Справа № 809/2894/13-а
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2021-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову в задоволенні заяви
"17" червня 2021 р. справа № 809/2894/13-a
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Тимощук О.Л., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність щодо виконання рішення, ухваленого в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби, Івано-Франківської митниці ДФС про зобов`язання призначити на посаду інспектора митного поста «Івано-Франківськ-Центральний» Івано-Франківської митниці Міністерства доходів і зборів України,
ВСТАНОВИВ:
За наслідком розгляду адміністративної справи №809/2894/13-а, 30 грудня 2020 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 (надалі, також позивач, ОСОБА_1 ) задоволено повністю: поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Прикарпаття» Івано-Франківської митниці ДФС із дня, наступного за днем звільнення, - з 14 серпня 2013 року. Допущено до негайного виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Прикарпаття» Івано-Франківської митниці ДФС з 14 серпня 2013 року.
Виконавчий лист по справі про поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Прикарпаття» Галицької митниці Держмитслужби видано Івано-Франківським окружним адміністративним судом 24.05.2021, та отримано представником позивача, що підтверджується відміткою на заяві про його видачу (том VI, а.с.158-159 та зворотна сторона).
На адресу суду 07.06.2021 від представника ОСОБА_1 надійшла заява в порядку статті 383 КАС України від 07.06.2021. У прохальній частині заяви представник позивачки просить суд визнати протиправною бездіяльність Галицької митниці Держмитслужби щодо виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 про поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Прикарпаття» Галицької митниці Держмитслужби та зобов`язати Галицьку митницю Держмитслужби виконати вищезазначені рішення судів першої та апеляційної інстанцій, шляхом поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Прикарпаття» Галицької митниці Держмитслужби.
Обґрунтовуючи таку заяву, представник ОСОБА_1 зазначає про те, що після винесення Галицькою митницею Держмитслужби наказу про поновлення позивачки на посаді згідно із резолютивною частиною постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду, ОСОБА_1 не змогла повноцінно приступити до виконання своїх службових обов`язків, оскільки наказом Галицької митниці Держмитслужби від 27.05.2021 №369-о визначено робоче місце позивачки не за місцезнаходженням митного поста «Прикарпаття» по АДРЕСА_1 . Разом з цим, стверджуючи про протиправність дій відповідача, вчинених на виконання рішень судів, представник вказав на те, що ОСОБА_1 поновлено на позаштатну посаду в Галицькій митниці Держмитслужби, та не допущено до фактичного виконання службових обов`язків.
Враховуючи наведені обставини, представник ОСОБА_1 просить суд визнати бездіяльність Галицької митниці Держмитслужби щодо поновлення позивачки на посаді протиправною та зобов`язати відповідача виконати рішення судів першої та апеляційної інстанції по справі №809/2894/13-а, шляхом поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Прикарпаття» Галицької митниці Держмитслужби.
На електронну адресу суду від Галицької митниці Держмитслужби надійшли заперечення щодо заяви ОСОБА_1 від 14.06.2021, у яких представник відповідача зауважив, що рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 Галицькою митницею Держмитслужби виконано у повному обсязі, шляхом поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Прикарпаття» Галицької митниці Держмитслужби, відповідно до наказу в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби від 27.05.2021 №369-о «По особовому складу». З огляду на вказане, посилаючись на приписи статті 65 Закону України «Про виконавче провадження», представник відповідача стверджує про повне та належне виконання Галицькою митницею Держмитслужби вищезазначених рішень судів.
Стосовно неможливості внесення змін до штатного розпису Галицької митниці Держмитслужби та складення посадової інструкції за посадою, яку займає ОСОБА_1 , представник вказав, що у штатному розписі відповідача відсутня посада старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Прикарпаття» Галицької митниці Держмитслужби та, відповідно, щодо такої посади не розроблено посадової інструкції. Разом з цим, представник звернув увагу на положення Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №228, яким передбачено, що штатний розпис установи затверджується керівником відповідної вищестоящої установи, якою в даному випадку є Державна митна служба України після відповідного погодження з Міністерством фінансів України.
Наведене, на переконання представника відповідача, свідчить про те, що внесення змін до штатного розпису не входить до компетенції Галицької митниці Держмитслужби, а тому, зважаючи на фактичне поновлення ОСОБА_1 на посаді, згідно із резолютивними частинами рішень судів, протиправності у діях чи бездіяльності Галицької митниці Держмитслужби відповідач не вбачає.
Від представника ОСОБА_1 14.06.2021 судом отримано заяву про відвід судді, в результаті розгляду якої, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 у задоволенні заяви відмовлено.
Частиною 1 статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Відповідно до частини 5 статті 383 КАС України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.
Відповідно до змісту прохальної частини заяви, представник позивачки просить суд розгляд заяви здійснювати у судовому засіданні з повідомленням сторін.
Однак, на переконання суду, характер спірних правовідносин та предмет дослідження у межах розгляду такої заяви не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення фактичних обставин, а тому, керуючись приписами частини 5 статті 383 КАС України в задоволенні вказаного клопотання представника ОСОБА_1 необхідно відмовити. Таким чином, заява підлягає розгляду судом в порядку письмового провадження.
Так, розглянувши подану представником ОСОБА_1 заяву, врахувавши заперечення Галицької митниці Держмитслужби, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про належне виконання відповідачем рішення суду та відсутність у діях Галицької митниці Держмитслужби ознак протиправної бездіяльності в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Прикарпаття» Галицької митниці Держмитслужби.
Згідно з положеннями статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Частиною 1 статті 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Згідно з частиною 6 статті 383 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Відповідно до положень статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
З системного аналізу зазначених норм суд дійшов до висновку про те, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований в тому числі і приписами статті 383 Кодексу, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду чи умисне ухилення від вчинення будь-яких дій на його виконання, що порушує законні права та інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статей 383, 249 КАС України можливе лише у разі встановлення факту протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.
Так, у заяві від 07.06.2021 представник ОСОБА_1 обґрунтовуючи власну позицію вказує на визначення у наказі Галицької митниці Держмитслужби про поновлення позивачки на посаді неправильної адреси місцезнаходження митного поста «Прикарпаття», де повинна виконувати свої службові обов`язки ОСОБА_1 . Водночас, представник звертає увагу на те, що відповідач вводить в оману позивачку та суд, оскільки зазначає про те, що посади старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Прикарпаття» у Галицькій митниці Держмитслужби не існує, однак під час розгляду даної справи судом першої інстанції, представник відповідача стверджував про відсутність у штатному розписі Галицької митниці Держмитслужби посади, з якої ОСОБА_1 протиправно звільнено, натомість зазначав, що освітньо-кваліфікаційним вимогам позивачки відповідають посади старшого державного інспектора та головного інспектора митного поста.
Надаючи оцінку твердженням представника ОСОБА_1 суд, насамперед зазначає, що питання визначення місцезнаходження митного поста «Прикарпаття», аналогічно як і питання правомірності бездіяльності внесення відповідачем змін до штатного розпису чи визначення до компетенції якого органу віднесено повноваження щодо внесення таких змін, не стосується предмета спору в межах справи №809/2894/13-а.
Щодо доводів представника про введення відповідачем суду в оману у зв`язку із твердженнями представника останнього про відсутність у штаті Галицької митниці Держмитслужби посади, на яку поновлено позивачку, суд зазначає таке.
Як вбачається зі змісту рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.12.2020, в результаті розгляду даної справи судом встановлено, що Івано-Франківська митниця ДФС як юридична особа зареєстрована у встановленому порядку, станом на момент розгляду судом справи та ухвалення рішення не припинена (не ліквідована), а відтак, є належним суб`єктом владних повноважень, якого слід зобов`язати поновити ОСОБА_1 на посаді є саме Івано-Франківська митниця ДФС як правонаступник органу, з якого звільнено позивачку Івано-Франківської митниці Міндоходів. З огляду на вказане, Івано-Франківським окружним адміністративним судом, вирішуючи питання поновлення ОСОБА_1 досліджено штатний розпис Івано-Франківської митниці ДФС на 2019 рік, затверджений 25.02.2019 та відповідно до кваліфікаційних вимог, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України від 08.07.2013 №256 «Про організацію добору кадрів в Міністерстві доходів і зборів України», наказу Державної фіскальної служби України від 15.06.2017 №421 «Про організацію добору кадрів у Державній фіскальній службі України», встановлено, що посада державної служби категорії «В» - державного інспектора в митниці Міндоходів, яку займала ОСОБА_1 до незаконного звільнення відповідає посаді державної служби категорії «В» - старшого державного інспектора та головного державного інспектора в митниці ДФС.
Отже, з огляду на те, що на момент розгляду судом першої інстанції даної адміністративної справи структурний підрозділ з усіма посадами, що складають його штатний розпис - митний пост «Івано-Франківськ центральний» Івано-Франківської митниці ліквідовано, то з урахуванням наявності в штатному розписі Івано-Франківської митниці ДФС з 2019 року штатних посад, аналогічних тій, яку обіймала позивач на момент звільнення - старший державний інспектор та головний державний інспектор в митниці ДФС, суд дійшов до висновку про наявність підстав для поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення митного поста «Прикарпаття» Івано-Франківської митниці ДФС.
Разом з цим, суд наголошує, що штатний розпис Галицької митниці Держмитслужби та питання наявності у ньому посад, на які могла б бути поновленою ОСОБА_1 не досліджувались, у зв`язку із висновком Івано-Франківського окружного адміністративного суду про можливість поновлення позивачки виключно в Івано-Франківській митниці ДФС як єдиному правонаступнику Івано-Франківської митниці Міндоходів.
Водночас, зі змісту постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 судом встановлено, що штатний розпис та наявність посад, які б відповідали освітньо-кваліфікаційному рівню ОСОБА_1 у Галицькій митниці Держмитслужби на момент ухвалення такої постанови суд апеляційної інстанції не досліджував.
Враховуючи наведене, суд не вбачає протиправності у діях представника Галицької митниці Держмитслужби та зазначає про відсутність обставин, які свідчили б про введення відповідачем чи його представником суду та інших учасників справи в оману.
Окрім зазначено, суд звертає увагу представника позивачки на те, що звертаючись до суду із заявою про визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання до вчинення дій, представник, згідно зі змістом такої заяви, не погоджується саме зі способом виконання Галицькою митницею Держмитслужби рішення суду, однак у прохальній частині заяви просить суд зобов`язати відповідача вчинити дії, аналогічні тим, які останнім уже вчинено, а саме поновити ОСОБА_1 на посаді, зазначеній у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду.
В контексті вказаного, суд також вважає за необхідне зауважити, що зміна або встановлення способу і порядку виконання судового рішення, про що фактично просить представник, на підставі заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України є неприпустимою.
Суд погоджується із позицією представника Галицької митниці Держмитслужби та зазначає, що належним і повним виконанням рішення суду в межах даної справи є винесення відповідачем наказу про поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення митного поста «Прикарпаття» Галицької митниці Держмитслужби.
Із вказаним наказом та умовами поновлення на посаді ОСОБА_1 ознайомилась, що не заперечується представником позивачки.
Відтак, враховуючи наведені обставини, суд дійшов до висновку про належне виконання Галицькою митницею Держмитслужби постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021. При цьому, незгода позивачки чи її представника із способом виконання відповідачем рішення суду, зважаючи на не встановлення такого способу рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, не може бути підставою для звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.
Разом з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що розглядаючи заяву, подану в порядку статті 383 КАС України, суд не вирішує спір повторно, а лише усуває перешкоди на шляху виконання вже прийнятого раніше рішення. Потреба у постановленні судом окремої ухвали за наслідком розгляду такої заяви може бути зумовлена виключно діями та бездіяльністю, що свідчать про умисне ухилення суб`єкта владних повноважень від виконання судового рішення. При цьому, суд не може змінювати резолютивну частину рішення, яке виконується.
Суд також повторно наголошує, що питання визначення Галицькою митницею Держмитслужби помилкової, на переконання ОСОБА_1 , адреси місцезнаходження митного поста «Прикарпаття» та бездіяльність відповідача щодо внесення змін до штатного розпису, жодним чином не стосуються предмету спору у даній адміністративній справі, натомість можуть бути розглянуті судом виключно в межах нового публічно-правового спору внаслідок звернення особи до суду із відповідною позовною заявою.
Отже, доводи представника ОСОБА_1 про протиправність бездіяльності Галицької митниці Держмитслужби щодо поновлення позивачки посаді та наявність підстав для зобов`язання відповідача вжити заходів, які ним уже здійснені, є безпідставними та недоцільними.
Так, зважаючи на встановлену судом відсутність протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності Галицької митниці Держмитслужби заяву представника ОСОБА_1 , подану в порядку статті 383 КАС України слід залишити без задоволення.
Вирішуючи питання наявності підстав для оскарження ухвали суду про відмову в задоволенні такої заяви, суд зазначає наступне.
Відповідно до частин 5, 6 статті 383 КАС України у разі невідповідності заяви вказаним у частині 2 вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена. За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Враховуючи наведені правові положення, в апеляційному порядку може бути оскаржено виключно ухвалу про повернення заяви у зв`язку із її невідповідністю вимогам частини 2 цієї статті. Однак, КАС України не передбачає права апеляційного оскарження ухвал суду першої інстанції про залишення без задоволення заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України. Крім того, відповідно до частини 2 статті 293 КАС України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.
Таким чином, ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку лише у випадку, якщо оскарження таких ухвал прямо передбачають відповідні норми КАС України, однак, ані стаття 383, ані приписи статті 294 Кодексу не містять норм, які передбачають можливість оскарження в апеляційному порядку ухвали про залишення без задоволення заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України.
Аналогічна правова позиція викладена також Верховним Судом, зокрема, у постановах від 19.12.2018 по справі №2а/0470/2563/12, від 04.06.2019 по справі №813/1920/18, від 11.07.2019 року по справі №821/11/18, від 30.04.2020 у справі №814/1171/17.
На підставі наведеного, керуючись статями 243, 248, 254, 256, 294, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 від 07.06.2021, поданої в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України про визнання протиправною бездіяльність Галицької митниці Держмитслужби та зобов`язання до вчинення дій, - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.