Справа № 320/5405/20
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5405/20 Суддя (судді) першої інстанції: Панова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.
суддів: Грибан І. О., Ключковича В. Ю.
за участю секретаря: Волошка О. Л.

позивача ОСОБА_1 , представника позивача Красківського В.П., представника відповідача Роменської Є.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: 25.02.2021) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 27.05.2020 № 334 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області" в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції старшого інспектора - чергового сектору реагування патрульної поліції № 1 Кагарлицького відділенні поліції Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) за порушення службової дисципліни, статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статей 3, 8, 18,64 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, підпункту 3 пункту 2 розділу ІV Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №111 від 16.02.2018, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.03.2018 за № 371/31823, що виразилося у ненаправленні наряду поліції на місце вчинення правопорушення після отримання електронного повідомлення від працівника підрозділу "102" через систему ІПНП про можливе вчинення поліцейським кримінального правопорушення;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області № 149 о/с від 28.05.2020 "По особовому складу", яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) був звільнений зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VІІІ із останніми змінами, внесеними згідно із законом №524-ІХ від 04.03.2020, у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

- поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на службі в поліції на посаді старшого інспектора - чергового сектору реагування патрульної поліції №1 Кагарлицького відділення поліції Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з 28.05.2020 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу (без відрахування податків та зборів) з 28.05.2020 року по день ухвалення рішення суду у цій справі (яке набрало законної сили) виходячи із середньоденного (середньодобового) заробітку 1117,80 грн.;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на службі в поліції на посаді старшого інспектора - чергового сектору реагування патрульної поліції №1 Кагарлицького відділення поліції Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 27.05.2020 № 334 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області" в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції старшого інспектора - чергового сектору реагування патрульної поліції № 1 Кагарлицького відділенні поліції Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Київській області № 149 о/с від 28.05.2020 "По особовому складу", яким ОСОБА_1 був звільнений зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України " Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VІІІ із останніми змінами, внесеними згідно із законом №524-ІХ від 04.03.2020, у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Поновлено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на службі в поліції на посаді старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції № 1 Кагарлицького відділення поліції Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з 28.05.2020 року.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 грошове забезпечення у вигляді середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 28.05.2020 року по 15.02.2021 у розмірі 96 753 (дев`яносто шість тисяч сімсот п`ятдесят три) грн. 36 коп. без урахування обов`язкових податків та зборів.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, апелянт подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права .

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що проведеним службовим розслідуванням встановлено допущення позивачем суттєвого порушення службової дисципліни, а тому дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення є оправданою мірою стягнення.

Крім того, апелянтом вказується, що приписами чинного законодавства питання визначення виду дисциплінарного стягнення в залежності від проступку віднесено до дискреційних повноважень відповідача, а відтак висновки суду щодо не співмірності застосованого виду дисциплінарного стягнення та вчиненого проступку не може слугувати самостійною підставою для поновлення позивача на посаді.

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив позивача, в обґрунтування якого зазначено, що до останнього застосовано найсуворіший вид дисциплінарного стягнення, без співставлення тяжкості допущених саме позивачем порушень службової дисципліни, без врахування особи та даних, що його характеризують, а тому вважає, що такий вид стягнення як звільнення із займаної посади не є співрозмірним.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 07.11.2015 року проходив службу в правоохоронних органах.

Згідно з відомостей послужного списку, з 14.07.2017 позивач призначений на посаду старшого інспектора - чергового сектора реагування патрульної поліції №1 Кагарлицького відділення поліції Обухівського відділу поліції.

24.05.2020 до Головного управління Національної поліції в Київській області з Обухівського ВП ГУНП в Київській області надійшла інформація про те, що до вказаного відділу поліції з закладів охорони здоров`я надійшло повідомлення про те, що 23.05.2020 о 18:00, в приміщенні Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУНП в Київській області, працівники поліції зґвалтували громадянку ОСОБА_2 .

У зв`язку з цим та керуючись положеннями ст. 14, 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893, ГУ НП в Київській області прийнято наказ від 25.05.2020 №853 "Про призначення службового розслідування", яким вирішено призначити службове розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни керівництвом та окремими працівниками Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУНП в Київській області.

За результатами проведення службового розслідування Дисциплінарна комісією складено 27.05.2020 висновок службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками та керівництвом Кагарлицького відділення поліції Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, який затверджено 27.05.2020 начальником ГУНП в Київській області полковником поліції Нєбитовим А .

Висновком службового розслідування, окрім іншого, підтверджено, що у діях старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції № 1 Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , вбачаються порушення статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статей 3, 8, 18, 64 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, підпункту 3 пункту 2 розділу IV Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 111 від 16.02.2018, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.03.2018 за № 371/31823, що виразилося у не направленні наряду поліції на місце вчинення правопорушення, після отримання електронного повідомлення від працівника підрозділу " 102" через систему ІПНП про можливе вчинення поліцейським кримінального правопорушення.

Крім того, згідно з пункту 18 висновку службового розслідування рекомендовано за порушення службової дисципліни, статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статей 3, 8, 18, 64 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, підпункту 3 пункту 2 розділу IV Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 111 від 16.02.2018, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.03.2018 за № 371/31823, що виразилося у ненаправленні наряду поліції на місце вчинення правопорушення після отримання електронного повідомлення від працівника підрозділу "102" через систему ІПНП про можливе вчинення поліцейським кримінального правопорушення, старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції № 1 Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції.

27.05.2020 ГУНП в Київській області прийнято наказ за № 334 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області", пунктом 16 якого наказано за порушення службової дисципліни, статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статей 3, 8, 18, 64 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, підпункту 3 пункту 2 розділу IV Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування: в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 111 від 16.02.2018, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.03.2018 за № 371/31823, що виразилося у ненаправленні наряду поліції на місце вчинення правопорушення після отримання електронного повідомлення від працівника підрозділу "102" через систему ІПНП про можливе вчинення поліцейським кримінального правопорушення, старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції № 1 Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції.

У подальшому, ГУНП в Київській області на підставі наказу від 27.05.2020 № 334 прийнято наказ від 28.05.2020 № 149 о/с "По особовому складу", за змістом якого вирішено відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" звільнити з 28.05.2020 зі служби в поліції - старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0055346).

Вважаючи вказані накази протиправними в частині, що стосуються його особи, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України врегульовано Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі по тексту - Закон № 580 в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Основні обов`язки поліцейського визначені ст. 18 Закону № 580, а саме поліцейський зобов`язаний в.т.: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону № 580, зобов`язує поліцейського, зокрема: знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

Відповідно до пункту 5 статті 23 Закону № № 580 поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Наказом Міністерства внутрішніх справ № 111 від 16.02.2018 зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28.03.2018 за № 371/31823 відповідно до пункту 5 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 4 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року N 877, пункту 9 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року N 878 (зі змінами), з метою визначення порядку реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, а також приведення нормативно-правових актів у сфері діяльності Національної поліції України у відповідність до законодавства затверджено Інструкцію з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України (далі по тексту - Інструкція №111).

Порядком ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №100 від 08 лютого 2019 року (далі - Порядок №100) регулюються ведення в центральному органі управління поліцією, міжрегіональних територіальних органах поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділах, головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві, територіальних (відокремлених) підрозділах (управліннях, відділах, відділеннях) поліції єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України».

Частиною ІІ Порядку №100 визначено, що прийняття заяв (повідомлень) незалежно від місця і часу їх учинення, повноти отриманих даних, особи заявника здійснює цілодобово, безперервно та невідкладно орган (підрозділ) поліції, до якого надійшла така інформація.

Заява (повідомлення), що надходить телефоном за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102», реєструється в ІТС ІПНП з автоматичним присвоєнням порядкових номерів єдиного обліку (далі - ЄО).

Пунктом 1 розділу ІІ Інструкції № 111 встановлено, що органи (підрозділи) поліції та їх посадові особи під час реагування на правопорушення або події повинні здійснювати, зокрема: реагування на всі повідомлення про правопорушення або події, інформація про які отримана в будь-який спосіб, направлення на місця подій сил і засобів поліції, необхідних для захисту прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяння їх реалізації; особисту безпеку громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів, попередження чи припинення правопорушень, виявлення та затримання осіб, які їх учинили, усунення негативних наслідків правопорушень або подій.

За визначеннями, наведеними у пункті 2 розділу І Інструкції № 111 (яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) зокрема:

група реагування патрульної поліції (далі - ГРПП) - наряд патрульної поліції у складі не менше 2 працівників, які в зоні оперативного реагування виконують завдання із забезпечення публічного (громадського) порядку, взаємодії з населенням, безпеки дорожнього руху, попередження правопорушень або подій, оперативного реагування на них;

диспетчер - старший інспектор з особливих доручень, старший інспектор, інспектор чергової частини (ситуаційного відділу) управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП (далі - УОАЗОР), уповноважений на здійснення управління нарядами поліції, у тому числі за допомогою автоматизованого робочого місця (далі - АРМ "диспетчер") системи ІПНП, з метою оперативного реагування на заяви та повідомлення про правопорушення або події;

працівник підрозділу « 102» - посадова особа відділу « 102» УОАЗОР, діяльність якої спрямована на приймання екстрених викликів за скороченим номером « 102» та електронних повідомлень заявників, в яких міститься інформація про правопорушення або події, а також їх реєстрацію за допомогою АРМ «оператор « 102» в системі ІПНП;

оперативне реагування - скоординовані дії чергової служби, нарядів патрульної поліції, груп реагування патрульної поліції та інших нарядів, спрямовані на організацію невідкладного прибуття працівників поліції до заявника або на вказане місце події з метою припинення правопорушення, установлення особи та затримання ймовірного правопорушника, збереження слідів злочину, а також надання допомоги потерпілим особам у межах повноважень поліції.

Відповідно до пп. 5 п.10 розділу ІІІ Інструкції № 111 обов`язки працівника підрозділу « 102» під час спілкування із заявником першочергово встановлювати та вносити до системи ІПНП інформацію про: вид правопорушення або події (визначається з урахуванням можливості настання найбільш тяжких наслідків) та визначає попередню кваліфікацію; час, місце (адресу), обставини вчиненого правопорушення або події (у разі неможливості заявника назвати точну адресу вчинення правопорушення, необхідно уточнити приблизну адресу, де вчинено правопорушення (район, напрямок в`їзду або виїзду з міста, розташовані поблизу магазини, торговельні центри, парки або інші орієнтири), на електронній мапі встановити маркер приблизного місця вчинення правопорушення та за його допомогою знайти найближчі орієнтири, які допоможуть зорієнтуватись заявнику); дані про потерпілого або заявника (прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстрація місця проживання (перебування), місцезнаходження, абонентський номер телефону, а також, чи потребує він або інші особи медичної допомоги; іншу необхідну інформацію, проставивши маркер події за територіальним місцем розташування підрозділу « 102», у разі ненадання заявником своїх установчих даних або адреси місця вчинення правопорушення або події; територію місцеперебування (місцезнаходження) заявника та місця вчинення правопорушення, у разі якщо місце вчинення правопорушення або події не збігається з місцеперебуванням (місцезнаходженням) заявника.

Абзацом 3 пп. 13 п.10 розділу ІІІ Інструкції № 111 обумовлено обов`язки працівника підрозділу « 102», зокрема те, що зазначену інформацію в системі ІПНП надіслати відповідним працівникам поліції, уповноваженим здійснювати організацію реагування на правопорушення або події, за місцезнаходженням підрозділу « 102».

Відповідно до пункту 2 розділу ІV Інструкції № 111 отримавши телефоном повідомлення про правопорушення або подію (електронне повідомлення від працівника підрозділу « 102» через систему ІПНП), оперативний черговий ТВП зобов`язаний, серед іншого, зареєструвати заяву чи повідомлення в електронному журналі єдиного обліку (далі - журнал ЄО) системи ІПНП (у разі відсутності можливості автоматичної реєстрації в журналі ЄО); за погодженням з диспетчером направити на місце вчинення правопорушення або події наряд поліції, окремих працівників, а у разі вчинення кримінального правопорушення - СОГ (підпункт 3); контролювати виконання завдань нарядами поліції та СОГ, які направлялися диспетчерами на відпрацювання правопорушення або події; при отриманні від наряду поліції, який прибув на місце події, інформації про наявність ознак кримінального правопорушення, невідкладно направити на місце події СОГ, доповісти відповідальному по ТВП (начальнику СРПП), начальнику ТВП або особі, яка виконує його обов`язки, та внести відповідну інформацію до системи ІПНП.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, службовим розслідуванням встановлено, що 13.05.2020 о 14.06, на спецлінію " 102" Головного управління надійшло повідомлення громадянки ОСОБА_4 (як встановлено у ході проведення службового розслідування матері громадянки ОСОБА_4 ) про те, що керівник карного розшуку звати ОСОБА_5 (майор поліції ОСОБА_5 ) погрожував заявниці розправою та вбивством (тобто громадянка ОСОБА_4 повідомляла про можливе вчинення працівником поліції кримінального правопорушення).

Вказане повідомлення зареєстровано до ITC ІПНП за № 2423 та о 14.07 інспектором ВОР УОАЗОР ГУНП в Київській області капітаном поліції Столєтіним С.М., та передано на виконання до Кагарлицького відділення поліції, а саме призначено до виконання капітана поліції Капітоненка С.О .

Надалі повідомлення, стримано старшим інспектором- черговим сектору реагування патрульної поліції № 1 Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , який у порушення вимог підпункту 3 пункту 2 розділу IV Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 111 від 16.02.2018, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.03.2018 за № 371/31823, отримавши електронне повідомлення від працівника підрозділу " 102" через систему ІПНП, зобов`язаний за погодженням з диспетчером направити на місце вчинення правопорушення або події наряд поліції, окремих працівників, а у разі вчинення кримінального правопорушення - СОГ.

Однак позивач на повідомлення громадянки ОСОБА_4 не відреагував, виїзд на місце події наряду поліції не забезпечив, а обмежився лише тим, що здійснив телефонний дзвінок на номер мобільного телефону зазначений заявницею.

О 14.14 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 поставив відмітку у ІПНП про те, що заявниця про своє місцезнаходження не вказала, на телефонні дзвінки не відповідає. У подальшому буде проведена перевірка.

Вказана бездіяльність старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та його безвідповідальне та байдуже ставлення до реагування на звернення громадян призвело до неналежного їх розгляду.

Того ж дня, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 надав електронний рапорт за зверненням громадянки П. майору поліції Панасенку С.В. , який у свою чергу вчинив на ньому резолюцію "т. ОСОБА_5 провести перевірку" та поставив свій підпис.

Як вбачається з витягу з ІПНП реєстраційної картки ЄО № 2423 від 13.05.2020 14:08:45 що надійшло від служби 102, оператором 102 Скороход прийнято повідомлення - інформацію про правопорушення або події, зокрема такого змісту "Керівник карного розшуку звати ОСОБА_5 погрожував заявниці розправою та вбивством, заявниця більше інфо не надала". Заявник - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. НОМЕР_2 , контактний телефон НОМЕР_2 ; місце скоєння АДРЕСА_1 .

Вказане повідомлення отримане та зареєстроване до ITC ІПНП за № 2423 та о 14.07 інспектором ВОР УОАЗОР ГУНП в Київській області Столєтнім С.М. та передано до виконання до Кагарлицького відділення поліції, призначено до виконання та було отримано старшим інспектором -черговим сектору реагування патрульної поліції №1 Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУНП в Київській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1

Згідно вказаної реєстраційної картки, результат відпрацювання: інший результат. Рапорт Кагарлицьке відділення поліції Обухівського відділу ГУНП в Київській області грнн ст. інспектор - черговий ОСОБА_1 від 13.05.2020 14:14 заявниця адреси проживання та свого місцезнаходження не вказала, на телефонні дзвінки не відповідає. В подальшому буде проведена перевірка. Доручення диспетчера відсутні. Інформація про осіб відсутня. Інформація про проведені дії відсутня.

Також в ході службового розслідування відібрано письмові пояснення від осіб.

Опитаний ОСОБА_1 пояснив, що після отримання повідомлення зі спеціальної лінії 102 повідомлення ОСОБА_10 він особисто здійснив декілька дзвінків на мобільний телефон заявниці НОМЕР_2 на котрий вона не відповідала, а точніше телефон був вимкнений або не в мережі стільникового зв`язку ". ОСОБА_1 у письмових поясненнях в зв`язку з неможливістю додзвонитися до заявниці та встановити її місце перебування чи скоєння даної події ним прийнято рішення не направляти наряд поліції і керуючись ст. 8 Закону України " Про звернення громадян ". Одночасно з тим про виконання завдання в ІПНПУ де призначений вид наряду НАЧСРПП він відписав, що заявниця на телефонні дзвінки не відповідає, але в подальшому буде проведено перевірку по її зверненню. При інформування про дану подію начальника Кагарлицького ВП Панасенко С.В. дану реєстрацію (повідомлення) доручено ОСОБА_5 для подальшого встановлення обставин події та збору повноти матеріалів.

Позивач в судовому засіданні зазначив, що не мав змоги виконати вимоги інструкції та здійснити належне реагування на повідомлення про вчинення злочину, оскільки особою не залишено адреси її місцязнаходження, а інші засоби зв`язку не працювали.

При цьому, на запитання суду позивач не зміг пояснити, чи використано ним усі наявну ресурси для встановлення місця проживання/реєстрації особи, що звернулась на лінію « 102», за умови, що йому були відомі населений пункт, анкетні дані особи, а також дані особи, якою згідно повідомлення вчинено злочин.

Нормативно-правовим актом, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, є Закон України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337-VIII (тут і надалі - Дисциплінарний статут у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

За змістом преамбули Дисциплінарного статуту, дія останнього поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно ст. 1 розд. І Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

В розумінні ст. 12 розд. ІІІ Дисциплінарного статуту «дисциплінарним проступком» визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

В силу припису ч. 1 ст. 11 розд. ІІІ Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

А саме згідно зі ст. 13 розд. ІІІ Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків застосовується дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Приписами ст.ст. 14 - 16, 18 розд. ІІІ Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України, а саме - наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України».

Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «;Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

У висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Аналогічні положення містяться в Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, та крім того п. 7 і 14 розд. V цього Порядку передбачено, що розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі. У письмовому поясненні поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб зазначаються посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, що одержує пояснення; прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце роботи, посада, адреса проживання особи, що надає пояснення, а якщо пояснення надається поліцейським, додатково зазначаються відомості про освіту, час служби в поліції та на займаній посаді; попередження особи про право відмовитися надавати пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; надання особою, що надає пояснення, згоди на обробку та використання в службових документах поліції її персональних даних.

Письмове пояснення підписують особа, яка отримувала пояснення, та особа, яка надала пояснення, із зазначенням дати його надання.

Відповідно до ч. 9 ст. 20, ч. 1 ст. 21, ч. 1 і 3 ст. 22 розд. ІІІ Дисциплінарного статуту застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь здійснюється керівниками, які уповноважені приймати на службу до поліції, призначати на посаду та присвоювати спеціальне звання.

Дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

Дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що недотримання державним службовцем службової дисципліни має наслідком вчинення ним дисциплінарного проступку та можливості подальшого його притягнення до дисциплінарної відповідальності, шляхом застосування до нього дисциплінарного стягнення. Обставини дисциплінарного проступку можуть встановлюватись під час службового розслідування та оформлюватись відповідним рішенням.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що у тексті висновку службового розслідування не виявлено посилань на вжиття дисциплінарною комісією заходів щодо з`ясування обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення. Хоча відповідно до п. 4 розд. VI Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України такі відомості мають бути відображені у висновку службового розслідування. Інформацію про з`ясування під час службового розслідування відомостей про статус особи позивача (як щодо наявності сімейного стану, наявності/відсутності на утриманні члени сім`ї, відсутності/наявності власного житла) суд у тексті висновку не виявив.

Крім того, на думку суду першої інстанції, у період службової діяльності позивач неодноразово нагороджувався грамотами за сумлінну виконання службових обов`язків.

На переконання суду першої інстанції, наведені вище у сукупності обставини дають підстави для висновку, що застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції не відповідає тяжкості проступку та обставинам, за яких його було скоєно. Разом з цим, застосовуючи крайню міру дисциплінарного стягнення відповідач повинен був належним чином обґрунтувати необхідність застосування такої міри та неможливість застосування інших видів дисциплінарного стягнення.

Надаючи оцінку доводам суд першої інстанції, що слугували підставою для задоволення позов, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матерів справи, наказом Головного управління Національної поліції в Київській області № 149 о/с від 28.05.2020 "По особовому складу", яким ОСОБА_1 , звільнено зі служби, в поліції відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України " Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VІІІ із останніми змінами, внесеними згідно із законом №524-ІХ від 04.03.2020, у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації, тощо.

Застосування ж дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахування обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.10.2018 року у справі № 807/754/17, від 20.11.2018 у справі № 804/2456/17 та від 14 квітня 2021 року у справі №320/3085/20.

На переконання колегії суддів, працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.

Порушення позивачем моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

При цьому, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб`єкта владних повноважень у межах такої перевірки.

З огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з поліції здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Вищезазначене спростовує висновки суду першої інстанції про обов`язок відповідача обґрунтувати необхідність застосування саме такого дисциплінарного стягнення та неможливість застосування його інших видів.

Виходячи із законодавчих приписів та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що накладене на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани було вчинено відповідно до вимог Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а тому відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законом України.

Як наслідок, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, відтак, в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

При цьому, оскільки позовні вимоги в частині поновлення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на службі в поліції на посаді старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції № 1 Кагарлицького відділення поліції Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з 28.05.2020 року та стягнення з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 грошового забезпечення у вигляді середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 28.05.2020 року по 15.02.2021 у розмірі 96 753 (дев`яносто шість тисяч сімсот п`ятдесят три) грн. 36 коп. без урахування обов`язкових податків та зборів є похідними від позовних вимог про скасування наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 27.05.2020 № 334 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області" та наказу Головного управління Національної поліції в Київській області № 149 о/с від 28.05.2020 "По особовому складу", підстави для їх задоволення також відсутні.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглянувши доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права, а тому апеляційна скарга Головного управління Національної поліції в Київській області підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення, згідно з яким позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі та стягнення коштів задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року скасувати, прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя І.О. Грибан

(Повний текст постанови складено 18.06.2021)