Справа № 160/8354/18
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2021 року м. Дніпросправа № 160/8354/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,

секретарі судового засідання Рубана А.В.,

за участі представника позивача Рябокобили Є.І.,

представника відповідача Бойко Ю.О.,

третьої особи Сторчука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року в адміністративній справі №160/8354/18 (головуючий суддя першої інстанції Кучма К.С.) за позовом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 (третя особа - ОСОБА_2 ) про знесення самочинно збудованого об`єкту нерухомості та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 07.11.2018 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (третя особа - ОСОБА_2 ), в якому просив:

- визнати самочинним будівництвом гараж за адресою: АДРЕСА_1 , забудовником та власником якого є ОСОБА_1 ;

- зобов`язати відповідача знести за власний рахунок самочинно збудований об`єкт будівництва - гараж за адресою: АДРЕСА_1 з компенсацією витрат пов`язаних з таким знесенням.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що будівельні роботи з будівництва гаражу за адресою: АДРЕСА_1 , були виконані з порушенням норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: без документа, що дає право на виконання будівельних робіт. Також об`єкт збудовано без відступу від меж земельної ділянки, визначених для обслуговування будівлі. Відповідачем станом на 03.08.2018 року не усунуто в добровільному порядку порушення вимог містобудівного законодавства зазначені у приписі позивача, а тому Департамент ДАБІ у вимушений звернутися до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкту будівництва.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_1 знести за власний рахунок самочинно збудований об`єкт будівництва - гараж за адресою: АДРЕСА_1 , з компенсацією витрат пов`язаних з таким знесенням.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необгрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що судом першої інстанції не перевірено інформацію Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Проте, зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна - гараж на земельній ділянки, цільове призначення якої для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, та якій присвоєно кадастровий номер. Підставою для виникнення права власності є декларація про готовність об`єкта до експлуатації, виданій Департаментом ДАБІ у Дніпропетровській області 11.10.2017 року. Відтак, гараж є приватною власністю та на нього поширюється дія статті 1 Першого Протоколу до Конвенції прав людини. В резолютивній та мотивувальній частинах рішення йдеться мова про різні об`єкти, зазначено в резолютивній частині рішення адресу гаража АДРЕСА_1 , а в мотивувальній - АДРЕСА_1 . Крім того, апелянт зазначає, що спірний гараж є спільною сумісною власністю колишнього подружжя ОСОБА_3 , зокрема і ОСОБА_4 , а отже судом було вирішено питання про права та обов`язки осіб, яких не залучено до справи та у спосіб, який не передбачено законами України.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Третя особа - ОСОБА_2 також подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити відповідачу в задоволенні вимог апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник позивача та третя особа проти вимог апеляційної скарги заперечували, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач в судове засідання апеляційної інстанції не прибув, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін та пояснення третьої особи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзивів на скаргу, встановила наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 03.06.2017 року на адресу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області надійшло звернення гр. ОСОБА_2 щодо будівництва гаражу за адресою: АДРЕСА_1 з порушенням будівельних норм і правил.

За результатами перевірки встановлено, що будівельні роботи з будівництва гаражу за адресою АДРЕСА_1 виконуються відповідачем - ОСОБА_1 .. На час перевірки будівельні роботи на об`єкті проводяться з порушенням ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: без документа що дає право на виконання будівельних робіт. Крім того, об`єкт збудовано без відступу від меж земельної ділянки, визначених для обслуговування будівлі. Будівництво гаражу виконано з порушенням п.7.50 (табл.7.5 ДБН 360-92**) «Планування і забудова міських і сільських поселень», а саме на відстані 7,1 м від двоповерхового житлового будинку при нормативній відстані, яка становить не менш 10 метрів.

На підставі встановлених порушень, головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області Жуковою М.Ю. 21.06.2017 року складено акт №1 за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, протокол про адміністративне правопорушення (а.с.11-19, 20-21 т.1).

Крім того, в той же день 21.06.2017 року складено припис, яким зобов`язано ОСОБА_1 зупинити виконання будівельних робіт, усунути встановлені під час перевірки порушення щодо самовільного будівництва та дотримання під час виконання будівельних робіт нормативних відстаней відповідно до ДБН 360-92** у строк до 21.07.2017 року (а.с.22 т.1).

Акт, протокол та припис отримані відповідачем 21.06.2017 року, що підтверджується його особистими підписами.

27.06.2017 року відносно ОСОБА_1 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №28/Дз та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 грн., який останнім добровільно сплачено, що підтверджується квитанцією про сплату штрафу.

27.03.2018 року на адресу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області надійшло повторне звернення гр. ОСОБА_2 щодо будівництва гаражу за адресою: АДРЕСА_1 з порушенням будівельних норм і правил.

24.04.2018 року позивачем проведено позапланову перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства під час виконання будівельних робіт з будівництва гаражу за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої висновками акту №38 встановлено, що відповідачем не виконано вимоги припису ДАБІ від 21.06.2017 року (а.с.28-37 т.1).

В той же день позивачем відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП та припис, яким зобов`язано відповідача усунути встановлені під час перевірки 21.06.2017 року порушення щодо дотримання під час виконання будівельних робіт нормативних відстаней відповідно до ДБН 360-92** шляхом перебудови об`єкта зі збільшення відстані від житлового будинку з 7,1 м до АДРЕСА_2 , протокол та припис у зв`язку із відмовою відповідачем в їх отриманні, направлені правопорушнику поштою 27.04.2018 року рекомендований листом (а.с.38-39, 40 т.1)

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення винесено постанову від 08.05.2018 року №8 про адміністративне правопорушення, відповідно до якої відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення на підставі ст.188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 6800 грн..

03.08.2018 року головним інспектором будівельного нагляду Жуковою М.Ю. здійснено виїзд на об`єкт перевірки з метою проведення перевірки виконання вимог припису ДАБІ у Дніпропетровській області від 24.04.2018 року. Під час проведення перевірки виконання вимог припису посадовою особою позивача встановлено, що відповідачем станом на 03.08.2018 року не усунуто в добровільному порядку порушення вимог містобудівного законодавства.

У зв`язку з наведеним, ДАБІ у Дніпропетровській області на підставі Положення про Департамент та вимог ч.1 ст.38, ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» звернулось до суду про знесення самочинно збудованого об`єкту будівництва.

Задовольняючи позовні вимоги про зобов`язання ОСОБА_1 знести за власний рахунок самочинно збудований об`єкт будівництва - гараж за адресою: АДРЕСА_1 , суд першої інстанції зазначив, що приписом ДАБІ від 21.06.2017 року ОСОБА_5 було надано строк для усунення виявлених порушень до 21.07.2017 року та заборонено виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт та приписом ДАБІ від 24.04.2018 року було зобов`язано відповідача усунути виявлені порушення, шляхом перебудови об`єкта з дотриманням нормативної відстані відповідно до вимог ДБН 360-92** до 24.05.2018 року. Правом на оскарження приписів відповідач не скористався. Станом на день розгляду справи ОСОБА_5 вимоги приписів про усунення порушень не виконав, чим допустив істотні порушення будівельних норм і правил. За таких обставин суд вважає, що бездіяльність відповідача щодо виконання вказаних приписів є відмовою від проведення перебудови об`єкта нерухомості, а отже вказаний об`єкт підлягає знесенню.

Апеляційний суд не може погодитись з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553.

Згідно частин 1, 2 ст.10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури, додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно із пунктом 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 року №294 (далі по тексту - Положення) Державна архітектурно-будівельна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Повноваження та порядок здійснення контролю сторонами не оскаржується.

Перевіркою 21.06.2017 року встановлено, що будівельні роботи з будівництва гаражу за адресою АДРЕСА_1 виконуються відповідачем - ОСОБА_1 .. На час перевірки будівельні роботи на об`єкті проводяться з порушенням ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: без документа що дає право на виконання будівельних робіт. Крім того, об`єкт збудовано без відступу від меж земельної ділянки, визначених для обслуговування будівлі. Будівництво гаражу виконано з порушенням п.7.50 (табл.7.5 ДБН 360-92**) «Планування і забудова міських і сільських поселень», а саме на відстані 7,1 м від двоповерхового житлового будинку при нормативній відстані, яка становить не менш 10 метрів.

На підставі встановлених порушень ДАБІ у Дніпропетровській області 21.06.2017 року складено акт №1 та припис, яким зобов`язано ОСОБА_1 зупинити виконання будівельних робіт, усунути встановлені під час перевірки порушення щодо самовільного будівництва та дотримання під час виконання будівельних робіт нормативних відстаней відповідно до ДБН 360-92** у строк до 21.07.2017 року.

24.04.2018 року позивачем проведено позапланову перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства під час виконання будівельних робіт з будівництва гаражу за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої висновками акту №38 встановлено, що відповідачем не виконано вимоги припису ДАБІ від 21.06.2017 року. Позивачем 24.04.2018 року складено протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП та припис, яким зобов`язано відповідача усунути встановлені під час перевірки 21.06.2017 року порушення щодо дотримання під час виконання будівельних робіт нормативних відстаней відповідно до ДБН 360-92** шляхом перебудови об`єкта зі збільшення відстані від житлового будинку.

Під час перевірки 03.08.2018 року позивачем встановлено, що відповідачем станом на 03.08.2018 року не усунуто в добровільному порядку порушення вимог містобудівного законодавства.

Звертаючись 07.11.2018 року до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта будівництва - гаражу за адресою: АДРЕСА_1 , позивач зазначив, що будівельні роботи на об`єкті проводились з порушенням ст.3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: без документа, що дає право на виконання будівельних робіт.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення по даній справі, погодився із доводами позивача. При цьому, будь-яких відомостей про наявність чи відсутність документів, що дають право на виконання будівельних робіт ОСОБА_5 , наявність чи відсутність права власності на вказаний вище об`єкт будівництва матеріали справи на час прийняття судом рішення, не містять, судом будь-яких запитів з цього питання не зроблено.

В апеляційній скарзі позивач вказує, що судом першої інстанції не перевірено інформацію Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Проте, за ним зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна - гараж на земельній ділянки, цільове призначення якої для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, та якій присвоєно кадастровий номер. Підставою для виникнення права власності є декларація про готовність об`єкта до експлуатації, виданій Департаментом ДАБІ у Дніпропетровській області 11.10.2017 року.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження на 24.03.2021 року - гараж за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер зем. ділянки :03:022:0002, зареєстрований на праві власності за ОСОБА_1 з 19.10.2017 року. Підстава для державної реєстрації: декларація про готовність об`єкта до експлуатації серія та номер ДП8, видана 11.10.2017 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 37740563 від 25.10.2017 року (а.с.165-166 т.2).

Таким чином, як на час проведення позапланової перевірки 24.04.2018 року так і на час звернення ДАБІ у Дніпропетровській області з адміністративним позовом до суду 07.11.2018 року, спірний об`єкт будівництва - гараж не є самочинним будівництвом, оскільки зареєстрований на праві власності за відповідачем.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача пояснив, що наказом Департаменту ДАБІ у Дніпропетровській області від 18.10.2017 року №74-Н скасовано право на початок виконання будівельних робіт. Наказом Департаменту від 18.10.2017 року №75-Н скасовано реєстрацію Декларації від 11.10.2017 року №ДП8.

Такі ж пояснення надав апеляційному суду і ОСОБА_2 (третя особа).

Вказані обставини зазначені в листі Департаменту ДАБІ у Дніпропетровській області від 16.11.2017 року (а.с.97-98), та позивачем і його представником не заперечуються.

Проте, апеляційний суд не може прийняти до уваги як скасування Декларації про право на початок виконання будівельник робіт, так і Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, оскільки, проведена на підставі Декларації про готовність об`єкта до експлуатації ДП8 реєстрація прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) та рішення державного реєстратора індексний номер 37740563 від 25.10.2017 року не скасовані та не є предметом даного спору.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що з позовом про скасування рішення державного реєстратора, яким з 19.10.2017 року зареєстровано право власності на спірний гараж за ОСОБА_1 позивач не звертався.

Крім того, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження на 24.03.2021 року земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер зем. ділянки :03:022:0002, цільове призначення:для індівідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1 з 11.12.2013 року (а.с.167-168 т.2).

Таким чином, спірний гараж збудований на земельній ділянці, що була відведена для цієї мети та вже зареєстрований за відповідачем на праві власності (рішення про реєстрацію у встановлений законом порядок не скасовано).

Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про самочинність гаража, збудованого на земельній ділянці, що була відведена для цієї мети, та зобов`язання позивача знести самочинно збудований об`єкт будівництва з підстав, зазначених в позові.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при постановлені рішення допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, що у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року в адміністративній справі №160/8354/18 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року в адміністративній справі №160/8354/18 скасувати.

В задоволенні позову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 про знесення самочинно збудованого об`єкту нерухомості та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 червня 2021 року.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак