Справа № 160/16101/20
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСидоренко Д.В.
за участі секретаря судового засіданняШевченко І.Є.
представника позивача представників відповідача третьої особи Кулінченко І.К. Кодій О.С., ОСОБА_1 ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Комунального підприємства "Кам`янський міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування припису, -
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що у Головного управління Держспоживслужби в Дніпропетровській області відсутні передбачені законодавством України повноваження на проведення перевірок щодо дотримання підприємством вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування тарифів на централізоване водопостачання, які встановлюються НКРЕКП; оскаржуваний припис складений до моменту оформлення акту перевірки і його підписання посадовими особами позивача, тобто без наявності правових підстав, та без врахування зауважень (заперечень) позивача до акту перевірки; а також на те, що оплата споживачем ОСОБА_2 наданих комунальним підприємством послуг з централізованого водопостачання повинна здійснюватися за тарифами встановленими НКРЕКП, які є діючими на момент надання послуг.
Ухвалою суду від 21.12.2020 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні.
11.01.2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просить суд відмовити в задоволені позову. В обґрунтування правової позиції зазначає, зокрема, що головне управління наділене повноваженнями здійснювати державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; акт перевірки підписаний керівництвом підприємства 18.11.2020 року об 11.00, оскаржуваний припис, в якому міститься посилання на акту перевірки, також видано 18.11.2020р.; висновки, зроблені в ході перевірки щодо неправомірного застосування тарифів, встановлених НКРЕКП після 01.05.2109р., гуртуються на нормах п.3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
22.01.2021 року позивач подав відповідь на відзив на позовну заяву.
02.02.2021 року відповідач подав до суду письмові заперечення на відповідь на відзив.
Ухвалою суду від 04.02.2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
08.04.2021р. від відповідача надійшли письмові пояснення з приводу того, що державне регулювання у сфері ціноутворення, в тому числі нагляд і контроль за формуванням, встановленням і застосуванням державних регульованих цін є самостійним, окремим видом контролю, який регламентується Законом України «Про ціни і ціноутворення».
13.04.2021р. позивачем подані заперечення на пояснення відповідача, згідно яких позивач зазначає, що перевірка та аналіз формування, встановлення та застосування тарифів на централізоване водопостачання здійснюється виключно НКРЕКП, як уповноваженим державним органом.
Ухвалою суду від 13.04.2021 року залучені до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та на стороні відповідача ОСОБА_2 .
06.05.2021р. від третьої особи ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення, згідно яких третя особа зазначає, що застосування тарифів на комунальні послуги, передбачених ст.5 Закону, зокрема тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, які встановлені уповноваженими органами після 01.05.2019р. може здійснюватися виключно в умовах переходу на нові договори про надання комунальних послуг.
12.05.2021р. від третьої особи Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг надійшли письмові пояснення, згідно яких третя особа зазначає, що ОСОБА_2 проживає у приватному будинку, та для розрахунків за спожиті ним та членами його сім`ї послуги з центрального водопостачання та центрального водовідведення підлягають застосуванню тарифи на послуги з центрального водопостачання та центрального водовідведення, встановлені КП «Кам`янський міськводоканал» Дніпропетровської обласної ради постановою №1141 (із змінами та доповненнями, внесеними постановами НКРЕКП від 07.07.2016 №1238, від 22.03.2017 №310, від 02.11.2017 №1343, від 06.03.2018 №296, від 18.09.0218 №993, від 11.06.2019 №1004, від 17.09.2019 №1968 та від 04.02.2020 №283, від 16.12.2020 №2499). Також в поясненнях викладене клопотання про розгляд справи без участі представника НКРЕКП.
В судовому засіданні представники сторін та третя особа ОСОБА_2 підтримали свої правові позиції в повному обсязі.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін та третю особу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Заявою від 05.07.2020р. ОСОБА_2 звернувся до Південно Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України з проханням вжити заходів для застосування тарифів, які встановлені до 01.05.2019 та притягнення виконавців до відповідальності.
Листом ПівденноСхідного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.09.2020р. вих.№54-02/2923 заява ОСОБА_2 щодо правомірності застосування КП «Кам`янський міськводоканал» Дніпропетровської обласної ради тарифів на послуги централізованого водопостачання, встановлених після 01.05.2019р. направлена за належністю до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.
Наказом ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 03.11.2020 №3375-ПО «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) комунального підприємства «Кам`янський міськводоканал» Дніпропетровської обласної ради» наказано провести позаплановий захід державного нагляду (контролю) комунального підприємства «Кам`янський міськводоканал» Дніпропетровської обласної ради у термін з 05.11.2020 по 18.11.2020. Предметом позапланового заходу є: дотримання вимог порядку формування, встановлення та застосування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення відповідно до Закону України від 24.04.2006 №1875-IV та від 09.11.2017 №2189-VІІІ «Про житлово комунальні послуги», Закону України від 21.06.2012 №5007- IV «Про ціни і ціноутворення», постанов КМ України від 01.06.2011 №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» та від 21.07.2005 №630 «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої водо і водовідведення», постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10.03.2016 №302 «Про затвердження Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення».
03.11.2020р. ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області виписане направлення №3588 на проведення заходу державного нагляду (контролю) завідувачу сектору контролю за регульованими цінами ОСОБА_1 .
В період з 05.11.2020р. по 18.11.2020р. проведено позапланову перевірку за дотриманням суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін Комунального підприємства «Кам`янський міськводоканал» Дніпропетровської обласної ради, за результатами якого складено Акт №3588-9/20.
Згідно висновків вказаного акту в ході перевірки встановлено порушення порядку застосування тарифів на послуги з централізованого водопостачання для абонента за особовим рахунком НОМЕР_1 , а саме застосування тарифів, встановлених НКРЕКП після 01.05.2019 без укладання договору відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII. Також зазначено, що в ході перевірки здійснено перерахунок вартості комунальної послуги з централізованого водопостачання за абонентським рахунком НОМЕР_1 шляхом застосування тарифу в розмірі 8,64 грн./м3, встановлених постановою НКРЕКП №933 від 18.09.2018 року, оскільки тарифи, прийняті постановами №1004 від 11.06.2019, №1968 від 17.09.2019 та №283 від 04.02.2020, підприємство мало право застосовувати лише за умови укладання індивідуального договору зі споживачем. Загальна сума необґрунтовано нарахованої вартості послуг становить 636,77 грн.
В графі «Пояснення, зауваження або заперечення щодо проведеної перевірки та складеного акта перевірки» зазначено, що КП «Кам`янський міськводоканал» Дніпропетровської обласної ради не згодне з висновками Акта перевірки. Зауваження (заперечення) до Акту додаються до Акту перевірки.
Також, в акті зазначено, що примірник акта на 37 сторінках отримано 18.11.2020р. директором з безпеки фінансово-економічної А.Ю. Дідух.
В зауваженнях (запереченнях) КП «Кам`янський міськводоканал» Дніпропетровської обласної ради до Акту, складеного за результатами проведення позапланової перевірки за дотриманням суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних цін від 18.11.2020р. позивач виклав свої заперечення до складеного акту. Також на копії наявна відмітка про отримання одного примірника завідувачем сектору контролю за регульованими цінами ОСОБА_1 18.11.2020р.
18.11.2020р. завідувачем сектору контролю за регульованими цінами ОСОБА_1 прийнято припис до акту №3588/9-20, згідно якого вимагалося в місячний термін шляхом перерахунку повернути абоненту ОСОБА_2 зайва нараховані кошти за абонентським рахунком НОМЕР_1 в розмірі 636,77 грн. та до укладання договору з абонентом ОСОБА_2 відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189 здійснювати надання послуг з централізованого водопостачання за абонентським рахунком НОМЕР_1 за тарифом, встановленим до 01.05.2020р.
Позивач вважаючи вказаний припис незаконним, необґрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.
Спеціальним нормативно-правовим актом, що визначає засади цінової політики і регулює відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення є Закон України «Про ціни і ціноутворення» №5007-VI від 21.06.2012р. (далі Закон №5007).
Відповідно до ст.16 Закону №5007 органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є:
центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами;
інші органи, визначені законом.
Відповідно до абз.2 п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року №442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі - Держпродспоживслужба, Служба відповідно), реорганізувавши шляхом перетворення Державну ветеринарну та фітосанітарну службу і приєднавши до Служби, що утворюється, Державну інспекцію з питань захисту прав споживачів і Державну санітарно- епідеміологічну службу та поклавши на Службу, що утворюється, функції з реалізації державної політики, які виконували органи, що припиняються.
Постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 р. №667 затверджено Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, згідно п.1 якого Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), з контролю за цінами, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.
Згідно з п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року №1092 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів» реорганізовано територіальні органи Державно ветеринарної та фітосанітарної служби, Державної інспекції з питань захисту прав споживачів та Державної санітарно-епідеміологічної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Держпродспоживслужби за відповідним переліком.
На підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року №260 "Питання Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захист споживачів" Держпродспоживслужба приступила, крім іншого, до виконання функцій повноважень Державної інспекції з питань захисту прав споживачів.
Виходячи з аналізу наведених правових положень законодавства реалізації повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів покладено на Держпродспоживслужбу та її територіальні органи в областях.
Відповідно до Положення про Державну службу України з питань безпечності харчові продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України і 02.09.2015 року №667, Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін (п.11):
державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
державний нагляд (контроль) за достовірністю інформації, зазначеної у документах про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
надає у випадках, передбачених законодавством, висновки щодо економічного обґрунтування витрат під час формування цін (тарифів) на товари, роботи і послуги, щодо яких запроваджено державне регулювання цін (тарифів);
надає органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові до виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи (п.7 Положення №667).
Територіальним органом з реалізації державної політики у сфері державного контролю за додержанням законодавства України про захист прав споживачів на території Дніпропетровської області є Головне управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області.
Частиною 1 ст.12 Закону №5007 визначено, що державні регульовані ціни запроваджуються на товари, які справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, мають істотну соціальну значущість, а також на товари, що виробляються суб`єктами, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку. Державні регульовані ціни можуть запроваджуватися на товари суб`єктів господарювання, які порушують вимоги законодавства про захист економічної конкуренції.
Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017р. (далі Закон №2189) ч.1 ст.10 якого передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Частиною 1 ст.5 та п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про природні монополії» №1682-III від 20.04.2000р. передбачено, що відповідно до цього Закону регулюється діяльність суб`єктів природних монополій у таких сферах, зокрема, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, а предметом державного регулювання діяльності суб`єктів природних монополій згідно з цим Законом є ціни (тарифи) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій.
Отже, враховуючи, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення є регульованими, Головне управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, як територіальний орган центрального органу виконавчої влади з контролю за цінами, уповноважений здійснювати державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, внаслідок чого безпідставним є твердження позивача щодо виключної компетенції НКРЕКП у питанні застосування тарифів на централізоване водопостачання.
Щодо тверджень позивача про порушення Головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області положень Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», суд зазначає наступне.
У відповідності до вимог ст.26 Закону України «Про захист прав споживачів» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право, зокрема, давати суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про припинення порушень прав споживачів.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) регулюються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007р. №877-У (далі Закон №877).
Дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності ст.2 Закону №877.
За приписами ст.6 Закону №877 встановлено, що підставами для здійснення позапланового заходу є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
У відповідності до вимог ч.1 та ч.2 ст.7 Закону №877для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються, зокрема, і предмет здійснення заходу ч.3 ст.7 наведеного Закону №877.
У відповідності до вимог ч.5 ст.7 вказаного Закону №877 перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).
За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт ч.6 ст.7 Закону №877.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).
Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).
На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю), у разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю), протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю), складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу ч.7 ст.7 Закону №877.
Згідно до вимог ч.8 ст.7 Закону №877 передбачено, що припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Частиною 1 ст.10 Закону №877 визначено, що суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема надавати органу державного нагляду (контролю) в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта.
Як вбачається з оскаржуваного припису, останній складено на підставі акту перевірки від 18.11.2020р. №3588/9-20, та в якому також зазначено про встановлення порушення застосування тарифів на послуги з централізованого водопостачання для абонента за особовим рахунком НОМЕР_1 . Отже складання припису в останній день перевірки не суперечить вищенаведеним положенням норм Закону №877. Разом з тим, складання припису без врахування зауважень суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) не є безумовною підставою для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.
Щодо тверджень позивача відносно відсутності порушень вимог п.3 розд.VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд зазначає наступне.
Пунктами 1 та 3 розд.VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2189 передбачено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 травня 2019 року та договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом п`яти місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.
Згідно ст.12 Закону №2189 надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).
Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є:
2) вимоги до якості послуг;
3) права і обов`язки сторін;
4) відповідальність сторін за порушення договору;
6) порядок оплати послуги;
7) порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги;
8) строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання.
Порядок та особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання житлово-комунальних послуг визначаються статтями 13-15 цього Закону.
З наведених норм слідує, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію Закону №2189 зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами визначеними Законом №2189, внаслідок чого зміна цін (тарифів) на комунальні послуги після 1 травня 2019 року без укладання договорів за типовою форму неможлива.
Також безпідставним є посилання позивача на положення п.5 договору №844 щодо відсутності необхідності внесення змін до договору вразі зміни тарифів, оскільки предметом вказаного договору є надання споживачеві відповідної якості послуги саме з центрального постачання холодної води і водовідведення, а постановами НКРЕКП №1004 від11.06.2019р, №1968 від 17.09.2019р. та №283 від 04.02.2020р. встановлені тарифи на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення.
Частиною 2 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Відповідно до ч.1 ст.129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Згідно із пунктом 3 частини другої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
З огляду на зазначене, суд вважає, що оскаржуваний припис складено на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволені позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 18.06.2021 року.

Суддя Д.В. Сидоренко