Справа № 380/1251/21
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/1251/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої - судді Мричко Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Максимович А.Я.,

представника третьої особи Національної поліції України Тереха І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Національна поліція України та ліквідаційна комісія Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач) до Міністерства внутрішніх справ України , місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул.Богомольця, 10 (далі відповідач), в якій позивач просить:

- визнати дії Міністерства внутрішніх справ України протиправними та скасувати висновок від 29.09.2020 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України погодити висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та скерувати його до Національної поліції України для проведення, виплати у відповідності до пункту 10 Порядку № 850 не пізніше двох місяців із дня погодження висновку про призначення одноразової грошової допомоги.

Ухвалою від 02.02.2021 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила провадження у справі, а також залучила до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Національну поліцію України та ліквідаційну комісію Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відмова відповідача у призначенні одноразової грошової допомоги є протиправною, оскільки така не відповідає вимогам Порядку № 850. Позивач вважає, що втрата оригіналу довідки не означає втрату права на отримання одноразової грошової допомоги, а тому твердження відповідача в цій частині є надуманими. Крім цього, незалучення представників відповідача до складання акта не є підставою для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги у відповідності до пункту 14 Порядку № 850. Позивач також зазначив, що виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування коштів органом внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

15.02.2021 представник Національної поліції України подав до суду пояснення, в яких зазначив, що позивач не проходив служби органах Національної поліції України, а тому до спірних відносин повинен застосовуватись Закон України «Про міліцію». Уповноваженим органом на прийняття остаточного рішення є МВС України, оскільки позивач звільнений з органі внутрішніх справ.

У судове засідання позивач не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

У судове засідання відповідач та третя особа ліквідаційна комісія Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області явку представників не забезпечили, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Клопотань про розгляд справи без участі їх представників до суду не надходило.

У судовому засіданні представник третьої особи Національної поліції України проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених у поясненнях. Просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника третьої особи Національної поліції України, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України, 14.03.2015 звільнений з посади міліціонера-водія Трускавецького МВ УДСО при ГУ МВС України у Львівській області.

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ № 869444 від 08.04.2015 позивачу встановлена ІІІ група інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 000680 від 08.04.2015 позивачу встановлено 45% втрати працездатності.

Згідно з свідоцтвом про хворобу № 61 від 10.03.2015 військово-лікарської комісії ГУ МВС України у Львівській області встановлено, що захворювання позивача пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

26.12.2017 позивач звернувся до Голови ліквідаційної комісії Управління Державної служби охорони ГУ МВС у Львівській області із заявою про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності.

Ліквідаційна комісія Управління Державної служби охорони ГУ МВС у Львівській області надала висновок про призначення одноразової грошової допомоги працівнику міліції в разі поранення або встановлення інвалідності згідно із Законом України від 20.12.1990 №565-ХІІ «Про міліцію» із змісту якого встановлено, що призначена одноразова грошова допомога позивачу складає 182700,00 грн.

Листом від 02.03.2018 №15/2-790 Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України повідомив, що вказані документи повернуто на адресу Ліквідаційної комісії Управління Державної служби охорони ГУМВС у Львівській області без розгляду оскільки одноразова грошова допомога колишнім працівникам Державної служби охорони повинна здійснюватися Департаментом поліції охорони Національної поліції України, як правонаступником з дотриманням визначеного законодавством порядку фінансування, за рахунок власних джерел надходження.

26.03.2018 листом № 12/1-14 позивачеві повернуто документи для призначення одноразової грошової допомоги та проінформовано, що такі направлялися Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України у Львівській області до Міністерства внутрішніх справ України та були повернуті без розгляду.

У зв`язку з поверненням документів без розгляду, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.11.2019 у справі №1.380.2019.004917, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020, позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними дій і бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі установлення ІІІ-ої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, передбаченої ст. 23 Закону України «Про міліцію» та Постановою Кабінету міністрів України від 21.10.2015 № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції». Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення матеріалів про призначення ОСОБА_1 вказаної одноразової грошової допомоги. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі установлення ІІІ-ої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, передбаченої ст. 23 Закону України «Про міліцію» та Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції».

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.11.2019 у справі №1.380.2019.004917 відповідач 29.09.2020 затвердив висновок за результатами розгляду матеріалів щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . У такому висновку вказано про прийняття рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги у зв`язку з установленням третьої групи інвалідності за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС.

Вказаний висновок разом з матеріалами позивача листом від 02.10.2020 № 33318/15-2020 надіслано на адресу ліквідаційної комісії Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області.

Листом від 15.10.2020 № 12/1-43 ліквідаційна комісія Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області повернула позивачу оригінали документів про призначення одноразової грошової допомоги.

Вважаючи дії відповідача та висновок від 29.09.2020 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги протиправними, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

07.11.2015 набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію» № 580-VIII.

До набрання чинності вказаним Законом порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону України «Про міліцію» № 565-XII (далі Закон України №565-XII) та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

Відповідно до статті 23 Закону України № 565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання вимог зазначеної статті, постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі Порядок № 850).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IІI групи.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії (пункт 2 Порядку № 850).

Порядком № 850 визначено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку №850, висновок щодо виплати грошової допомоги. Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 Порядку № 850 документів приймає рішення про призначення або, у випадках передбачених пунктом 14 Порядку №850, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Згідно з пунктом 5 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №580-VIII (набрав чинності 07.11.2015) визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Разом з тим, за змістом пункту 15 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Закону України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України № 580-VIII.

Таким чином, за позивачем зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», відповідно до Порядку № 850, який діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію», виходячи з положень якого обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено у цій справі саме на МВС України.

У висновку від 29.09.2020 за результатами розгляду матеріалів щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 зазначено, що позивач долучив лише копію довідки медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності та оригінал частини, яка видається застрахованій особі. Крім цього, у пункті 5 наданої довідки не зазначено, у зв`язку з чим встановлено ступінь втрати професійної працездатності, як це передбачено підпунктом 5 пункту 5 Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 158/o «Довідка про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 30.07.2012 № 577. З приводу цього, суд зазначає таке.

Вичерпний перелік випадків, за яких позивачу може бути відмовлено у призначенні і виплаті спірної грошової допомоги, наведено у пункті 14 Порядку №850, за змістом якого призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Суд встановив, що у пункті 5 довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 000680 від 08.04.2015 встановлено причину втрати професійної працездатності «згідно Свідоцтва про хворобу від 10.03.2015 №61».

Суд зазначає, що у свідоцтві про хворобу № 61 від 10.03.2015 військово-лікарської комісії ГУ МВС України у Львівській області встановлено, що захворювання позивача пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Суд зауважує, що зазначене свідоцтво про хворобу подавалося позивачем до заяви про виплату грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що у відповідача були достатні документи для встановлення причини втрати професійної працездатності позивача, а неточне/некоректне заповнення окремих пунктів довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках не можуть бути підставою для відмови у призначення грошової допомоги у відповідності до пункту 14 Порядку № 850.

Суд критично оцінює посилання відповідача на неподання оригіналу довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 000680 від 08.04.2015, виходячи з такого.

Суд зауважує, що у матеріалах справи наявна довідка Обласної МСЕК від 21.10.2020 №189, яка підтверджує проходження позивачем медико-соціальної експертизи 02.04.2015-08.04.2015 та визнання Обласною МСЕК № 1 його особою з інвалідністю ІІІ групи та встановлення йому 45% втрати професійної працездатності згідно зі свідоцтвом про хворобу від 10.03.2015 № 61. Крім цього, зазначено, що позивачу видано довідку про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 000680.

Враховуючи наведене, суд вважає, що неподання позивачем оригіналу довідки не може позбавляти права позивача на одержання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності.

Суд також критично оцінює посилання у висновку від 29.09.2020 за результатами розгляду матеріалів щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 на те, що при проведенні медико-соціальної експертизи позивача представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучались, оскільки це у відповідності до пункту 14 Порядку №850 не є підставою для відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги.

Посилання у висновку від 29.09.2020 за результатами розгляду матеріалів щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 на те, що виплата одноразової грошової допомоги позивачу, за умови відповідності матеріалів вимогам Порядку № 850, повинна бути здійснена за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції України, суд також відхиляє, оскільки передумовою виплати є призначення такої допомоги, обов`язок чого покладено на відповідача.

Враховуючи наведене, суд вважає, що висновок відповідача від 29.09.2020 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому суд зазначає, що позовна вимога про визнання протиправними дій відповідача охоплюється попередньою позовною вимогою та не має самостійного характеру.

Обираючи спосіб захисту прав позивача, суд враховує те, що зобов`язання рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.11.2019 у справі №1.380.2019.004917 відповідача повторно розглянути питання щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у разі установлення ІІІ-ої групи інвалідності не призвело до відновлення порушених прав позивача. З огляду на що, суд вважає, що з метою повного та ефективного захисту прав позивача необхідним є зобов`язання відповідача прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача скерувати висновок про призначення одноразової грошової допомоги до Національної поліції України для проведення, виплати у відповідності до пункту 10 Порядку № 850 не пізніше двох місяців із дня погодження висновку про призначення одноразової грошової допомоги, то суд вважає такі передчасними, оскільки такі дії проводяться виключно після призначення допомоги.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до статті 139 КАС України необхідно стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у розмірі 908,00 грн, сплачений згідно з квитанцією від 22.01.2021 № 63002.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати висновок Міністерства внутрішніх справ України від 29.09.2020 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

Стягнути з Міністерства внутрішніх справ України (, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул.Богомольця, 10) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне рішення суду складене 18 червня 2021 року.

Суддя Мричко Н.І.