Справа № 480/3458/21
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2021-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2021 року Справа № 480/3458/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Державної установи "Роменська виправна колонія (№56)"
про скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду через представника ОСОБА_2 звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Державної установи "Роменська виправна колонія (№56)", в якій просить:
- скасувати постанову про накладення дисциплінарного стягнення від 03 березня 2021 року щодо поміщення засудженого ОСОБА_1 в ДІЗО, карцер строком на 14 діб.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до постанови про накладення дисциплінарного стягнення від 03.03.2021 року за результатами перевірки за фактом порушення та на підставі статей 132 (54,68) Кримінального-виконавчого кодексу України, начальником Державної установи Роменська виправна колонія (№ 56) підполковником внутрішньої служби Фурса О.Ю. прийнято постанову про накладення дисциплінарного стягнення, якою позивача поміщено в ДІЗО, карцер строком на 14 діб.
10.04.2021 року представник позивача ОСОБА_2 отримав з Державної установи Роменська виправна колонія (№ 56) відповідь на адвокатський запит, зокрема, копії матеріалів щодо притягнення до Карцеру, 03.03.2021 року, засудженого ОСОБА_1 .
Позивач вважає, що постанова про накладення дисциплінарного стягнення від 03.03.2021 року відносно нього є незаконною, необґрунтованою та безпідставною, оскільки зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало допущення останнім порушення встановленого порядку тримання, яке полягає у тому, що ... 01 березня 2021 року о 06 годині 03 хвилини засуджений ОСОБА_3 , який знаходився в камері № 11, змінив ракурс камери відеоспостереження, що було зафіксовано в журналі подій чатовими поста відеомоніторингу за № 671.... Своїми діями позивач порушив абзац 1,2,5 п.3; абзац 6 п.4 р.2 Про затвердження правил внутрішнього розпорядку в установах виконання покарань, та абзац 1,3 п.3; абзац 6 п.4 ст. 107 КВК України.
Крім цього, позивач вважає, що при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено процедуру дисциплінарного провадження. а саме: відповідачем не дотримано, встановленого законом порядку повідомлення позивача про розгляд питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності відповідною комісією, не надано позивачу можливості скористатись послугами адвоката у вказаній процедурі, не забезпечено можливість бути присутнім на засіданні комісії, надавати пояснення, заперечення, тощо, що тягне за собою скасування рішення, прийнятого за результатами вказаної процедури.
Враховуючи зазначене, просить позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою суду від 26.04.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що на виконання вимог ст. 103 КВК України засуджений ОСОБА_1 повідомлений під розписку про те, що в ДУ Роменська виправна колонія (№56) використовуються аудіовізуальні, електронні та інші технічні засоби спостереження та контролю за засудженими. Дана розписка міститься у особовій справі засудженого.
У відповідності до пункту 8 розділу V Порядку використання технічних засобів нагляду і контролю у виправних та виховних колоніях Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом МЮУ від 26.06.2018 року № 2025/5 відеокамери у виправних/виховних колоніях встановлюються:
- у внутрішній та зовнішній заборонених зонах,
- на КПП з пропуску людей і транспорту, КПП між житловою та виробничою зонами;
- в місцях несення служби персоналом;
- на території та об`єктах житлової й виробничої зон;
- у коридорах кімнат проведення тривалих побачень;
- у приміщенні для проведення короткострокових побачень,
- біля входу та у коридорах, на сходових клітках, у службових та підсобних приміщеннях структурних дільниць та секторів,
- у камерах ДІЗО/К/ПКТ(ОК), секторів максимального рівня безпеки та прогулянкових двориках;
- у жилих приміщеннях та камерах дільниці посиленого контролю;
- між зовнішніми та внутрішніми дверима кімнат для проведення тривалих побачень із засудженими до довічного позбавлення волі;
- по огорожі дільниці соціальної реабілітації та дільниці соціальної адаптації;
- у кімнатах прийому та видачі посилок і передач;
- у приміщеннях чергової частини, чергової варти та центру спостереження;
- у спеціальному транспорті для перевезення засуджених.
Кут огляду відеокамер, які встановлені у жилих приміщеннях та камерах дільниці посиленого контролю, у камерах ДІЗО/К/ПКТ(ОК) та секторів максимального рівня безпеки установи, як і передбачено вимогами вищеназваного Порядку, не охоплює санітарні вузли та душові.
У відповідності до статті 9 КВК України засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації.
01.03.2021 року о 6 год. 30 хвилин під час несення служби в секторі для тримання чоловіків засуджених до довічного позбавлення волі (корпус № 1) черговою зміною під час контролю за виконанням засудженими розпорядку дня установи, а саме підйом за допомогою відео моніторингу було помічено, що засуджений камери №11 ОСОБА_1 змінив ракурс камери відеоспостереження, що було зафіксовано в журналі обліку подій чатовим посту відео моніторингу за №671. Даний факт проступку засуджений ОСОБА_1 не заперечує, але від дачі письмового пояснення відмовився. Факт визнання проступку та відсутність порушень чинного законодавства з боку адміністрації установи підтверджується результатами перевірки Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції за вих. №П- 118-21/1/285-3-1/50/21 від 25.03.2021 р. на звернення ОСОБА_1 від 03.03.2021 року, адресоване до Міністерства юстиції України щодо неналежних умов тримання в державній установі Роменська виправна колонія (№56).
По факту зміни ракурсу камери відео спостереження ДУ Роменська виправна колонія (№56) було проведено службове розслідування, в ході якого було прийняте рішення про передачу матеріалів про порушення вимог статті 107 КВК України та Правил внутрішнього розпорядку в установах виконання покарань, затверджених наказом МЮУ № 2823/5 від 28.08.2018р. засудженим ОСОБА_1 на розгляд дисциплінарної комісії з метою притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Згідно пункту 4 ст.135 КВК України особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має бути повідомлена про місце і час засідання дисциплінарної комісії не пізніше ніж за одну добу до його проведення. За заявою засудженого цей термін може бути продовжено, але не більш як на дві доби.
Про час та місце засідання дисциплінарної комісії та про право особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі та має право у відповідності до ч.5 ст. 135 КВК України користуватися послугами адвоката або фахівця у галузі права під час підготовки до засідання дисциплінарної комісії вказувалося у повідомленні від 02.03.2021 року, від отримання якого засуджений ОСОБА_1 відмовився. Дане повідомлення складене у відповідності до пункту 4 ст. 135 КВК України. Факт відмови від підпису на повідомленні про дату та час засідання дисциплінарної комісії та право користування послугами адвоката або фахівця в галузі права за власним вибором під час підготовки до засідання до дисциплінарної комісії та факт усного повідомлення засудженого про дату та час засідання дисциплінарної комісії підтверджується поясненнями співробітників установи: начальником сектору для тримання чоловіків, засуджених до ДПВ, майора внутрішньої служби ОСОБА_4 , заступника чергового помічника начальника установи-начальника зміни сектору для тримання чоловіків, засуджених до ДПВ старшого прапорщика ОСОБА_5 , молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки старшого прапорщика ОСОБА_6 , які зафіксували відмову від підпису.
Відмовившись від отримання даного повідомлення, засуджений ОСОБА_1 не скористався своїм правом на участь в розгляді вчиненого ним дисциплінарного правопорушення на засіданні дисциплінарної комісії та своїм правом на правову допомогу. Можливість отримати послуги адвоката або іншого фахівця в галузі права засуджений ОСОБА_1 мав, так як 02.03.2021 року він здійснив телефонний дзвінок, що зафіксовано в Журналі обліку надання телефонних розмов засудженим сектору ДПВ (корпус 1), або мав би її, якби звернувся до адміністрації установи, яка була б зобов`язана сприяти отриманню правової допомоги від суб`єктів надання такої допомоги.
Розглянувши матеріали службового розслідування по факту зміни ракурсу камери відео спостереження засудженим ОСОБА_1 , комісія прийшла до висновку про поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор, карцер строком на 14 діб, про що винесла постанову від 03.03.2021 року.
Відповідач вважає, що таке рішення є вмотивованим та обґрунтованим, прийнятим у відповідності до частин 4,5 ст. 69 КВК України, оскільки при винесенні рішення враховавувались до уваги поведінка засудженого, перебування його на профілактичних обліках як схильного до втечі та нападу, неодноразові факти порушення режиму тримання, наявність раніше накладених дисциплінарних стягнень, характеристика психолога, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 42-44).
У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що відповідачем не спростовані твердження та аргументи позивача, зазначені у позовній заяві, а тому просить позовні вимоги задовольнити (а.с. 68-72).
Дослідивши матеріали адміністративної справи, позовну заяву та відзив, зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 відбуває покарання у ДУ «Роменська виправна колонія»(№56).
01.03.2021 року о 6 год. 30 хвилин під час несення служби в секторі для тримання чоловіків засуджених до довічного позбавлення волі (корпус № 1) черговою зміною під час контролю за виконанням засудженими розпорядку дня установи, а саме «підйом» за допомогою відео моніторингу було помічено, що засуджений камери №11 ОСОБА_1 змінив ракурс камери відео спостереження, що було зафіксовано в журналі обліку подій чатовим посту відео моніторингу за №671 та складено відповідні рапорти (а.с.57-58).
Також, судом встановлено, що за наведеним фактом зміни ракурсу камери відео спостереження ДУ «Роменська виправна колонія (№56)» було проведено службове розслідування , за підсумками якого було складено висновок від 03.03.2021 та вирішено передати матеріали про порушення вимог статті 107 КВК України та Правил внутрішнього розпорядку в установах виконання покарань, затверджених наказом МЮУ № 2823/5 від 28.08.2018р. засудженим ОСОБА_1 на розгляд дисциплінарної комісії з метою притягнення до дисциплінарної відповідальності (а.с.60).
Рішенням дисциплінарної комісії ДУ «Роменська виправна колонія (№56)» від 13.03.2021 №14 вирішено ОСОБА_1 помістити в ДІЗО, карцер строком на 14 діб (а.с. 29).

03.03.2021 Постановою про поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор, карцер установи виконання покарань начальника установи Фурса О.Ю., засудженого ОСОБА_1 вирішено помістити в ДІЗО, карцер строком на 14 діб (а.с.21).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 1 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України) передбачено, що кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Завданнями кримінально-виконавчого законодавства України є визначення принципів виконання кримінальних покарань, правового статусу засуджених, гарантій захисту їхніх прав, законних інтересів та обов`язків; порядку застосування до них заходів впливу з метою виправлення і профілактики асоціальної поведінки; системи органів і установ виконання покарань, їх функцій та порядку діяльності; нагляду і контролю за виконанням кримінальних покарань, участі громадськості в цьому процесі; а також регламентація порядку і умов виконання та відбування кримінальних покарань; звільнення від відбування покарання, допомоги особам, звільненим від покарання, контролю і нагляду за ними.

Згідно ст. 2 КВК України, кримінально-виконавче законодавство України складається з цього Кодексу, інших актів законодавства, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 3 КВК України до засуджених, які відбувають покарання на території України, застосовується кримінально-виконавче законодавство України.

Порядок і умови виконання та відбування покарань визначаються та забезпечуються відповідно до законодавства, яке діє на час виконання та відбування кримінального покарання.

Держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку.

Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду

Правовий статус засуджених визначається законами України, а також цим Кодексом, виходячи із порядку і умов виконання та відбування конкретного виду покарання. (ч. 1, 2, 4 ст. 7 КВК України).

Згідно статті 9 КВК України засуджені зобов`язані: виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації.

Суд звертає увагу, що ч. 3 ст. 107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами.

Згідно статті 103 Кримінально-виконавчого кодексу України адміністрація колонії має право використовувати аудіовізуальні, електронні й інші технічні засоби для попередження втеч та інших кримінальних правопорушень, порушень встановленого законодавством порядку відбування покарання, отримання необхідної інформації про поведінку засуджених. Адміністрація колонії зобов`язана повідомити засуджених про застосування технічних засобів нагляду і контролю.

Також, відповідно до п.1 розділу XXIII до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України 28 серпня 2018 року № 2823/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 05 вересня 2018 р. за № 1010/32462 нагляд за засудженими є системою заходів, спрямованих на забезпечення відбування та виконання кримінальних покарань у виді обмеження та позбавлення, довічного позбавлення волі та арешту шляхом цілодобового і постійного контролю за поведінкою засуджених у місцях їх проживання та праці, попередження та припинення з їх боку протиправних дій, забезпечення вимог ізоляції засуджених та безпеки персоналу установ виконання покарань.

Для забезпечення нагляду за поведінкою засуджених у відділеннях соціально-психологічної служби, локальних секторах, камерах, прогулянкових двориках, у місцях їх праці, їдальнях, клубах, медичних частинах та лікарняних закладах адміністрацією установ виконання покарань встановлюються відеокамери, про що засуджений інформується під підпис.

Кут огляду відеокамер, які встановлені у жилих приміщеннях та камерах, не має охоплювати санітарні вузли.

Забороняється встановлювати відеокамери у приміщеннях (камерах), в яких проводяться медичні обстеження (огляди) засуджених, особистий обшук з роздяганням, жилих кімнатах тривалих побачень, а також у лазнях, роздягальнях, душових та туалетних кімнатах.

Згідно п. 8 розділу V Порядку використання технічних засобів нагляду і контролю у виправних та виховних колоніях Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом МЮУ від 26.06.2018 року № 2025/5 відеокамери у виправних/виховних колоніях встановлюються: у внутрішній та зовнішній заборонених зонах, на КПП з пропуску людей і транспорту, КПП між житловою та виробничою зонами; в місцях несення служби персоналом; на території та об`єктах житлової й виробничої зон; у коридорах кімнат проведення тривалих побачень; у приміщенні для проведення короткострокових побачень; біля входу та у коридорах, на сходових клітках, у службових та підсобних - приміщеннях структурних дільниць та секторів, у камерах ДІЗО/К/ПКТ(ОК), секторів максимального рівня безпеки та прогулянкових двориках; у жилих приміщеннях та камерах дільниці посиленого контролю; між зовнішніми та внутрішніми дверима кімнат для проведення тривалих побачень із засудженими до довічного позбавлення волі; по огорожі дільниці соціальної реабілітації та дільниці соціальної адаптації; у кімнатах прийому та видачі посилок і передач; у приміщеннях чергової частини, чергової варти та центру спостереження; у спеціальному транспорті для перевезення засуджених.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що на виконання вимог ст. 103 КВК України засуджений ОСОБА_1 повідомлений під розписку про те, що в ДУ «Роменська виправна колонія (№56)» використовуються аудіовізуальні, електронні і інші технічні засоби спостереження та контролю за засудженими (а.с.49).

Також, з матеріалів справи судом встановлено, що 01.03.2021 року о 6 год. 30 хвилин під час несення служби в секторі для тримання чоловіків засуджених до довічного позбавлення волі (корпус № 1) черговою зміною під час контролю за виконанням засудженими розпорядку дня установи, а саме «підйом» за допомогою відео моніторингу було помічено, що засуджений камери №11 ОСОБА_1 змінив ракурс камери відео спостереження, що було зафіксовано в журналі обліку подій чатовим посту відео моніторингу за №671 та складено відповідні рапорти.

Досліджуючи зміст позовної заяви, судом встановлено, що наведений факт проступку позивач не заперечує.

Також, позивачем не зазначено про підстави вчинення проступку, не наведено жодних доводів про неправильність встановлення камери відео спостереження.

Судом встановлено, що за наведеним фактом зміни ракурсу камери відео спостереження ДУ «Роменська виправна колонія (№56)» було проведено службове розслідування , за підсумками якого було складено висновок від 03.03.2021 та вирішено передати матеріали про порушення вимог статті 107 КВК України та Правил внутрішнього розпорядку в установах виконання покарань, затверджених наказом МЮУ № 2823/5 від 28.08.2018р. засудженим ОСОБА_1 на розгляд дисциплінарної комісії з метою притягнення до дисциплінарної відповідальності (а.с.60).

Згідно пункту 4 ст.135 КВК України особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має бути повідомлена про місце і час засідання дисциплінарної комісії не пізніше ніж за одну добу до його проведення. За заявою засудженого цей термін може бути продовжено, але не більш як на дві доби.

З матеріалів справи судом встановлено, що 02.03.2021 ОСОБА_1 було повідомлено про час та місце засідання дисциплінарної комісії та про право особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі та має право у відповідності до ч.5 ст. 135 КВК України користуватися послугами адвоката або фахівця у галузі права під час підготовки до засідання дисциплінарної комісії.

Наведений факт підтверджується повідомленням від 02.03.2021 року від отримання якого засуджений ОСОБА_1 відмовився та про наведені обставини працівниками колонії було зроблено відповідний запис (а.с.55).

Крім того, наведені факти також підтверджуються поясненнями співробітників установи: начальником сектору для тримання чоловіків, засуджених до ДПВ, майора внутрішньої служби ОСОБА_4 , заступника чергового помічника начальника установи-начальника зміни сектору для тримання чоловіків, засуджених до ДПВ старшого прапорщика ОСОБА_5 , молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки старшого прапорщика ОСОБА_6 , які зафіксували факт відмову ОСОБА_1 від підпису (а.с.46-48).

Також, суд зазначає, що позивач мав право та скористався своїм правом на телефонний дзвінок 02.03.2021 про що зафіксовано в Журналі обліку надання телефонних розмов засудженим сектору ДПВ (корпус 1) (а.с.52).

Судом встановлено, що розглянувши матеріали службового розслідування по факту зміни ракурсу камери відео спостереження засудженим ОСОБА_1 , комісія прийшла до висновку про поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор, карцер строком на 14 діб про що винесла постанову від 03.03.2021 року .

Відповідно до ст.132 КВК України визначено заходи стягнення, що застосовуються до осіб, позбавлених волі.

Зокрема, ч.1 ст.132 КВК України передбачено, що за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення: попередження; догана; сувора догана; грошовий штраф до двох мінімальних розмірів заробітної плати; скасування поліпшених умов тримання; поміщення засуджених чоловіків, які тримаються у виправних колоніях, у дисциплінарний ізолятор з виведенням або без виведення на роботу чи навчання на строк до чотирнадцяти діб, а засуджених жінок - до десяти діб; поміщення засуджених, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки, у карцер без виведення на роботу на строк до чотирнадцяти діб.

Отже, аналізуючи зміст наведених норм законодавства суд приходить висновку, що оскаржуване рішення прийнято з урахуванням ч.2 ст.19 Конституції України.

Також, суд спростовує доводи представника позивача на рішення ЄСПЛ від 02.07.2019 у справі «Горлов та інші проти Росії», оскільки в наведеній справі зазначено про здійснення колонією постійного спостереження за камерами жінками-охоронцями, проте позивач не наводить жодного належного та допустимого доказу, що його вчинок був зумовлений саме таким фактом.

Крім того, суд спростовує доводи представника позивача, щодо порушення відповідачем вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, відповідно до ст.8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Суд звертає уваги позивача, що порядок здійснення нагляду за засудженими врегульовано чинним законодавством.

Зокрема, ст. 103 Кримінально-виконавчого кодексу України, п. 8 розділу V Порядком використання технічних засобів нагляду і контролю у виправних та виховних колоніях Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом МЮУ від 26.06.2018 року № 2025/5 та п.1 розділу XXIII до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України 28 серпня 2018 року № 2823/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 05 вересня 2018 р. за № 1010/32462.

Проте, адміністративний позов не містить посилань, що відеоспостереження відбувалося не у відповідності до закону, як цього вимагає ст.8 Конвенції, а тому наведені доводи відхиляються судом як необґрунтовані.

Згідно ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст.78 цього Кодексу.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної установи "Роменська виправна колонія (№56)" про скасування постанови не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної установи "Роменська виправна колонія (№56)" про скасування постанови відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук