Справа № 420/2285/21
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2021-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2285/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря: Горбаченка Е.С.,

представника позивача: Оксюти В.В.,

представника відповідача: Коперсака М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження позовну заяву Фермерського господарства Веста-Юг до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.02.2020 року №,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява Фермерського господарства Веста-Юг до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.02.2020 року №.

Ухвалою від 22.02.2021р. Одеським окружним адміністративним судом вказану позовну заяву було залишено без руху.

На виконання ухвали 02.03.2021р. (вх. № ЕП/5596/21) позивач надав до суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою від 09.03.2021 року продовжено строк на усунення недоліків позовної заяви.

На виконання ухвали 12.03.2021р. (вх. № 12469/21) позивач надав до суду заяву про усунення недоліків, чим усунув зазначені судом недоліки.

Ухвалою від 15.03.2021 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження по даній справі в порядку загального позовного провадження.

06.04.2021 року (вх. № ЕП/9202/21) представником позивача до канцелярії суду подано заяву щодо проведення підготовчого засідання.

Ухвалою від 07.04.2021 року розгляд справи відкладено.

12.05.2021 року (вх. № 23646/21) представниками позивача та відповідача до канцелярії суду подано клопотання про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 12.05.2021 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

12.05.2021 року (вх. № 23617/21) представником відповідача до канцелярії суду подані письмові пояснення.

04.06.2021 року (вх. № 29075/21) представником відповідача до канцелярії суду подано клопотання про надання письмових доказів на огляд.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами фактичної перевірки складено акт, висновки якого базуються на припущеннях і не враховують докази та відомості у періоді, який перевірявся, та, відповідно, донарахування податкових зобов`язань та покладення на позивача відповідальності у вигляді штрафних санкцій є безпідставним та таким, що суперечить чинному законодавству.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, в яких в обґрунтування правової позиції зазначено, що при складанні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень контролюючий орган діяв в межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, та вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, зокрема посилаючись на акт проведеної перевірки.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви Фермерського господарства Веста-Юг до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.02.2020 року № Одеському окружному адміністративному суду.

Як вбачається з позовної заяви, Головним управлінням ДПС в Одеській області здійснено нарахування податкового боргу ФГ «Веста-Юг» на підставі податкового повідомлення-рішення від 26.02.2020 року № на суму 2614807,50 грн. по податку на додану вартість, яке було прийнято на підставі Акта «Про результатаи камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ФГ «Веста-Юг» 34280915 за листопад 2019 року» № 000719/15-32-55-04/34280915 від 17.01.2020 року (а.с. 45-47).

Зі змісту вказаного акту вбачається, що при перевірці податкових декларацій з ПДВ за листопад 2019 року від 16.12.2019 року № , за жовтень 2019 року від 20.11.2019 року № , а також податкового повідомлення-рішення форми «В4» від 03.10.2019 року № , прийнятого на підставі акта про результати позапланової документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФГ «Веста-Юг» № 000451/15-32-14-13/34280915 від 13.08.2019 року, платником податків ФГ «Веста-Юг» порушено вимоги п. 200.1 та п. 200.4 ст. 200 ПК України, а саме: допущено методологічні помилки та завищено суму податкового кредиту на 4591839,00 грн., що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту на 1743205,00 грн. та до завищення суми від`ємного значення, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 2848634,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, оскаржуване податкове-повідомлення-рішення № від 26.02.2020 року є похідним і ґрунтується на податковому повідомленні-рішенні № від 03.10.2019 року, яким було встановлено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 4591839,00 грн.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішеннями від 26.02.2020 року №, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що у відповідності до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п.п.14.1.156 та п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з п.87.9 ст.87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до ст.95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

На підставі системного аналізу вищенаведених приписів чинного законодавства встановлено, що ПК України передбачено право контролюючого органу змінювати призначення платежу, самостійно визначеного платником податків, проте обов`язковою умовою для цього є наявність у платника податків податкового боргу.

Підпунктом 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом;

Згідно з п.56.15 ст.56 ПК України скарга, подана із дотриманням строків, визначених п.56.3 ст.56 ПК України, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні - рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків (абзац 2 пп.56.17.5 п.56.17 ст.56 ПК України).

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (абзац 4 п.56.18 ст.56 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДФС в Одеській області з 24.07.2019р. по 06.08.2019р. на підставі наказу № 5441 від 10.07.2019 року проведено документальну планову виїзну перевірку ФГ «Веста-Бг» щодо дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2016р. по 31.03.2019р., валютного законодавства за період з 01.01.2016р. по 31.03.2019р., єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016р. по 31.03.2019р., іншого законодавства за період з 01.01.2016р. по 31.03.2019р., за наслідками якої було складено акт № 000451/15-32-14-13/34280915 від 13.08.2019 року та прийнято податкові повідомлення-рішення, зокрема № від 03.10.2019 року.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачем було оскаржено його в порядку адміністративного оскарження до ДПС України та листом від 22.10.2019 року проінформовано про вказане оскарження Головне управління ДФС в Одеській області.

Однак, рішенням ДПС України № 8610/6/99-00-08-05-01 від 07.11.2019 року, скарги на податкове повідомлення-рішення № разом з іншими податковими-рішеннями були залишені без розгляду.

В подальшому, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.01.2020 року по справі № 420/6875/19, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2020 року рішення ДПС України № 8610/6/99-00-08-05-01 від 07.11.2019 року про залишення скарги без розгляду було визнано протиправним та скасовано, що свідчить про не завершення процедури адміністративного оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення № від 03.10.2019 року.

У відповідно до ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України), обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, на момент проведення перевірки у період за листопад 2019 року у Фермерського господарства Веста-Юг був відсутній податковий борг, оскільки податкове повідомлення-рішення було оскаржено в адміністративному порядку та було неузгодженим.

Окрім того, під час розгляду справи відповідачем не було обґрунтовано суму податкового повідомлення-рішення від 26.02.2020 року №.

Наведені обставини, на думку суду, підтверджують наявність неузгодженої заборгованості у відповідача, а тому податкове повідомлення-рішення від 26.02.2020 року № прийняте податковим органом є протиправним.

Оскільки судом встановлено неузгодженість з податку на додану вартість , а також безпідставність застосування до позивача штрафних санкцій, враховуючи положення ст.2 КАС України, суд вважає, що податковим органом протиправно винесено податкове повідомлення-рішення від 26.02.2020 року №.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відтак, враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС в Одеській області судовий збір у розмірі 22700,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Фермерського господарства Веста-Юг (місцезнаходження: 66442, Одеська область, Ананьївський район, с. Долинське, вул. Перемоги, 8; ) до Головного управління ДПС в Одеській області (місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.02.2020 року № - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управлінням ДПС в Одеській області від 26.02.2020 року №.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фермерського господарства Веста-Юг () судові витрати у розмірі 22700,00 грн. (двадцять дві тисячі сімсот грн. 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Повний текст рішення складено та підписано 18.06.2021 р.

Суддя О.М. Тарасишина