Справа № 520/19356/2020
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 р. Справа № 520/19356/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Катунова В.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Сузанського О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Господарського суду Харківської області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.03.2021, суддя Зоркіна Ю.В., по справі № 520/19356/2020

за позовом ОСОБА_1

до Господарського суду Харківської області

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, у якому просила визнати протиправним та скасувати наказ в.о. керівника апарату Господарського суду Харківської області Гаєвського А.С. № 06-д/а від 21.12.2020 «Про застосування до секретаря судового засідання ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення».

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ в.о. керівника апарату Господарського суду Харківської області Гаєвського А.С. № 06-д/а від 21.12.2020 «Про застосування до секретаря судового засідання ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення».

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач зазначив, що позивачем вчинено триваюче дисциплінарне правопорушення, що розпочалось 12.11.2020, а отже ініціювання дисциплінарного провадження 13.11.2020 не є передчасним. Крім того, апелянт зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що надання ОСОБА_1 керівником апарату суду доручення щодо необхідності виконання обов`язків секретаря судового засідання судді Новікової Н.А. у період з 12.11.2020 по 19.11.2020 підтверджується поясненнями керівника апарату суду, графічними зображеннями з Viber, поясненнями заступника начальника відділу управління персоналом, технічною фіксацією засідання дисциплінарної комісії від 25.11.2020, протоколом засідання дисциплінарної комісії від 25.11.2020.

У судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав, вважав рішення суду першої інтонації таким, що підлягає скасуванню із прийняттям нового про відмову у задоволенні позову.

Позивач до судового засідання не прибула, надала заяву, у якій просила проводити розгляд справи без її участі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судовим розглядом, ОСОБА_1 працює на посаді секретаря судового засідання Господарського суду Харківської області.

Згідно із наказом керівника апарату суду від 30.10.2020 № 189-к/а, яким затверджено персональний склад організаційно-штатної структури апарату Господарського суду Харківської області, позивач працює з суддею ОСОБА_2 .

Наказом Господарського суду Харківської області від 24.09.2020 № 77-к суддя ОСОБА_2 відряджена до м. Києва для роботи у Національній школі суддів України на період з 01.10.2020 по 31.12.2020.

У зв`язку із викладеним станом на 12.11.2020 ОСОБА_1 виконувала обов`язки другого секретаря судового засідання судді Лаврової Л.С.

Відповідно до усного розпорядження керівника апарату суду на період перебування у відпустці секретаря судового засідання Цвіри Д.М., відсутності інших вільних секретарів судових засідань Бєсеєдіна М.М. на період з 12.11.2020 по 19.11.2020 направлена до судді Новікової Н.А. у якості секретаря судового засідання.

Згідно зі службовою запискою заступника начальника відділу управління персоналом ОСОБА_3 , 12.11.2020 о 09.37 вона телефоном повідомила ОСОБА_1 про необхідність участі у судових засідання 12.11.2020, проте отримала відповідь, що позивачки немає на робочому місці та що вона буде пізніше.

Наказом керівника апарату Господарського суду Харківської області від 13.11.2020 № 04-д/а з метою визначення наявності, ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку, що міг мати місце в діях або бездіяльності секретаря судового засідання Господарського суду Харківської області ОСОБА_1 , на підставі службової записки заступника начальника відділу управління персоналом ОСОБА_3 про відмову від виконання секретарем судового засідання посадових обов`язків на підставі ст. 64-77 Закону України «Про державну службу» порушено дисциплінарне провадження щодо ОСОБА_1 .

За результатами дисциплінарного провадження дисциплінарною комісією Господарського суду Харківської області внесена пропозиція в.о. керівника апарату суду за порушення приписів п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» застосувати до секретаря судового засідання ОСОБА_1 дисциплінарну відповідальність у вигляді догани, передбаченої ч. 6 ст. 66 Закону України «Про державну службу».

Наказом в.о. керівника апарату суду від 21.12.2020 № 06-д/а на підставі подання дисциплінарної комісії Господарського суду Харківської області від 11.12.2020 за умисне невиконання посадових обов`язків та доручень керівника, до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутності в діях позивача ознак дисциплінарного проступку, за вчинення якого останню притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях регулюються Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII.

Частиною 1 ст. 64 Закону № 889-VIII передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 65 Закону № 889-VIII передбачено такий вид дисциплінарного проступку, як невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону № 889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Згідно з ч. 3 ст. 66 Закону № 889-VIII у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених п. 4, 5, 12 та 15 ч. 2 ст. 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Частиною 6 ст. 66 Закону № 889-VIII передбачено, що дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2-4 частини першої цієї статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії, поданням дисциплінарної комісії.

Отже, об`єктивною стороною дисциплінарного проступку є вчинення державним службовцем дій чи бездіяльності, або прийняття рішення, що містять ознаки протиправності, тобто, суперечать вимогам законодавства і свідчать про невиконання або неналежне виконання ним своїх посадових обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 68 Закону № 889-VIII дисциплінарні провадження ініціюються суб`єктом призначення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 69 Закону № 889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія). Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", утворює керівник державної служби у кожному державному органі.

Статтею 71 Закону № 889-VIII передбачено що з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування. За результатами службового розслідування складається висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У ході судового розгляду встановлено, що наказом керівника апарату Господарського суду Харківської області від 13.11.2020 № 04-д/а ініційоване дисциплінарне провадження щодо ОСОБА_1 з метою визначення наявності, ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку, що міг мати місце в діях або бездіяльності секретаря судового засідання Господарського суду Харківської області ОСОБА_1 , та виразився у відмові від виконання посадових обов`язків.

При цьому, зі змісту наведеного наказу встановлено, що підставою порушення дисциплінарного провадження щодо позивача стало подання заступником начальника відділу управління персоналом ОСОБА_3 службової записки від 12.11.2020 про відмову від виконання ОСОБА_1 посадових обов`язків.

Так, відповідно до зазначеної службової записки 12.11.2020 до заступника начальника відділу управління персоналом ОСОБА_3 звернувся помічник судді ОСОБА_4 із проханням надати секретаря судового засідання у зв`язку із відпусткою основного працівника. Отримавши згоду судді Лаврової Л.С., у якої позивач виконувала обов`язки другого секретаря судового засідання, ОСОБА_3 зателефонувала ОСОБА_1 для повідомлення про необхідність участі у судових засіданням судді Новікової Н.О. Втім, позивач повідомила про відсутність на робочому місці. В подальшому ОСОБА_3 шляхом направлення повідомлення у Viber попередила позивача про необхідність після приходу на роботу виконувати обов`язки секретаря судового засідання судді Новікової Н.О.

Повідомлено, що станом на 12.11.2020 ОСОБА_3 не може забезпечити заступника голови суду ОСОБА_4 секретарем судового засідання.

Також, у службовій записці вказано, що об 11:42 12.11.2020 ОСОБА_3 було передано для виготовлення проекту наказу заяву ОСОБА_1 із погодженням судді ОСОБА_5 та керівника апарату суду ОСОБА_6 .

У ході судового розгляду встановлено, що 12.11.2020 позивачем на ім`я керівника апарату Господарського суду Харківської області ОСОБА_7 подано заяву про надання відпустки без збереження заробітної плати тривалістю 2 календарних дні з 12.11.2020.

Наказом керівника апарату Господарського суду Харківської області Полякова О.В. від 12.11.2020 № 45-в/а/бз секретарю судового засідання Господарського суду Харківської області

ОСОБА_1 надано відпустку без збереження заробітної плати за сімейними обставинами тривалістю 2 календарних дня з 12.11.2020 по 13.11.2020.

Отже, у період з 12.11.2020 по 13.11.2020 ОСОБА_1 перебувала у відпустці, що не заперечується сторонами.

У ході дисциплінарного провадження встановлено, що ОСОБА_1 умисно ухилилась від виконання доручення, наданого керівником апарату суду, як 12.11.2020 - до часу подання заяви про відпустку, так і після виходу з відпустки - 16.11.2020.

Отже, за висновками дисциплінарного провадження ОСОБА_1 несвоєчасно прибула на роботу, не попередила про свою відсутність на роботі керівництво апарату суду, не надала доказів поважності причини своєї відсутності на роботі, несвоєчасно подала заяву про відпустку, умисно ухиляючись від виконання доручення керівника апарату суду щодо виконання посадових обов`язків секретаря судового засідання 12.11.2020 (не пішла у судові засідання до подання заяви про відпустку) та 16.11.2020 (не прибула до судді Новікової Н.А.).

На підставі викладеного дисциплінарна комісія дійшла висновку про наявність в діях секретаря судового засідання ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», що виявилось в умисному невиконанні нею доручення керівника апарату суду щодо виконання обов`язків секретаря судового засідання.

Зі змісту оскаржуваного наказу в.о. керівника апарату суду від 21.12.2020 № 06-д/а в частині викладення подій, що стали підставою притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, встановлено наступні обставини.

12.11.2020 в період з 9 год. 00 хв. до 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 отримала усне доручення керівника апарату суду, доведене до державного службовця заступником начальника відділу управління персоналом ОСОБА_3 , щодо необхідності виконання посадових обов`язків у заступника голови суду, судді ОСОБА_6 , на час відсутності іншого секретаря судового засідання до 19.11.2020 (включно).

12.11.2020 секретар судового засідання Бєсєдіна М.М. не приступила до виконання посадових обов`язків у заступника голови суду, судді Новікової Н.А.

В подальшому 12.11.2020 позивачу надано відпустку без збереження заробітної плати на 12.11.2020, 13.11.2020, у зв`язку з чим невиконання посадових обов`язків 12.11.2020 та 13.11.2020 не може бути підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Однак, зазначаючи про обізнаність ОСОБА_1 про надане їй дорученням керівника апарату суду, комісія дійшла висновку, що після виходу з відпустки без збереження заробітної плати 16.11.2020 секретар судового засідання ОСОБА_1 продовжила невиконання доручення керівника апарату суду шляхом не прибуття в період з 16.11.2020 по 19.11.2020 для виконання своїх посадових обов`язків до заступника голови суду, судді ОСОБА_6 .

Таким чином, притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності оскаржуваним наказом на підставі п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» відбулось фактично з огляду на невиконання ОСОБА_1 доручення керівника апарату суду, надане 12.11.2020, стосовно необхідності виконання посадових обов`язків секретаря судового засідання судді Новікової Н.А. з 16.11.2020 по 19.11.2020.

Отже, досліджуючи питання порушення позивачем п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», що виявилось в умисному невиконанні доручення керівника апарату суду щодо виконання обов`язків секретаря судового засідання, слід визначити чи були покладені на позивача вказані обов`язки.

Так, на підтвердження надання ОСОБА_1 керівником апарату суду доручення щодо необхідності виконання обов`язків секретаря судового засідання судді Новікової Н.А. у період з 12.11.2020 по 19.11.2020, відповідач посилається на пояснення керівника апарату суду, графічні зображення з Viber, пояснення заступника начальника відділу управління персоналом, технічну фіксацію засідання дисциплінарної комісії від 25.11.2020, протокол засідання дисциплінарної комісії від 25.11.2020.

Втім, з цього приводу колегія суддів зазначає, що пояснення керівника апарату суду ОСОБА_7 містять відомості стосовно того, що 12.11.2020 виникла необхідність забезпечення судді ОСОБА_6 секретарем судового засідання на період відсутності основного працівника. 12.11.2020 ОСОБА_1 до виконання відповідних обов`язків не приступила, за наказом керівника апарату від 12.11.2020 № 45-в/а/бз перебувала 12.11.2020-13.11.2020 у відпустці без збереження заробітної плати. 16.11.2020 не приступила до виконання обов`язків секретаря судового засідання судді Новікової Н.А.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що точної інформації стосовно доведення до позивача необхідності виконання вищенаведених службових обов`язків саме у період з 12.11.2020 по 19.11.2020 зазначені пояснення не містять.

Стосовно пояснень заступника начальника відділу управління персоналом ОСОБА_3 колегія суддів вказує, що останні містять виклад обставин, що мали місце 12.11.2020.

Обґрунтувань щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про покладення на неї обов`язків секретаря судового засідання судді Новікової Н.А. на період саме з 12.11.2020 по 19.11.2020 зазначені пояснення також не містять.

Крім того, із протоколу засідання дисциплінарної комісії від 25.11.2020, на який посилається у апеляційній скарзі відповідач, не встановлено, що до позивача належним чином доведено інформацію щодо покладення на неї виконання обов`язків секретаря судового засідання судді Новікової Н.А. на період саме з 12.11.2020 по 19.11.2020.

Так, відповідно до протоколу засідання дисциплінарної комісії від 25.11.2020 ОСОБА_1 підтвердила, що 12.11.2020 ОСОБА_8 телефоном повідомила про направлення її до судді ОСОБА_6 .

У той же час, на питання чи відбувалась розмова про необхідність виконання обов`язків у судді ОСОБА_6 після виходу на роботу 16.11.2020 позивач повідомила, що питання стосовно виконання обов`язків 16.11.2020 не ставилось.

Стосовно посилань апелянта на зміст текстових повідомлень з мобільного додатку "Viber" колегія суддів зазначає, що такі дані не можуть бути прийняті судом у якості належного доказу певних обставин, оскільки не відповідають вимогам щодо документування управлінської інформації та організації роботи з документами в державному органі, належним чином не завірені, та не надають можливість ідентифікувати осіб, що здійснювали листування.

Також, у апеляційній скарзі відповідач як на основний доказ підтвердження ухилення позивача від виконання функціональних обов`язків посилається на службову записку ОСОБА_3 від 12.11.2020.

Дослідивши зміст зазначеної записки колегія суддів вказує, що остання містить інформацію щодо повідомлення позивача телефоном про необхідність участі у судових засіданнях судді Новікової Н.О., та шляхом використання мобільного додатку "Viber" - після приходу на роботу виконувати обов`язки секретаря судового засідання судді Новікової Н.О. Повідомлено, що станом на 12.11.2020 ОСОБА_3 не може забезпечити заступника голови суду ОСОБА_4 секретарем судового засідання.

При цьому, посилання на докази належного доведення до ОСОБА_1 факту покладення на неї обов`язків секретаря судового засідання судді Новікової Н.А. на період саме з 16.11.2020 по 19.11.2020 вказана службова записка не містить.

Крім того, під час проведення службового розслідування ОСОБА_1 надано письмові пояснення, у яких зазначено, що у розмові з ОСОБА_3 12.11.2020 позивачу було повідомлено лише про необхідність участі у судових засіданнях у якості секретаря судового засідання судді Новікової Н.А. 12.11.2020. Наказів, розпоряджень чи усних повідомлень про необхідність виконання обов`язків секретаря судового засідання судді Новікової Н.А. після 12.11.2020 позивачу не отримувала.

За наведених обставин слід зазначити, що у ході судового розгляду не встановлено та відповідачем не надано доказів належного доведення до ОСОБА_1 факту покладення на неї обов`язків секретаря судового засідання судді Новікової Н.А. на період з 16.11.2020 по 19.11.2020.

Отже, у даній справі відповідачем не доведено належними і допустимими доказами обґрунтованості висновків дисциплінарного провадження щодо позивача.

Посилання відповідача на те, що 16.11.2020 позивач не приступила до виконання обов`язків секретаря судового засідання судді Новікової Н.А., як на підставу притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, є необґрунтованими у зв`язку із відсутністю підтвердження покладення по позивача зазначених обов`язків.

Крім того колегія суддів доходить висновку щодо порушення відповідачем порядку здійснення дисциплінарною комісєю дисциплінарного провадження з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про державну службу» порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України.

Так, процедуру здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців визначає Порядок здійснення дисциплінарного провадження, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1039.

Відповідно до п. 4 Порядку № 1039 дисциплінарне провадження розпочинається з моменту прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження та завершується прийняттям рішення про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі - державний службовець), дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Пунктами 24, 25 Порядку визначено, що з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Дисциплінарна справа повинна містити: дату і місце її формування; підстави для відкриття дисциплінарного провадження; характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та/або акт про відмову від надання таких пояснень; пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності); належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Так, у ході судового розгляду встановлено, що наказом керівника апарату Господарського суду Харківської області від 13.11.2020 № 04-д/а ініційоване дисциплінарне провадження щодо ОСОБА_1 з метою визначення наявності, ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку, що міг мати місце в діях або бездіяльності секретаря судового засідання Господарського суду Харківської області ОСОБА_1 , та виразився у відмові від виконання посадових обов`язків.

При цьому, зі змісту наведеного наказу встановлено, що підставою порушення дисциплінарного провадження щодо позивача стало подання заступником начальника відділу управління персоналом ОСОБА_3 службової записки від 12.11.2020 про відмову від виконання ОСОБА_1 посадових обов`язків, а саме невиконання позивачем 12.11.2020 доручення керівника апарату суду щодо виконання обов`язків секретаря судового засідання.

Отже, підставами для відкриття дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 стали події 12.11.2020.

Згідно з п. 31 Порядку № 1039 комісія, дисциплінарна комісія запрошує державного службовця на своє засідання для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та пропонує надати таке пояснення у письмовому вигляді.

Пунктом 33 Порядку № 1039 встановлено, що комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

Відповідно до пп. 2 п. 33 Порядку № 1039 комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити, зокрема, чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження.

Аналіз положень Порядку № 1039 дає підстави для висновку, що предметом дослідження у ході здійснення дисциплінарного провадження можуть бути лише обставини, що стали підставою для порушення дисциплінарного провадження.

У ході дисциплінарного провадження встановлено, що ОСОБА_1 умисно ухилилась від виконання доручення, наданого керівником апарату суду, як 12.11.2020 - до часу подання заяви про відпустку, так і після виходу з відпустки - 16.11.2020.

Однак, дослідивши матеріали дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 , що ініційоване 13.11.2020, висновки дисциплінарного провадження, оформлені Пропозицією за результатами дисциплінарного провадження стосовно секретаря судового засідання Господарського суду Харківської області ОСОБА_1 від 11.12.2020, колегія суддів вказує, що предметом перевірки під час його проведення стали події, які відбулися після прийняття наказу керівника апарату Господарського суду Харківської області від 13.11.2020 № 04-д/а про призначення дисциплінарного провадження, а саме ухилення від виконання позивачем обов`язків у період з 16.11.2020 по 19.11.2020.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що в порушення вимог Порядку № 1039 розгляд дисциплінарної справи проведений щодо обставин, які не були підставою для ініціювання дисциплінарного провадження, а отже не підлягали дослідженню із формуванням висновків щодо них у ході здійснення такого провадження.

Доводи апеляційної скарги щодо вчинення позивачем триваючого дисциплінарного правопорушення, що розпочалось 12.11.2020, із посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 11.12.2018 у справі № 810/1224/17, колегією суддів не приймаються з огляду на наступне.

Так, за висновками Верховного Суду, сформованими у зазначеній постанові, за загальноприйнятим у теорії права визначенням триваючим вважають правопорушення, яке починається з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, коли винна особа не виконує конкретний покладений на неї обов`язок або виконує його неповністю чи неналежним чином, а потім така бездіяльність триває протягом певного проміжку часу до моменту виконання установлених обов`язків або виявлення правопорушення.

Втім у даній справі порушення, за вчинення якого позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, фактично не є триваючим правопорушенням, оскільки неналежне, на думку відповідача, виконання ОСОБА_1 посадових обов`язків було виявлено відповідачем, після чого ініційоване дисциплінарне провадження саме 13.11.2020.

Інші доводи та пояснення сторін стосовно обставин 12.11.2020, а саме часу прибуття ОСОБА_1 на роботу, виконання певних трудових функцій та інше, колегією суддів не приймаються, оскільки події 12.11.2020 не були підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ст. 74 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 65 Закону № 889-VIII визначено, що дисциплінарним проступком є, зокрема, невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що наказ в.о. керівника апарату Господарського суду Харківської області Гаєвського А.С. № 06-д/а від 21.12.2020 «Про застосування до секретаря судового засідання Бєсєдіної М.М. дисциплінарного стягнення» є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, та погоджується із висновками суду першої інстанції щодо його задоволення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Господарського суду Харківської області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 по справі № 520/19356/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов І.С. Чалий
Постанова складена в повному обсязі 18.06.21.