Справа № 440/538/21
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2021-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року Справа № 440/538/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клочка К.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Під час розгляду справи суд,

В С Т А Н О В И В:

26 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області про про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправною бездіяльність Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою" щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1 ,

- визнати протиправною бездіяльність Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою" щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,12 га для ведення садівництва по АДРЕСА_1 ,

- визнати протиправною бездіяльність Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою" щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства,

- зобов`язати Озерянську сільську раду Кобеляцького району Полтавської області у передбачений Земельним кодексом України строк, розглянути клопотання ОСОБА_1 від 13 серпня 2020 року "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою" щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1 ,

- зобов`язати Озерянську сільську раду Кобеляцького району Полтавської області у передбачений Земельним кодексом України строк, розглянути клопотання ОСОБА_1 від 13 серпня 2020 року "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою" щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,12 га для ведення садівництва по АДРЕСА_1 ,

- зобов`язати Озерянську сільську раду Кобеляцького району Полтавської області у передбачений Земельним кодексом України строк, розглянути клопотання ОСОБА_1 від 13 серпня 2020 року "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою" щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не прийняв жодного рішення по заявах позивача від 13.08.2020 № 247, 248, 249.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.04.2021 залучено до участі у справі у якості співвідповідача Кобеляцьку міську раду Полтавського району Полтавської області (вул. Касьяна, 29, м. Кобеляки, Полтавський район, Полтавська область, 39200, ).

Правом надати відзив на позовну заяву відповідачі не скористалися.

За змістом частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Згідно з частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

13.08.2020 ОСОБА_1 звернувся до Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області із заявами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1 ; про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею площею 0,12 га для ведення садівництва по АДРЕСА_1 ; про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства.

21.10.2020 ОСОБА_1 направлено лист Озерянської сільської ради № 02-24/383, в якому повідомлено що на земельні ділянки за адресою АДРЕСА_1 мають право претендувати лише спадкоємці колишніх власників домоволодіння. Стосовно земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства - на даний час немає такої земельної ділянки /а.с. 9/.

Позивач вважаючи, що такою бездіяльністю відповідача порушені його права, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III, а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Згідно з частиною другою статті 4 Земельного кодексу України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до приписів статті 12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить надання земельних ділянок комунальної власності у користування.

Відповідно до частин першої - третьої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначено статтею 123 ЗК України.

Згідно частини 1 цієї статті надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно частини 3 статті 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з частиною першою статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відсутність відповідного рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову у наданні такого дозволу після спливу встановленого законом строку розгляду клопотання особи, не зважаючи на факт надіслання відповідачем заявнику листа з порушеного питання, свідчить про те, що компетентний орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом. Отже, має місце протиправна бездіяльність.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 11.04.18 у справі №806/2208/17, від 6.08.19 у справі №140/1992/18, від 29.08.19 у справі №420/5288/18, від 8.11.19 у справі №826/14746/16, від 28.11.19 у справі №803/1067/17 у подібних правовідносинах.

Оскільки Озерянською сільською радою не прийнято жодного передбаченого законом рішення за наслідками розгляду клопотань позивача, суд вважає належним способом захисту порушених прав позивача у спірних правовідносинах визнання протиправною бездіяльності Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області щодо не розгляду заяв ОСОБА_1 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою" щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1 , "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою" щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,12 га для ведення садівництва по АДРЕСА_1 , "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою" щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області повторно розглянути заяви позивача суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, рішенням першої сесії Кобеляцької міської ради восьмого скликання від 18 листопада 2020 року №1 розпочато реорганізацію сільських рад шляхом приєднання до Кобеляцької міської ради, зокрема - Озерянської сількської ради.

15 березня 2021 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про рішення щодо припинення Озерянської сільської ради.

У зв`язку з цим ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.04.2021 залучено до участі у справі у якості співвідповідача Кобеляцьку міську раду Полтавського району Полтавської області.

Враховуючи те, що Озерянську сільську раду припинено, а до Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області позивач із заявами не звертався, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Озерянську сільську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 від 13.08.2020.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Щодо клопотання представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частинами першою-п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах від 21 березня 2018 року у справі №815/4300/17, від 11 квітня 2018 у справі № 814/698/160 від 18 жовтня 2018 року у справі №813/4989/17.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 26 червня 2019 року у справі №200/14113/18-а, від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19, від 21 травня 2020 року у справі №240/3888/19.

В підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано до суду копії договору №01 про надання правничої допомоги від 27 липня 2020 року, укладеного між позивачем та адвокатом Фєдосєєвим Д.О., свідоцтва про право на заняття адвокатською дільністю, акту від 12 листопада 2020 року приймання-передачі наданих послуг, квитанцій про оплату юридичних послуг за представництво інтересів № 26-20 від 27 липня 2020 року, від 04.11.2020 та від 12.11.2020 на загальну суму 2000 грн.

Суд зауважує, що особа має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2019 року у справі №545/2432/16-а зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Оцінивши обставини цієї справи та надані позивачем докази у їх сукупності, суд, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності і пропорційності судових витрат, а також часткове задоволення позову, дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу в цій справі до 1000,00 грн.

Враховуючи сплату позивачем судового збору у розмірі 2 724 грн та зважаючи на часткове задоволення позову, відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає судовий збір у пропорційному розмірі - 1362 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області ( вул. Миру, 32, с. Озера, Кобеляцький район, Полтавська область, ідентифікаційний код 21051964), Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області (вул. Касьяна, 29, м. Кобеляки, Полтавський район, Полтавська область, 39200, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області щодо не розгляду заяв ОСОБА_1 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою" щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1 , "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою" щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,12 га для ведення садівництва по АДРЕСА_1 , "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою" щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області (вул. Касьяна, 29, м. Кобеляки, Полтавський район, Полтавська область, 39200, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн та судовий збір у розмірі 1362 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Суддя К.І. Клочко