Справа № 640/25413/19
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Грибан І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Глуско Рітейл" до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Глуско Рітейл" з позовом до Офісу великих платників податків ДПС, в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 26.09.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що виявлене під час перевірки порушення не завдало шкоди державі, виникло через помилку програмування РРО та не містить складу податкового правопорушення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням Офіс великих платників податків ДПС подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує, що позивач визнає факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями через ЕККА з фіскальним № , проте, в ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, виданої Головним управлінням ДФС у м. Києві, з терміном дії з 01.12.2018 до 01.12.2019 зазначається ЕККА з фіскальним №. При цьому відповідач звертає увагу на те, що програмування РРО суб`єкт господарювання здійснює самостійно (через відповідного фахівця) або через центри сервісного обслуговування РРО. Контролюючий орган в особі Офісу ВПП ДПС, як суб`єкт правовідносин у сфері застосування РРО наділений повноваженнями контролю за дотримання касової дисципліни.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.

Позивачем було подано до суду відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого останній зазначає, що вимоги апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, а викладені у апеляційній скарзі доводи - такими, що суперечать нормам чинного законодавства. Разом з цим, позивач стверджує, що судом першої інстанції при вирішенні даного спору було правильно встановлено обставини справи та надано їм належну правову оцінку з дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

З огляду на викладені у відзиві обставини, позивач просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, за результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Глуско Рітейл» службовими особами ОВПП ДПС виявлені порушення податкового законодавства, викладені в акті перевірки від 04.09.2019 р. № 2554/28-10-14-01/24812228 (Акт перевірки).

Податковим органом у вказаному акті зафіксовано порушення правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а саме: продаж алкогольних напоїв через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), не зазначених у ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, що суперечить положенням статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» № 481/95-ВР від 19.12.1995 (зі змінами та доповненнями)».

На підставі висновків акту перевірки, податковим повідомленням-рішенням № від 26.09.2019 до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 238550,76 грн. за порушення ч. 36 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

У розрахунку штрафних санкцій визначено, що вартість реалізованих алкогольних напоїв за період з 01.12.2018 до 31.03.2019 на загальну суму 119275,38 грн., відтак сума штрафної санкції становить 238550, 76 грн. (119275,38 *200%).

Вважаючи вказане податкове повідомлення - рішення протиправним, позивач звернувся за захистом порушених прав та інтересів до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що використання позивачем РРО іншого, ніж зазначений в ліцензії, не призвело до порушення законодавства, зокрема, про роздрібну торгівлю алкогольними напоями, а лише створило перешкоди для фіскального обліку реалізованих товарів. Жодних негативних наслідків у сфері відповідного регулювання, згадане порушення не викликало, шкода державі та/або суспільству, такою помилкою позивача не завдана.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі - Закон №481/95-ВР).

Відповідно до ст.1 вказаного Закону роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

Ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

За змістом статті 15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 01.12.2018 по 31.03.2019 позивачем здійснювалась роздрібна торгівля алкогольними напоями в магазині на АЗС за адресою: м. Київ, Залізничне шосе, 1А через електронний контрольно-касовий апарат з фіскальним № на суму 119 275,38 грн.

У вказаний період діяла ліцензія № 1801985 від 22.11.2018 р., отримана позивачем на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями. У додатку до ліцензії міститься специфікація РРО, фіскальний № якого .

Зі змісту реєстраційних посвідчень РРО № та № , вони обидва призначені для використання на АЗС з магазином позивача за адресою: м. Київ, Залізничне шосе, 1а.

Позивач вказує на помилку при програмуванні РРО. Оскільки в ліцензії зазначений РРО № , продаж алкогольних напоїв міг відбуватись лише через нього, у той же час, можливість продажу алкоголю на згаданому пристрої помилково заблокували, розблокувавши інший РРО - № . При цьому, одночасно продаж алкоголю відбувався лише через один РРО - № . Вважає, що порушення має формальний характер.

Разом з цим, як зазначалося, спірним податковим повідомленням рішенням за продаж алкогольних напоїв з РРО, відомості про який не включено до ліцензії на суму 119 275,38 грн., податковим органом застосовано до позивача 200 % штраф у розмірі 238 550,76 грн.

Так, в силу абз. 10 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: роздрібної торгівлі алкогольними напоями чи пальним через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) не зазначений у ліцензії - 200 відсотків вартості реалізованої через такий контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) продукції, але не менше 10000 гривень.

Згідно ч. 36 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» у заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в податкових органах.

Відповідно до п. 3, 11, 14 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

3) застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування;

11) проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування (для пального із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості;

14) вводити в експлуатацію, проводити технічне обслуговування без порушення раніше здійсненого належним чином опломбування реєстратора розрахункових операцій, ремонтувати реєстратори розрахункових операцій через центри сервісного обслуговування в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та інших вимог цього Закону здійснюють контролюючі органи шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Таким чином, програмування РРО суб`єкт господарювання здійснює самостійно (через відповідного фахівця) або через центри сервісного обслуговування РРО, а контролюючий орган (в даному випадку, в особі Офісу ВПП ДПС), як суб`єкт правовідносин у сфері застосування РРО наділений повноваженнями контролю за дотримання касової дисципліни.

Відповідно до ст. 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Відтак, згідно статті 17 Закону № 481/95-BP у випадку здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат (РРО) (книгу обліку розрахункових операцій), не зазначений у ліцензії, до суб`єктів господарювання застосовується фінансова санкція у вигляді штрафів у розмірі 200 відсотків вартості реалізованої через такий РРО (книгу обліку розрахункових операцій) продукції, але не менше 10 000 гривень.

Колегія суддів зауважує, що позивачем не надано доказів, що ним здійснювалися заходи у період з 01.12.2018 р. по 31.03.2019 р. на усунення та виправлення помилок, допущених під час програмування РРО, які використовувались на даній АЗС.

Також колегією суддів взято до уваги положення статті 15 Закону №481/95-ВР, згідно яких у разі зміни відомостей, зазначених у виданій суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) ліцензії (за винятком змін, пов`язаних з реорганізацією суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) та/або зміною типу акціонерного товариства), орган, який видав ліцензію, на підставі заяви суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) протягом трьох робочих днів видає суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) ліцензію, оформлену на новому бланку з урахуванням змін.

Твердження позивача про те, що використання іншого контрольно-касового апарату не призвело до втрат бюджету, не спростовує самого факту допущення позивачем порушення статті 15 Закону №481/95-ВР та не звільняє його від відповідальності, передбаченої абзацом 10 частини другої статті 17 цього Закону.

Враховуючи вказане, колегія суддів дійшла висновку про те, що посадовими особами ТОВ «Глуско Рітейл» не вчинено необхідних дій для уникнення порушення норм чинного законодавства у даних правовідносинах, а відтак, податкове повідомлення-рішення № від 26.09.2019 р., видане Офісом великих платників податків ДПС, винесене у відповідності до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, тобто, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України та обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який відповідачем в даному випадку виконаний.

Враховуючи принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості, суд зазначає, що обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем не звільняє позивача від обов`язку доказування протилежного.

Разом з цим, позивачем не наведено жодних обґрунтованих доводів та не надано належних та допустимих доказів протиправності прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення, що у свою чергу свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Отже, наведені обставини у сукупності та взаємозв`язку з зазначеними нормами законодавства свідчать про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та нявність правових підстав для її задоволення.

Згідно статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, що є підставою для його скасування, та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315, 317, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні аміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Глуско Рітейл" відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

І.О. Грибан