Справа № 415/1341/21
Суддя: Гончарова А. О.
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний № 415/1341/21
Номер провадження 2-а/243/51/2021
УХВАЛА
про залучення співвідповідача

16 червня 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий - суддя Гончарова А.О.,

за участю секретаря судового засідання Кіфарець А.Ю.,

розглянувши у спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Лисянський Павло Леонідович, до начальника групи ІПК віпс (тип А) Відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 , лейтенанта ОСОБА_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Лисянський Павло Леонідович, до начальника групи ІПК віпс (тип А) Відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 , лейтенанта ОСОБА_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача, адвоката Лисянського П.Л., на адресу суду надійшла заява з проханням розглядати псраву без їх з позивачем участі.
Відповідач, начальник групи ІПК віпс (тип А) Відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 , лейтенант ОСОБА_2 , належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, однак, в судове засідання не з`явився, відомостей про причини неявки відповідача суду надано не було, відзиву, клопотань або заперечень проти позову на адресу суду від відповідача не надходило.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.
Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС України термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ст. 4, ч.1 ст. 5 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» Правовою основою діяльності Державної прикордонної служби України є Конституція України, Закон України «Про державний кордон України», цей Закон, інші закони України, видані на їх виконання акти Президента України, Кабінету Міністрів України, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Діяльність Державної прикордонної служби України провадиться на основі дотримання прав і свобод людини і громадянина. Органи, військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України зобов`язані поважати гідність людини, виявляти до неї гуманне ставлення.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються організація запобігання кримінальним та адміністративним правопорушенням, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України, їх виявлення та припинення, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення згідно із законами.

Згідно зі статтею 222-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Державної прикордонної служби України розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду, порушенням іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через її територію, невиконанням рішення про заборону в`їзду в Україну, порушенням порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України або виїзду з неї, а також з порушенням порядку в`їзду до району проведення антитерористичної операції або виїзду з нього (стаття 202, частина друга статті 203, стаття 203-1 (щодо порушень, виявлених у пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України, контрольному пункті в`їзду-виїзду або контрольованому прикордонному районі), статті 204-2, 204-4).

Від імені органів Державної прикордонної служби України розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: начальники органів охорони державного кордону та Морської охорони Державної прикордонної служби України та їх заступники; інші посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону України.

Уповноважені посадові особи органів Державної прикордонної служби України можуть стягувати накладені ними штрафи незалежно від їх розміру в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон, контрольних пунктах в`їзду-виїзду та місцях їх дислокації виключно за допомогою безготівкових платіжних терміналів.

Частиною першою статті 204-2 КУпАП встановлено, що порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною третьою статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч. 1 ст. 204-2 КУпАП посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону України, діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Державної прикордонної служби України, на яку покладені завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні, а саме - від імені Державної прикордонної служби та її Регіональних управлінь.

Отже, відповідні посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону України, не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222-1 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-2 цього Кодексу.
Використання у зазначених вище нормах стаття 22-1 КУпАП формулювання «органи Державної прикордонної служби України» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 року № 724/716/16-а, а також у постановах № 331/7674/16-а, 127/6881/17, 181/581/17, 724/716/16-а.
При цьому, Верховний Суд неодноразово зазначав, що зміст статті 288 КУпАП щодо можливості оскаржити постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення не спростовує висновків суду касаційної інстанції, викладених у постанові від 26.12.2019 року № 724/716/16-а, про те, що відповідачем у таких справах є саме орган, а не призначена ним посадова особа, уповноважена керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону України.
В даному випадку позивачем до участі у справі в якості співвідповідача не залучено Регіональне управління Державної прикордонної служби України, яке є суб`єктом владних повноважень та від імені якого начальником групи ІПК віпс (тип А) ІНФОРМАЦІЯ_2 , лейтенантом ОСОБА_2 , було винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, яка оскаржується.

Положення частин другої та третьої статті 48 КАС України передбачають, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.
Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому, обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.
Водночас, суд враховує, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.
Підсумовуючи наведене, дотримуючись вищенаведених вимог процесуального закону, враховуючи відсутність клопотання позивача про заміну неналежного відповідача, суд приходить до переконання про необхідність залучити до участі у справі в якості співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 46, 48 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Залучити до участі у справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Лисянський Павло Леонідович, до начальника групи ІПК віпс (тип А) Відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 , лейтенанта ОСОБА_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якості співвідповідача - ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ).
Призначити судове засідання на 09 годину 00 хвилин 02 серпня 2021 року.
Про час та місце судового розгляду повідомити сторони.
Відповідно до вимог ст. 162 КАС України відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову у строк до 02.08.2021 року.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду А.О. Гончарова