Справа № 520/19194/2020
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 червня 2021 року № 520/19194/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Зоркіна Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до Державного підприємства "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь" про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просить стягнути з ДП "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 8400.95 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач є юридичною особою, перебуває обліку Пенсійного фонду України. На теперішній час сума заборгованості по відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах по списку № 2 становить 8400.95 грн. Вказана заборгованість відповідачем у добровільному порядку не сплачена.

Відповідачем надано відзив на адміністративний позов, у якому зазначено про відсутність підстав для стягнення заборгованості, оскільки управлінням недотримано процедури направлення повідомлень на адресу підприємства, наявні повідомлення містять розбіжності у даних.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що ГУ ПФУ в Харківській області призначено працівнику відповідача ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах.

На адресу підприємства позивачем спрямовувалися розрахунки по фактичним витратам на виплату і доставку пенсій на пільгових умовах, призначених відповідно до п. п. «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» однак, УкрДНТЦ «Енергостль» не відшкодувало позивачу кошти фактично витрачені на виплату та доставку пільгових пенсій по Списку № 2 за червень - листопад 2020, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 8400.95 грн.

Таким чином, враховуючи те, що відповідачем у встановлений законодавством строк, суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не відшкодовані, позивач звернувся з даною позовною заявою до суду.

Спеціальними законами, які визначають принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон №1058-IV) та Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05 листопада 1991 року (далі - Закон №1788-XII).

Згідно пункту 1 статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» № 400/97-ВР від 26 червня 1997 року (далі - Закон №400/97-ВР), платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є: суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Збір на обов`язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду у порядку, визначеному законодавством України (ст.3 Закону №400/97-ВР).

Відповідно до абз.4 п.1 ст.2 та абз.2 п.1 ст.4 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» №400/97-ВР від 26 червня 1997 року, суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи-суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників сплачують до Пенсійного фонду України 100% фактичних витрат на виплату і доставку пенсій працівникам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2, призначених відповідно до п. п. «б» - «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до досягнення ними пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Пунктом 2 прикінцевих положень Закону №1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Отже, відповідач зобов`язаний відшкодувати органу Пенсійного фонду України суми фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Порядок відшкодування підприємством витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах встановлено Інструкцією «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої Постановою управління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України за №64/8663 від 16.01.2004 року.

Згідно з підпунктом 6.1 пункту 6 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій. Підприємства, відповідно до підпункту 6.8 пункту 6 Інструкції №21-1 від 19.12.2003 року, щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надіслано розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п. п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за червень- листопад 2020 року (а.с. 6-21).

Вказані розрахунки відповідачем отримані, що підтверджується підписом уповноваженої особи на повідомленнях про вручення поштових відправлень, копії яких містяться у матеріалах справи. Інформація про оскарження вказаного розрахунку на час розгляду справи у суду - відсутня.

У встановлений законодавством термін, відповідач не сплатив визначену у розрахунках суму фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій працівникам відповідача, внаслідок чого утворилася заборгованість у загальному розмірі 8004.95 гривень, що підтверджується розрахунками наданими позивачем до позовної заяви

Доказів самостійної сплати вказаної суми боргу підприємством до суду - не надано.

Щодо посилань відповідача на подвійне нарахування заборгованості у травні 2020 та невідповідності сум зазначених у повідомленні та розрахунку, то суд зазначає, що відповідно до п. 6.4,6.7 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Долученими до матеріалів справи документами підтверджено, що управлінням 17.01.2020 на адресу відповідача надіслано річний розрахунок на 2020 рік та внаслідок зміни суми пенсії протягом року, в тому числі у травні, липні 2020 року, надіслані розрахунки із зазначенням сум, які підлягали відшкодуванню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. І адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач, як платник збору на обов`язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівник якого вийшов на пільгову пенсію, зобов`язаний відшкодовувати Пенсійному фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 8004.95 гривень, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. гідно з вимогами ст. 139 КАС України, судові витрати на користь позивача не підлягають стягненню, оскільки він є суб`єктом владних повноважень.

Керуючись ст.ст.2, 6-10, 77, 90, 139, 250, 251, 255, 257, 258, 263, 295 КАС України суд,

вирішив

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) до Державного підприємства "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь" (проспект Науки, буд. 9,м. Харків,61166, ) задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 8004 (вісім тисяч чотири) грн. 95 коп.

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст.255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. При цьому відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя Зоркіна Ю.В.