Справа № 420/14707/20
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2021-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Закуріної А.М.,

за участю

від позивача: Попов Д.В. за паспортом

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Західно-Чорноморського басейнового управління охорони використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства (, місцезнаходження: 65110, м. Одеса, вул. Балківська, 12-В) про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати в сумі 3337 грн. 68 коп. та індексації у розмірі 2214,34 грн.,-,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 21 грудня 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Західно-Чорноморського басейнового управління охорони використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства (, місцезнаходження: 65110, м. Одеса, вул. Балківська, 12-В) про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати в зв`язку з порушенням строків її виплати за період з 20 грудня 2017 року по 18 липня 2018 року в сумі 3337 грн. 68 коп. та індексації несвоєчасно виплаченої заробітної плати за період з 20 грудня 2017 року по 18 липня 2019 року у розмірі 2214,34 грн.

Ухвалою від 17 лютого 2021 року після усунення недоліків, що зумовили залишення позову без руху, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження по даній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року у справі № 420/1484/19, адміністративний позов ОСОБА_1 до Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства (далі - Управління), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національне агентство з питань запобігання корупції про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково; визнано протиправним та скасовано наказ Управління № 19-0 від 10 січня 2019 року «Про звільнення працівників у зв`язку з ліквідацією Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства»; зобов`язано Управління поновити позивача на посаді головного спеціаліста із запобігання та протидії корупції Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства.

Також, цим рішенням стягнуто з Управління на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу 20877, 36 грн., заборгованість по заробітній платі за період роботи з 20 грудня 2017 року по 10 січня 2019 року у загальному розмірі 42563 грн. 92 коп.

Вказане рішення набрало законної сили 11 грудня 2019 року.

Так, позивач зазначив, що згідно з листа Державної казначейської служби України № 5-11-11/17411 від 02 жовтня 2020 року присуджені позивачу грошові кошти були виплачені у серпні 2019 року у загальному розмірі 4158,05 грн. (3479,54 + 678,51); у грудні 2019 року у розмірі 58343,75 грн.; у січні 2020 року у розмірі 939,48 грн.

Позивач вважає, що враховуючи виплату позивачу заробітної плати за період з 20 грудня 2017 року по 18 липня 2019 року з порушенням строків її виплати, позивач в письмовому порядку звернувся до відповідача з листом від 20 листопада 2020 року про необхідність нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини заробітної плати та індексації несвоєчасно виплаченої заробітної плаун за вказаний період, однак листом № 61 від 11 грудня 2020 року, позивача повідомлено про відсутність підстав для нарахування та виплати компенсації та індексації.

Позивач не погоджується з такою відмовою відповідача, оскільки невиконання рішення суду про стягнення на користь звільненого працівника недоплаченої заробітної плати є підставою для покладення на власника або уповноважений ним орган відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, за весь період невиплати цієї заробітної плати, оскільки вимоги звільненого працівника щодо її виплати є трудовим спором і регулюються нормами трудового права.

Окрім того, позивач зазначив, що відповідачем не здійснювалась індексація заробітної плати позивача за період з 20 грудня 2017 року по 18 липня 2019 року, адже кошти в загальному розмірі 63441,28 грн. виплачені позивачу на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року у справі № 420/1484/19 без урахування такої складової, як індексація заробітної плати.

У позовній заяві позивачем наведений відповідний розрахунок компенсації та індексації.

Суд встановив, що відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі 26 лютого 2021 року, про що свідчить поштове повідомлення про вручення (а.с. 72).

У встановлений судом строк, відповідач не надав відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 19 квітня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі № 420/14707/20 - на 30 днів до 18 травня 2021 року. Відкладено підготовче засідання на 12 травня 2021 року на 10 годину 30 хвилин.

На підготовче засідання призначене на 12 травня 2021 року відповідач не з`явився, повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення ( а.с. 80), про причини не з`явлення суд не повідомив.

Ухвалою від 12 травня 2021 року в задоволенні клопотання позивача про застосування до відповідача заходів процесуального примусу відмовлено.

Ухвалою, занесеною до протоколу підготовчого засідання 12 травня 2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті на 08 червня 2021 року.

На відкритому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач на відкрите судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином та завчасно, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки.

До суду 07 червня 2021 року від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з підстав того, що представник зайнятий в іншому судовому процесі, проте суду не надані докази неможливості з`явлення на судове засідання іншого представника, тому ухвалою, що занесено до протоколу судового засідання у задоволенні клопотання представника відповідача відмовлено. Також суд враховує, що відповідачем не було надано відзиву на позовну заяву та докази на спростування доводів позивача.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши у вступному слові пояснення позивача, судом у справі встановлені такі факти та обставини.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року по справі № 420/1484/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національне агентство з питань запобігання корупції про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства № 19-О від 10 січня 2019 року «Про звільнення працівників у зв`язку з ліквідацією Західно- Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства».

Зобов`язано Західно-Чорноморське басейнове управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства поновити ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста із запобігання та протидії корупції Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства.

Стягнуто з Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу 20877,36грн. (двадцять тисяч вісімсот сімдесят сім грн. 36 коп.).

Стягнуто з Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання і рибальства на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період роботи з 20 грудня 2017 року по 10 січня 2019 року у загальному розмірі 42563 (сорок дві тисячі п`ятсот шістдесят три) грн. 92 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с.16-27).

Вказане рішення залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року.

Отже рішення по справі № 420/1484/19 набрало законної сили 11 грудня 2019 року.

У рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року по справі № 420/1484/19 судом зазначено, що судом враховано та не заперечується сторонами, що позивачу заробітна плата за період з 20 грудня 2017 року по 10 січня 2019 року не нараховувалась та не виплачувалась, відтак заборгованість по заробітній платі складає 42563, 92 грн. також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до листа Державної казначейської служби України від 02.10.2020 року вих. №5-11-11/17411 повідомлено ОСОБА_2 про те, що присуджені позивачу грошові кошти були виплачені у серпні 2019 року у загальному розмірі 4158,05 грн. (3479,54 + 678,51); у грудні 2019 року у розмірі 58343,75 грн.; у січні 2020 року у розмірі 939,48 грн. (а.с.38-39).

Також, матеріалами справи підтверджено, що 20 листопада 2020 року позивач звернувся із заявою до Голови комісії з ліквідації Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства з листом, в якому просив нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з 20 грудня 2017 року по 18 липня 2019 року та індексацію несвоєчасно виплаченої заробітної плати за той самий період (а.с.40-41).

Суд встановив, що листом від 11.12.2020 року вих.. №61 Західно-Чорноморське басейнове управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства повідомило позивача про те, що не вбачає підстав для нарахування та виплати компенсації несвоєчасно втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з 20 грудня 2017 року по 18 липня 2019 року та індексацію несвоєчасно виплаченої заробітної плати за той самий період, оскільки строки відшкодування витрат призначених рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/1484/19 від 18.07.2019 року не були порушені (а.с.42-43).

Не погоджуючись із зазначеними діями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши вступне слово позивача, та проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Згідно з ст. 34 цього Закону, компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до ст. 2 цього Закону, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, у т.ч. заробітна плата

Згідно з пунктом 2 Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427, компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток.

Відповідно до ст.ст. 3-5 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Своєчасно не отриманий з вини громадянина доход компенсації не підлягає.

Так, суд встановив та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року по справі № 420/1484/19 встановлено, що позивачу заробітна плата за період з 20 грудня 2017 року по 10 січня 2019 року не нараховувалась та не виплачувалась, що послугувало підставою стягнення з Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання і рибальства на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі за період роботи з 20 грудня 2017 року по 10 січня 2019 року у загальному розмірі 42563 (сорок дві тисячі п`ятсот шістдесят три) грн. 92 коп.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до листа Державної казначейської служби України від 02.10.2020 року вих. №5-11-11/17411 повідомлено ОСОБА_2 про те, що присуджені позивачу грошові кошти були виплачені у серпні 2019 року у загальному розмірі 4158,05 грн. (3479,54 + 678,51); у грудні 2019 року у розмірі 58343,75 грн.; у січні 2020 року у розмірі 939,48 грн. (а.с.38-39).

11.12.2020 року вих. №61 Західно-Чорноморське басейнове управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства повідомило позивача про те, що не вбачає підстав для нарахування та виплати компенсації несвоєчасно втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з 20 грудня 2017 року по 18 липня 2019 року та індексацію несвоєчасно виплаченої заробітної плати за той самий період, оскільки строки відшкодування витрат призначених рішенням Одеського окружного адміністративного суду по с праві №420/1484/19 від 18.07.2019 року не були порушені (а.с.42-43).

Таким чином, суду не надані докази щодо нарахування та виплати на користь позивача втрати частини заробітної плати в зв`язку з порушенням строків її виплати за період з 20 грудня 2017 року по 18 липня 2019 року на дату виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладені та встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про компенсації втрати частини заробітної плати в зв`язку з порушенням строків її виплати за період з 20 грудня 2017 року по 18 липня 2019 року є правомірними.

Суд зазначає, що ухвалою суду про відкриття провадження у справі зобов`язано відповідача надати суду відомості про нарахування та виплату заробітної плати позивачу за період з 20 грудня 2017 року по 18 липня 2019 року, а також запропоновано надати відзив на позовну заяву та всі докази, якими можуть бути підтверджені заперечення проти позову.

Однак, такі відомості та докази, якими могли бути підтверджені заперечення відповідачем до суду не надані.

Відповідно до ч. 9 ст. 80 КАС України, у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надані жодні докази, які суд зобов`язав надати та заперечення щодо заявлених позовних вимог, суд доходить висновку, що наведений позивачем розрахунок компенсації втрати частини заробітної плати є доведеним та судом визнається вказана обставина щодо суми компенсації втрати частини заробітної плати в зв`язку з порушенням строків її виплати позивачу за період з 20 грудня 2017 року по 18 липня 2019 року в сумі 3337, 68 грн.

Стосовно позовних вимог про стягнення індексації несвоєчасно виплаченої заробітної плати, суд вважає, що вони також підлягають задоволенню, з огляду на таке.

За унормуванням статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон №1282), індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; поріг індексації - це величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Відповідно до ст. 2 Закону №1282, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексація грошових доходів населення згідно ст. 4 Закону №1282 проводиться в разі коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (до 01 січня 2016 року - 101 відсоток).

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно з статті 5 Закону №1282, підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

За змістом частини 2 статті 6 Закону №1282 порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою від 17 липня 2003 року №1078 КМУ затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок №1078).

Порядок №1078 обумовлює правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер; грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі; допомога по безробіттю, що надається відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей (п. 2 Порядку).

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до абз. 8 п. 4 Порядку №1078.

Приписами п. 6 Порядку №1078 визначено, що виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Конституційний Суд України в рішенні від 15 жовтня 2013 року у справі №9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначив, що індексація заробітної плати, як складова належної працівникові заробітної плати, спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

На підставі системного аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

Отже індексація заробітної плати, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Звільнення особи жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час роботи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем повинно бути виплачено позивачу індексацію заробітної плати.

Враховуючи, що відповідачем не надані жодні докази, які суд зобов`язав надати та заперечення щодо заявлених позовних вимог, суд доходить висновку, що наведений позивачем розрахунок індексації є доведеним та судом визнається вказана обставина щодо суми індексації несвоєчасно виплаченої заробітної плати за період з 20 грудня 2017 року по 18 липня 2019 року в сумі у розмірі 2214,34 грн.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені у судовому засіданні факти, відсутність відзиву на позовну заяву та доказів на підтвердження своїх заперечень, суд доходить висновку, що позовні вимоги належать задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Західно-Чорноморського басейнового управління охорони використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства (, місцезнаходження: 65110, м. Одеса, вул. Балківська, 12-В) про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати в сумі 3337 грн. 68 коп. та індексації у розмірі 2214,34 грн.,- задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Західно-Чорноморського басейнового управління охорони використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства (, місцезнаходження: 65110, м. Одеса, вул. Балківська, 12-В) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) компенсацію втрати частини заробітної плати, у зв`язку з порушенням термінів її виплати за період з 20 грудня 2017 року по 18 липня 2019 року в сумі 3337 грн. 68 коп. (три тисячі триста тридцять сім гривень 68 копійок) та індексації несвоєчасно виплаченої заробітної плати за період з 20 грудня 2017 року по 18 липня 2019 року у розмірі 2214,34 грн. (дві тисячі двісті чотирнадцять гривень 34 копійки).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Західно-Чорноморського басейнового управління охорони використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства (, місцезнаходження: 65110, м. Одеса, вул. Балківська, 12-В) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5. п.15. ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцеві положення КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний «17» червня 2021 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко