Справа № 420/6034/21
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6034/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Атаман і К» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «АТАМАН І К» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд: визнати противоправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500100/2021/000007/2 від 12.02.2021;визнати противоправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500100/2021/00838 від 12.02.2021.

В обґрунтування позовних позивачем зазначено, що в наданих до митного оформлення документах відсутня інформація про такі складові митної вартості, як вартість упаковки, вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, слід визнати безпідставними. Відповідно до розділу А.9 умов СРТ Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс, Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відправляти товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Відповідно до п. 7.2 Контракту на поставку від 08.11.2019 № 18/19 року обов`язок упаковки і маркування Товару покладений на Постачальника. Витрати з пакування та маркування товару покладаються на Постачальника. Ці витрати закладаються самостійно Постачальником у вартість товару і додатковому відшкодуванню з боку Покупця не підлягають. Згідно з зовнішньоекономічним договором ціна імпортованого Позивачем товару вже включає в себе вартість упаковки та маркування, а тому Товариством з обмеженою відповідальністю «Атаман і К» жодних витрат на пакування понесено не було. Згідно з приписами ч.10 ст. 58 МК України ці складові не підлягають додаванню Позивачем з метою визначення митної вартості товару, а також вони не можуть вплинути на правильність визначення Позивачем митної вартості.

Позивач наголошує, що у п. 4.2 Контракту на поставку від 08.11.2019 № 18/19 прямо передбачено, що за умови поставки СРТ перевезення забезпечується за рахунок Постачальника. Відповідальність за навантаження покладається на Постачальника. Той факт, що вартість перевезення Товару до порту також була включена Постачальником до вартості Товару, підтверджується калькуляцією від 04.02.2021, згідно із якою вартість перевезення Товару до порту склала USD 0,05. За даних обставин витрати на транспортування слід вважати такими, що були включені у вартість товару, а отже відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України транспортні (перевізні) документи можуть не надаватися для митного оформлення.

Так, у Рішенні про коригування Відповідач посилається на положення Контракту від 08.11.2020 № 18/19 як на підставу коригування. Водночас, позивачу невідомий Контракт з такими реквізитами. Контракт від 08.11.2020 № 18/19 ніколи не перебував у наявності Позивача, а отже не міг бути наданий Відповідачу разом із МД. Також, специфікація додавалась до митного оформлення, що підтверджується митною декларацією МД № UA500100/2021/002245 від 12.02.2021.

Позивачем зауважено, що у спірному рішенні відповідач посилається на інвойс з реквізитами, які не були додані до митного оформлення. Крім цього, відповідач не вказав, яким чином, відсутність номеру чи дати Контракту у рахунку-фактурі впливає на митну вартість з урахуванням того, що відповідачеві були надані саме ті документи, які прямо стосуються поставки товару, митне оформлення якого здійснювалось, і в самих документах жодних розбіжностей щодо вартості товару виявлено не було. Враховуючи відповідність всіх інших зазначених в інвойсі та МД даних супровідним документам, які були надані разом із митною декларацією, можна дійти висновку, що відсутність дати і номеру контракту та проставляння відмітки про переміщення товарів митною територією України жодним чином не призводить до недостовірності інформації, що міститься в інвойсі і МД, зокрема інформації про вартість Товару як складової митної вартості.

Зокрема, позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Атаман і К» вказано, що для витребування додаткових документів відповідач повинен був чітко зазначити, які саме розбіжності наявні у наданих до митного оформлення документів, або які ознаки підробки були виявлені, або які відомості відсутні у наданих документах.

Також, позивачем зазначено, що документи, подані декларантом для митного оформлення Товару за ціною Контракту, відповідають вимогам ст, 53 Митного Кодексу України, є належними та допустимими та підтверджують числове значення митної вартості товару, не мають розбіжностей та їх данні піддаються обчисленню, що свідчить про не правомірність висновків митного органу про наявність таких розбіжностей, а визначення митним органом митної вартості товару та коригування її в сторону збільшення за другорядним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства.

24.05.2021р. від відповідача Одеської митниці Держмитслужби до суду надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №26068/21), у якому зазначає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до фактичних обставин справи, для здійснення митного оформлення товару «гранат свіжий» декларантом ТОВ «АТАМАН І К» до Одеської митниці Держмитслужби подано митну декларацію (МД) UA500100/2021/002245 від 12.02.2021. Відповідачем було встановлено, що в поданих до МД № UA500100/2021/002245 від 12.02.2021 документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У Рішенні про коригування митної вартості товарів №UA500100/2021/00838 від 12.02.2021 наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цьому рішенні про коригування митної вартості визначені джерела інформації.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 420/6034/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Атаман і К» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи митного законодавства, суд встановив наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, 12.02.2021 року TOB «ОТОМАН», діючи в інтересах TOB «АТАМАН І К» на підставі Договору № 20/04-20 від 20.04.2020 р., звернулось до відповідача - Одеської митниці Держмитслужби у зв`язку із імпортуванням та ввезенням на територію України товару (МД № UA500100/2021/002245 від 12.02.2021 року), а саме - капуста цвітна, країна виробництва Туреччина.

12.02.2021року ТОВ «ОТОМАН» отримано від відповідача Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500100/2021/000007/2 (далі - Рішення про коригування), а згодом - Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500100/2021/00838 (далі-Картка відмови).

Так, відповідно до Рішення про коригування митна вартість Товару була відкоригована відповідачем шляхом збільшення її розміру до 25200,00 доларів США у порівнянні із заявленою TOB «ОТОМАН» митною вартістю, а саме - 9000,00 доларів США (250545,60 грн).

Відповідач у Рішенні про коригування митної вартості товару, як на підстави для коригування митної вартості товару, посилається на наступне:

1) відповідно до п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі - МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість лакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати: -рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно- експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; -банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; -калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту;

3) згідно п.п 1.1, 2.3 з зазначеного контракту в графі 44 Електронної митної декларації від 08.11.2020 № 18/19 поставка товарів зазначається у Специфікаціях....,та виставлених на їх підставах інвойсах. Однак у поданих документах специфікація відсутня.- п .3 оплата за товар покупцем здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на Банківські рахунки Постачальника, вказаних у контракті та інвойсі. За письмовим розпорядженням Постачальника разрахунок за товар може проводитись на рахунок третіх осіб вказаних Постачальником , що обумовлюється додатковою угодою до контракту.- п .3,1 оплата за товар покупцем здійснюється на наступних умовах :- у термін 14 днів після митного оформлення- 100% передплати покупцем однак до митного оформлення дану переплату не надано;

4) У наданому інвойсі АТМ03 від 01.02.2021, та відсутнє посилання на контракт № 18/19 від 08.11.2020;

5) Розрахунок до Електронної митної декларації містить відмітку про Переміщення товарів митною територією України.

На підставі вищевикладеного, Одеською митницею Держмитслужби поставлено вимогу ТОВ «ОТОМАН» про надання протягом 10 календарних днів додаткових документів.

Декларантом надіслано лист № 12/02 від 12.02.2021, яким надано додаткові документи та в якому зазначено пояснення щодо безпідставності витребування документів. Серед додаткових документів додано: пакувальний лист, висновок експерта, прайс-лист, калькуляцію.

Щодо додатково наданих документів Товариством з обмеженою відповідальністю «Атаман і К», відповідачем у Рішенні про коригування зазначено, що у наданому прайс-листі наявне посилання на суб`єкта ЗЕД ТОВ "АТАМАН І К", що передбачає що дана цінова пропозиція індивідуальна та не стосується усіх учасників ринку.

На підставі вищезазначеного, Відповідачем було прийнято Картку відмови, відповідно до якої причини відмови у митному оформленні полягали у здійсненні коригування митної вартості та винесенні рішення про коригування митної вартості №UA500100/2021/000007/2 від 12.02.2021.

Так, на думку суду, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Атаман і К» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, є обґрунтованими, правомірними, та такими, що підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини виникли у сфері митної справи і стосуються процедури визначення митної вартості товарів та правомірності рішень відповідача щодо коригування митної вартості товару, котрий імпортується на митну територію України, та регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012р. №4495-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до статті 49 якого митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Як встановлено ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Отже, Митним кодексом України передбачено, та встановлено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до ч.ч.3-5 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України).

Частиною 2 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Згідно зі ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно зі ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Водночас, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому, законом чітко окреслено умову, за наявності котрої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів, та відмови у митному оформленні, а саме наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

Відтак, приписи вказаних статей зобов`язують митний орган чітко зазначити обставини, котрі викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, та обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей із зазначенням документів, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта, та надає митниці право вчиняти відповідні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Між тим, витребовувати контролюючий орган має лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, та жодним чином не всі, котрі передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

1) Зокрема, як встановлено судом, та зазначено митним органом у спірному рішенні відповідно до п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі - МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість лакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати: -рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно- експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; -банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; -калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту;

3) згідно п.п 1.1, 2.3 з зазначеного контракту в графі 44 Електронної митної декларації від 08.11.2020 № 18/19 поставка товарів зазначається у Специфікаціях....,та виставлених на їх підставах інвойсах. Однак у поданих документах специфікація відсутня.- п .3 оплата за товар покупцем здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на Банківські рахунки Постачальника, вказаних у контракті та інвойсі. За письмовим розпорядженням Постачальника разрахунок за товар може проводитись на рахунок третіх осіб вказаних Постачальником , що обумовлюється додатковою угодою до контракту.- п .3,1 оплата за товар покупцем здійснюється на наступних умовах :- у термін 14 днів після митного оформлення- 100% передплати покупцем однак до митного оформлення дану переплату не надано;

4) У наданому інвойсі АТМ03 від 01.02.2021 відсутнє посилання на контракт № 18/19 від 08.11.2020;

5) Розрахунок до Електронної митної декларації містить відмітку про Переміщення товарів митною територією України.

Між тим, суд не погоджується з означеною позицією митного органу, враховуючи наступне.

08.11.2019 р. між ТОВ «АТАМАН І К» та «АТАMAN FRUIT GIDA URUNLERI DI S TICARET LTD.STI» укладено контракт на поставку № 18/19, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити , а покупець прийняти та оплатити товар, зазначений у специфікаціях, які є невід`ємною частиною контракту, в порядку та на умовах, визначених контрактом.

12.02.2021 року TOB «ОТОМАН», діючи в інтересах TOB «АТАМАН І К» на підставі Договору № 20/04-20 від 20.04.2020 р., звернулось до відповідача - Одеської митниці Держмитслужби у зв`язку із імпортуванням та ввезенням на територію України товару (МД № UA500100/2021/002245 від 12.02.2021 року), а саме - капуста цвітна, країна виробництва Туреччина.

У спірному рішенні про коригування митної вартості товару митним органом зазначено, що заявлену позивачем митну вартість товару не може бути визнано в наслідок виявлених розбіжностей та не підтвердження заявленої декларантом митної вартості шляхом наданих документів, у зв`язку з чим митний орган запропонував визначити митну вартість шляхом застосування резервного методу визначення митної вартості шляхом застосування резервного методу. Декларант надіслав електронне повідомлення, до якого додав пакувальний лист, висновок експерта, прайс-лист, калькуляцію.

Дослідивши матеріали, наявні у справі, а також на проаналізувавши чинні положення митного законодавства України, суд встановив наступне.

Поставка Товару здійснювалась на умовах СТР, що, зокрема, передбачено умовами Контракту на поставку № 18/19 від 08.11.2019. Відповідно до розділу А.9 умов СРТ Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс, Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відправляти товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки).

Відповідно до п. 7.2 Контракту на поставку від 08.11.2019 № 18/19 року обов`язок упаковки і маркування Товару покладений на Постачальника. Витрати з пакування та маркування товару покладаються на Постачальника. Ці витрати закладаються самостійно Постачальником у вартість товару і додатковому відшкодуванню з боку Покупця не підлягають.

У додаткових документах, наданих декларантом, наявна калькуляція від 04.02.2021р., в якій зазначено, що вартість упаковки включена до ціни товару і складає USD 0,02 на кілограм товару.

У матеріалах справи, також, наявна специфікація № 10 від 04.02.2021 р., яка складена згідно з умовами контракту № 18/19 від 08.11.2019р., відповідно до якої найменування товару «цвітна капуста свіжа», вага брутто 19300кг, нетто 18000кг, ціна за кг 0,50 доларів США, загальна сума 9000 доларів США.

Відповідно до висновку експерта від 08/02/2021р. № 20-45/02-2021, ринкова вартість зазначеного товару 0,48-0,50 доларів США, а броколі у пластикових ящиках 0,58-0,60 доларів США.

У спірному Рішенні відповідач посилається на те, що згідно з інформацією з баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України встановлено, що ринкова вартість подібних товарів у максимально наближений до митного оформлення час є більшою, та становить 1,4 дол. США.

Верховним Судом, у тому числі, сформовано правову позицію, та, зокрема, зазначено, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС Держмитслужби, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід урахувати, що в ЄАІС Держмитслужби відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню» (Постанови від 21.02.2018 року по справі №820/17417/14, від 04.09.2018 року по справі №818/1186/17).

Також, у спірному рішенні не наведено контрактних розбіжностей, які були встановлені Одеською митницею Держмитслужби при перевірці документів, доданих до митного оформлення Товару.

Щодо відомостей про проведення оплати, судом встановлено, що в контракті № 18/19 від 08.11.2019 року, відповідно до п.3.1, оплата здійснюється або протягом 14 днів після проходження митного кордону товару, що підтверджується ВМД, або на умовах 100% передоплати з боку покупця.

Зокрема, судом встановлено, що ані у відзиві на позовну заяву, ані у спірному рішенні митним органом не зазначено яким чином відсутність номеру чи дати Контракту в рахунку-фактурі впливає на митну вартість товару, з урахуванням доданих до митного оформлення документів. Наявність технічної помилки у документі не є підставою для висновку про недостовірність усієї інформації, що у ньому міститься.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що означені підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості товару жодним чином не впливають на митну вартість товару, та відповідно не можуть слугувати безумовною підставою для коригування митної вартості товарів. До того ж, з наданих декларантом - ТОВ «АТАМАН І К» до Одеської митниці Держмитслужби, документів, вбачається як логічний комерційно-економічний зміст господарської діяльності підприємства за тією угодою, котра досліджується при визначенні митної вартості заявленого товару, так і найголовніше чіткі числові значення складових вартості задекларованого товару.

Відтак, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що надані ТОВ «АТАМАН І К» до контролюючого органу з метою підтвердження митної вартості товару, документи у повному обсязі містять необхідну інформацію про товар, та його ціну. Натомість, суб`єктом владних повноважень не доведено, що подані декларантом документи для визначення митної вартості товару свідчать, що митна вартість товару занижена, як і не доведено неможливість визначення митної вартості за ціною договору, та необхідність застосування резервного методу визначення митної вартості товару. Зокрема, у відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що до митного оформлення подавалась митна декларація щодо товару «гранат свіжий», однак, у всіх наявних документах у справі йдеться про товар «капуста цвітна».

Таким чином, беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку щодо безпідставності та неправомірності коригування Одеською митницею Держмитслужби заявленої декларантом митної вартості товарів, та відповідно наявності законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «АТАМАН І К» шляхом визнання протиправними і скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA500100/2021/000007/2 від 12.02.2021 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500100/2021/00838 від 12.02.2021.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АТАМАН І К» є правомірними, обґрунтованими, документально підтвердженими, а тому підлягають задоволенню повністю, з вищеокреслених підстав.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ст.ст.241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АТАМАН І К» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення, та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500100/2021/000007/2 від 12.02.2021

3. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби № UA500100/2021/00838.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, буд. 21-а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТАМАН І К» (65005, Одеська обл., м. Одеса, вул.. Бугаївська, бу. 21/49, оф. 31, ) судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.