Справа № 199/7866/20 (2-а/199/20/21)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2021-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2021 року м. Дніпросправа № 199/7866/20 провадження №2-адр/199/2/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції

на додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2021 року (суддя Подорець О.Б.) у справі №199/7866/20 (провадження №2-адр/199/2/21) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа: старший лейтенант поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області 3 батальону 4 роти Ворона Артема Миколайовича про скасування постанови, -

в с т а н о в и В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області 3 батальону 4 роти Ворона Артема Миколайовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3421684 від 12.11.2020.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 лютого 2021 року позов задоволено.

Додатковим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2021 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,0грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, понесених заявником у зв`язку з наданням останньому правничої допомоги адвокатом, з огляду на надані позивачем докази, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем документально підтверджено сплату ним гонорару за договором про надання правової допомоги у сумі 2000,00 грн. та пов`язаність цих витрат із розглядом справи.

Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати додаткове рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги скаржник

посилається на недоведеність пов`язаності витрат на правничу допомогу із розглядом цієї справи та не підтвердження витрат належними і допустимими доказами.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно зі статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.11.2020 між позивачем та адвокатом Каракановою Т.В. укладено договір №161120 про надання правничої допомоги.

Згідно із п.1.1 Договору Адвокат зобов`язується надати правничу допомогу по оскарженні постанови серії ЕАМ №3421684 від 12.11.2020.

Отже, намір позивача отримати правничу допомогу, стосується оскарженню постанови серії ЕАМ №3421684 від 12.11.2020, яка є предметом розгляду справи.

Згідно із п.4.1 Договору розмір гонорару, який сплачується Адвокату за надану в межах цього Договору правничу допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою (Додаток №1), яка є невід`ємною частиною цього Договору.

Додатковою угодою від 16.11.2020 сторони погодили фіксовану суму гонорару адвоката за надану правничу допомогу у розмірі 2000,0грн.

Згідно з актом приймання-передачі правничої допомоги від 16.11.2020 Адвокат здав, а Клієнт прийняв виконану роботу, обумовлену Договором №161120.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №161120 від 16.11.2020 позивачем сплачено вартість виконаних робіт у сумі 2000,0грн.

Отже, надані позивачем документи свідчать як про пов`язаність понесених витрат на правничу допомогу з розглядом цієї справи так і про розмір таких витрат.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 6,7 статті 134 КАС України).

Вирішуючи подану позивачем заяву про розподіл судових витрат, суд першої інстанції дослідив зміст наданих позивачем документів, які містять опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, розмір сплаченого гонорару.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що аргументи скаржника, які наведені ним у відзиві на заяву про розподіл судових витрат, фактично обґрунтовані його думкою про завищення тарифів на надання послуг адвоката. В той же час, вказуючи на завищення таких тарифів, відповідач не вказує про те, які тарифи є справедливими, на його думку, та які зазвичай застосовуються при визначенні гонорару адвоката.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, суд першої інстанції, дослідивши умови укладеного договору про надання правничої допомоги, оцінивши у контексті названих процесуальним законом критеріїв співмірності, зазначений позивачем розмір витрат на оплату послуг адвоката, дійшов правомірного висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2021 року у справі №199/7866/20 (провадження №2-адр/199/2/21) без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 17.06.2021

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк