Справа № 460/6314/20
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 рокуЛьвівСправа № 460/6314/20 пров. № А/857/8959/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.

з участю секретаря судового засідання Кардаш В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог у справі №460/6314/20 (головуюча суддя Дудар О.М., м. Рівне) за позовом ОСОБА_1 до Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними бездіяльності, дій та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд: - визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання відповіді на запит від 10.08.2020 відповідно до норм Закону України ,,Про доступ до публічної інформації;

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо несвоєчасного надання інформації відповіддю від 19.08.2020 №ФПЗ/543 на запит від 10.08.2020 відповідно до норм Закону України ,,Про доступ до публічної інформації;

- визнати протиправним та скасувати пункт 5 наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.05.2013 №126 в частині утримання ОСОБА_1 поза штатом ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати не в повному обсязі місячного грошового забезпечення за період з 31.05.2013 по 08.06.2013;

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 29.12.2009 по 31.03.2010 та з 01.05.2013 по 08.06.2013;

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2010 по 30.04.2013 з урахуванням січня 2008 року як базового місяця;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не проведення своєчасного повного розрахунку грошового забезпечення;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити перерахунок та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 29.12.2009 по 08.06.2013 із урахуванням січня 2008 року як базового місяця та раніше виплачених сум;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити перерахунок та виплатити грошове забезпечення за період з 31.05.2013 по 08.06.2013 із урахуванням окладу за військове звання, посадового окладу, надбавки за вислугу років, та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за посадою заступника військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 із урахуванням раніше виплачених сум;

- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при виключенні зі списків особового складу частини за період з 09.06.2013 по день розгляду справи, з розрахунку середньоденного заробітку в сумі 127,15 грн.

Ухвалою від 15 березня 2021 року Рівненський окружний адміністративний суд залишив без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування пункту 5 наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.05.2013 №126 в частині утримання ОСОБА_1 поза штатом Горохівсько-Локачинського об`єднаного районного військового комісаріату.

Ухвала мотивована тим, що згідно з ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Після відкриття провадження у справі судом виявлено факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з вимогою про визнання протиправним та скасування пункту 5 наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.05.2013 №126 в частині утримання ОСОБА_1 поза штатом Горохівсько-Локачинського об`єднаного районного військового комісаріату.

У позовній заяві, як стверджує суд першої інстанції, ОСОБА_1 звертає увагу на строки звернення до суду з вимогами, що стосуються нарахування та виплати відповідачем грошового забезпечення за період з 31.05.2013 по 08.06.2013. Поряд з цим, жодних поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовною вимогою щодо визнання протиправним та скасування пункту наказу військового комісара в частині утримання поза штатом військового комісаріату ОСОБА_1 у позовній заяві не зазначено, про поновлення пропущеного строку звернення до суду - не заявлено.

А тому, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду в частині позовних вимог на підставі п.8 ч.1 ст.240 КАС України.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В апеляційні скарзі звертає увагу на те, що після звернення до суду з позовом, такий був залишений без руху у зв`язку з несплатою судового збору, інших недоліків позовної заяви судом не встановлено.

Крім того, суд першої інстанції не встановив обставин, з якими пов`язується початок перебігу строку звернення до суду, тобто коли позивач дізнався про оскаржуваний наказ від 31.05.2013 №126.

З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов у частині вимоги про визнання протиправним та скасування пункту 5 наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.05.2013 №126 в частині утримання ОСОБА_1 поза штатом Горохівсько-Локачинського об`єднаного районного військового комісаріату задовольнити повністю.

Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

Таким чином, законодавством регламентовано чіткі строки звернення до суду з адміністративним позовом, перебіг яких починається з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення свого права або законного інтересу, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінування учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на захист.

Тривалість строку звернення до суду визначено залежно від суті позову.

Як правильно встановив суд першої інстанції, даний позов поданий у спірних правовідносинах, що виникли, зокрема, в межах прийняття, проходження та звільнення позивача з публічної служби.

А тому застосуванню підлягає ч.5 ст.122 КАС України, відповідно до якої для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Пунктом 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, процесуальними нормами закріплено обов`язок суду встановлювати факт дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду та у випадку його пропуску за відсутності заяви про поновлення пропущеного строку звернення, або якщо наведені в такій заяві підстави визнаються судом неповажними, суд залишає таку позовну заяву без розгляду, не розглядаючи справу по суті позовних вимог.

Поряд з цим, згідно з ч. 13 ст. 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Таким чином, у випадку встановлення судом після відкриття провадження у справі факту пропуску позивачем строку звернення до суду та з метою встановлення всіх фактичних обставин, за яких може бути прийнято рішення про залишення позову без розгляду, суд повинен залишити позовну заяву без руху для надання позивачу строку на усунення недоліків, шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 09.12.2020 у справі № 560/2727/19.

Згідно з матеріалами справи та оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції, суд дійшов висновку про пропуск позивачем встановленого процесуальним законодавством строку звернення до суду після відкриття провадження у даній адміністративній справі та залишив її без розгляду.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Право громадянина на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю будь-якій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Після дослідження поданої позовної заяви, суд першої інстанції постановив ухвалу від 04 вересня 2020 року, якою позовну заяву залишено без руху з тих підстав, що позивач не долучив документ про сплату судового збору. Ухвалою від 21 вересня 202 року відкрито провадження у даній адміністративній справі.

Таким чином, за наслідком перевірки позовної заяви та доданих до неї матеріалів, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі.

Залишаючи позов ОСОБА_1 без розгляду в частині позовних вимог, суд першої інстанції покликається на ч. 3 ст. 123 КАС України, якою встановлено: якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Однак, встановивши, що позовну заяву в частині позовних вимог подано позивачем із пропуском визначених КАС України строків, суд не надав можливості позивачу подати заяву про поновлення строку на звернення до адміністративного суду, в якій позивач міг обґрунтувати поважність причин пропуску такого строку, шляхом залишення позовної позивача без руху на підставі ч.13 ст.171 КАС України.

Отже, суд першої інстанції дійшов висновку про звернення з позовом в частині позовних вимог після закінчення встановленого законом строку та залишив позов у цій частині без розгляду, не надавши позивачу можливість подати заяву про поновлення пропущеного строку із зазначенням поважності причин такого пропуску, чим порушив вимоги статті 123 КАС України.

Колегія суддів зауважує, що залишення позовної заяви без розгляду - закінчення провадження у справі за наявності встановлених обставин, в даному випадку порушення строків звернення до суду за відсутності заяви про їх поновлення, свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом.

Суд апеляційної інстанції зауважує що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України ,,Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Як свідчить позиція Європейського Суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відтак, судове рішення про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог є передчасним, оскільки застосовані судом першої інстанції наслідки не були пропорційні і стали перешкодою для захисту прав позивача.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, в частині наявності чи відсутності поважних причин пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом в частині позовних вимог, що свідчить про передчасність висновку щодо наявності встановлених ч.3 ст.123 КАС України підстав для залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги помилковість висновків суду першої інстанції та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, колегія суддів вважає, що ухвала Рівненського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до положень ст. 320 КАС України.

Керуючись ст. 243, 308, 310, 315, 317, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог у справі №460/6314/20 та направити справу для продовження розгляду в частині позовних вимог до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 18.06.2021.