Справа № 280/5239/20
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2021-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 червня 2021 року м. Дніпросправа № 280/5239/20
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.01.2021р. у справі №280/5239/20
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Рігма»
до: про:Головного управління ДПС у Запорізькій області зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

01.08.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Рігма» (далі ТОВ «Рігма») за допомогою засобів поштового зв`язку звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі ГУ ДПС у Запорізькій області) про зобов`язання вчинити певні дії, судом першої інстанції позов зареєстровано 04.08.2020р.. /а.с.2-6,23/.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.08.2020р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження у справі №280/5239/20 та справу призначено до судового розгляду / а.с. 25/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові, на те, що ним було отримано акт опису майна №195/49-830 від 28.04.2020р. відповідно до якого податковим керуючим Клейменовою Л.В. проведено опис майна будівлі магазину загальною площею 196,8 кв.м., який розташовано за адресою АДРЕСА_1 , позивач вважає цей акт необґрунтованим та протиправним оскільки він позбавив можливості позивача, який є власником цього нерухомого майна, вчиняти дії спрямовані на розпорядження власністю. При цьому позивач зазначив, що аналогічні акти складались посадовими особами податкового органу у 2016,2018,2019,2020рр. але були ним оскаржені до суду і рішеннями суду, які набрали законної сили, ці акти були визнані протиправними та скасовані, але відповідач незважаючи на це склав аналогічний акт 28.04.2020р. Позивач вважає, що спірний акт складено податковим органом із порушеннями норм чинного законодавства з огляду на те, що у позивача відсутній податковий борг, що у свою чергу унеможливлює застосування податкової застави, крім цього відсутнє рішення про опис цього майна у податкову заставу, також в порушення вимог чинного законодавства щодо порядку складання таких актів відсутня дата (місяць и число) затвердження акту опису майна, під час опису майна були відсутні поняті, а також у акті не зазначена балансова або оціночна вартість описаного майна. Тому позивач просив суд визнати протиправним та скасувати акт опису майна №195/49-830 від 28.04.2020р. , зобов`язати відповідача звільнити майно позивача, яке перебуває у податковій заставі відповідно до акту опису майна №195/49-830 від 28.04.2020р. та виключити його з відповідних державних реєстрів; встановити судовий контроль виконання рішення, визначивши відповідачу строк 5 днів з дня набрання законної сили рішення у цій справі для подачі до суду звіту про його виконання.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 18.01.2021р. у справі №280/5239/20 закрито провадження у справі №280/5239/20 в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування акта опису майна №195/49-830 від 28.4.2020р. /а.с. 64-65/

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18.01.2021р. у справі №280/5239/20 адміністративний позов задоволено частково, зобов`язано ГУ ДПС у Запорізькій області звільнити з податкової застави майно, що включене до акту опису майна №195/49-830 від 28.04.2020р., та виключити таку заставу шляхом подання заяви про припинення обтяження і виключення запису про реєстрацію обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про податкову заставу, в іншій частині позовних вимог відмовлено. / а.с. 66-69/

Відповідач - ГУ ДПС у Запорізькій області, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційні скарги / а.с. 74-77/ та 16.03.2021р. ця апеляційна скарга разом з матеріалами справи №280/5239/20 надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду / а.с. 73/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 18.03.2021р. у справі №280/5239/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.01.2021р. у справі №280/5239/20 / а.с. 81/ та справу призначено до апеляційного розгляду у судовому засіданні на 14-00 годин 11.05.2021р. /а.с. 82/, про що судом апеляційної інстанції було належним чином повідомлено учасників справи / а.с. 83-86/.

Відповідач, посилаючись у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного законодавства, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 18.01.2021р. у цій справі та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні вимог адміністративного позову у повному обсязі / а.с. 74-77/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.05.2021р. у справі №280/5239/20 задоволено клопотання ГУ ДПС У запорізькій області про розгляд цієї справи в режимі відеоконференції, та призначено проведення судового засіданні у справі №280/5239/20 о 14-00 годин 15.06.2021р. в режимі відеоконференції, проведення якої доручено Запорізькому окружному адміністративному суду / а.с. 113/, про що повідомлено учасників справи / а.с. 111,114-116/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.06.2021р. у справі №280/5239/20 (внесена до протоколу судового засідання) у справі здійснено процесуальне правонаступництво та замінено відповідача Головне управління ДПС у Запорізькій області (), на правонаступника - Головне управління ДПС у Запорізькій області (ВП ) / а.с. 118-119/

Заслухавши у судовому засіданні в режимі відеоконференції:

- представника відповідача, який підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі та просив суду апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції від 18.01.2021р. скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі;

- представника позивача, який заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом у цій справі постановлено правильне рішення без порушень норм чинного законодавства, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення , рішення суду першої інстанції від 18.01.2021р. у цій справі залишити без змін;

перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ТОВ «Рігма» , позивач у справі, зареєстровано як юридична особа 19.06.2012р. , , підприємство є платником податків / а.с. 20/.

Під час розгляду цієї справи судом першої інстанції встановлено, та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 28.04.2020р. податковим керуючим Клейменовою Л.В., яку призначено наказом ГУ ДПС у Запорізькій області № 874 від 10.04.2020р., на підставі рішення начальника ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя №196 від 09.03.2005р. про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення податкового боргу ТОВ «Рігма» , було складено акт опису майна № 195/49-830, яким описано майно - будівля магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 196,8 м. кв., реєстраційний номер об`єкта майна 13192320, яка належить ТОВ «Рігма» на праві приватної власності, і цей опис здійснено за даними реєстру прав власності на нерухоме майно.

На підставі вищезазначеного акту описане майно передано у податкову заставу про що внесені відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

ТОВ «Рігма», вважаючи опис нерухомого майна, яке належить йому на праві власності, необґрунтованим та безпідставним, а також таким, що обмежу його права як власника нерухомого майна, звернувся до суду з цим адміністративним позовом за захистом порушених прав.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у справі врегульовано положеннями Податкового кодексу України (далі ПК України; в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) та Порядком застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 586 16.06.2017р. (далі Порядок №586).

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий борг, відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України , це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, відповідно до п. 88.1 ст. 88 ПК України, передається у податкову заставу, і підставами для виникнення права на податкову заставу, відповідно до п. 89.1 ст. 89 ПК України, зокрема є:

- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу;

- у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

При цьому положення п. 89.2 ст. 89 ПК України встановлюють, що з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Сукупний аналіз наведених норм податкового законодавства, в редакцій чинній на момент виникненням спірних відносин, дає можливість зробити висновок про те, що податкова застава є способом забезпечення виконання обов`язку зі сплати суми узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, при застосуванні якої обмежуються права платника податків щодо розпорядження власним майном.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, відповідно до п. 89.3 ст. 89 ПК України оформлюється актом опису , і до нього включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг, шляхом складання податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, акту опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається.

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Якщо майно платника податків є неподільним і його балансова вартість більша від суми податкового боргу, відповідно до п. 89.6 ст. 89 ПК України - таке майно підлягає опису у податкову заставу у повному обсязі.

При цьому необхідно зазначити, що аналогічний механізм застосування податкової застави викладений у Порядку №586, норми якого не суперечать ПК України та кореспондуються з ним.

Аналіз положень ст. 89 ПК України дає можливість зробити висновок про необхідність вчинення контролюючим органом (податковим органом ) певних визначених податковим законодавством дій, які передують опису майна у податкову заставу, зокрема винесення рішення керівником податкового органу; визначення балансової вартості майна.

Під час розгляду цієї справи встановлено, що акт опису майна №195/49-830 від 28.04.2020р. складено на підставі рішення начальника ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу і відповідач під час розгляду цієї справи заперечуючи проти заявлених позивачем позовних вимог посилався на те, що ним під час складання акту дотримано вимоги ст. 89 ПК України, вищезазначене рішення вказане рішення начальника ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя може слугувати підставою для проведення опису майна ТОВ «Рігма», з огляду на те, що підприємство має податковий борг з 2004 року по 2019 рік.

Отже підставою для передачі майна платника податку у податкову заставу шляхом складання акту опису майна є наявність у платника податку податкового боргу.

Під час розгляду цієї справи судом першої інстанції відповідач у відзиві на позов зазначав, що станом на 20.08.2020р. позивач має податковий борг у розмірі 36287,04 грн. / а.с. 29-30/, аналогічні твердження викладені відповідачем у апеляційній скарзі / а.с. 74-77/.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду у справі №808/2315/18 від 24.09.2018р. встановлено, що ГУ ДПС у Запорізькій області документально не доведено існування у ТОВ «Рігма» станом на 24.09.2018р. не погашеного боргу з ПДВ у сумі 36881,89 грн., що свідчить про відсутність підстав для стягнення цієї суми із платника податків, ще рішення суду набрало законної сили і відповідно ч. 4 ст. 78 КАС України не потребують повторного доведення під час розгляду інших справ із тими самими учасниками.

Відповідачем у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, в порушення вимог ч. 1 ст. 77 КАС України не надано суду належних письмових доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються його заперечення проти заявлених позовних вимог, а саме доказів наявності у позивача у справі непогашеної суми податкового боргу.

Також з огляду на положення пункту 6 Розділу ІІ Порядку №586 відповідачем у справі під час її розгляду судом не доведено, що балансова вартість описаного у межах спірних правовідносин майна відповідає сумі податкового боргу платника податків (позивача у справі), а у разі, якщо балансова вартість такого майна не була визначена на дату складання оскаржуваного акта, не надано суду доказів оцінки майна, яка ним проведена відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Як і не спростовано відповідачем встановлені під час розгляду справи порушення ним приписів ст.89 Податкового кодексу України та Порядку № 586 під час складання акту № 195/49-830 від 28.0.2020р. щодо складання акту у відсутності платника податків та без залучення понятих.

Отже приймаючи до уваги вищенаведене та враховуючи, що акт опису майна №195/49-830 від 28.04.2020р. не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а є лише способом фіксації певних обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано закрив провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання такого акту протиправним та його скасування.

Але з огляду на обсяг та зміст порушених прав позивача, який є власником описаного нерухомого майна, яке на підставі акту №195/49-830 від 28.0.2020р. передано у податкову заставу із внесенням відповідного запису до Державного реєстру прав на нерухоме майно, приймаючи до уваги положення ст. 92 ПК України, колегія суддів вважає, що перебування майна позивача у податковій заставі без жодних правових підстав порушує гарантоване Конституцією України право власності, яке реалізується шляхом наявності права володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, і з метою відновлення такого права позивача суд першої інстанції обґрунтовано зобов`язав ГУ ДПС у Запорізькій області звільнити з податкової застави майно, що включене до акта опису майна № 195/49-830 від 28.04.2020р., та виключити таку заставу шляхом подання заяви про припинення обтяження і виключення запису про реєстрацію обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про податкову заставу.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив у справі обґрунтоване рішення про часткове задоволення заявлених позивачем у справі вимог та відмовив у встановлені судового контролю над виконанням цього рішення, з огляду на те, що відповідно до норм чинного процесуального законодавства встановлення такого контролю є правом суду, а не його обов`язком, а також на момент розгляду судом першої інстанції цієї справи були відсутні будь-які підстави що у майбутньому відповідачем у справі, який є органом державної влади, будуть вчинятись дії спрямовані на ухилення від виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про часткове задоволення заявлених позивачем вимог у цій справі, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 18.01.2021р. у цій адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.01.2021р. у справі №280/3021/19 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Повний текст виготовлено та підписано 18.06.2021р. .

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко