Справа № 320/8729/20
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/8729/20 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Панова Г.В., Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Бужак Н.П., Костюк Л.О.

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року про повернення позовної заяви у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі по тексту Позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Відповідач) в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області за його заявою оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру пенсії;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру пенсії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року повернуто позивачу позовну заяву.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувану ухвалу скасувати, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Так, матеріалами справи підтверджується, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено останньому десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання даної ухвали.

У вказаній ухвалі Київський окружний адміністративний суд повідомив позивача про наслідки передбачені п. 1 ч.4 статті 169 КАС України, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона буде повернута.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали суду першої інстанції, 23.10.2020 року від позивача надійшов лист, у якому останній повторно зазначив, що він звільняється від сплати судового збору, як учасник бойових дій та ветеран війни.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.10.2020 року позивачу продовжено встановлений ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 року про залишення без руху десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, з дня отримання даної ухвали, для усунення недоліків.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали суду першої інстанції, 20.01.2021 року від позивача надійшов лист, у якому останній повторно зазначив, що він звільняється від сплати судового збору, як учасник бойових дій та ветеран війни та вказав адресу відповідача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року повернуто позивачу позовну заяву.

Приймаючи рішення про повернення позивачу позовної заяви, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач недоліків позовної заяви не усунув, а саме: не сплатив судовий збір за подання позовної заяви.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такою позицією суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції залишаючи без руху позовну заяву дійшов висновку, що ОСОБА_1 має сплачувати судовий збір за подання даної позовної заяви в розмірі 840,80 грн.

Так, судом першої інстанції зазначено, що в обґрунтування підстави для звільнення від сплати судового збору, позивач посилався на пункт 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», тобто як учасник бойових дій.

Разом з тим, на думку суду першої інстанції, лише у справах, в яких предметом спору є правовідносини стосовно наявності статусу учасника бойових дій або предметом спору є правовідносини стосовно прав та гарантій особи як учасника бойових дій, така особа звільняється від сплати судового збору.

Також, судом першої інстанції зазначено, що позивач - учасник бойових дій, має право на звільнення від сплати судового збору лише у випадку звернення до суду із питаннями, що пов`язані з його соціальним захистом.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не обґрунтовано зв`язку заявлених ним позовних вимог із порушенням його прав як військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

У даному випадку, предметом позову є визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області за заявою позивача оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019, та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019.

Тобто, ОСОБА_1 заявлено вимоги, які стосуються його особистих прав та законних інтересів.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_1 не звільняється від сплати судового збору за подання даного адміністративного позову, з огляду на наступне.

ОСОБА_1 , відповідно до копії посвідчення серії № НОМЕР_1 , є учасником бойових дій.

Відповідно пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Тобто, законодавцем чітко визначено категорію осіб, які мають статус учасника бойових дій, і такі особи звільняються від сплати судового збору за подання позовної заяви, незалежно від предмету спору, і в будь-якій судовій інстанції.

Головним критерієм для звільнення від сплати судового збору виступає подання позовної заяви щодо порушення особистих прав та законних інтересів.

Отже, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції було безпідставно та необґрунтовано залишено без руху позовну заяву та, як наслідок, повернуто позовну заяву ОСОБА_1 .

Також, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що посилання суду першої інстанції на позицію викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №9901/311/19 є безпідставними та не можуть бути застосовані під час розгляду даної справи, з огляду на наступне.

Так, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №9901/311/19 зазначено, що перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у справі №9901/311/19.

Натомість, у справі № 9901/311/19, яка переглядалася Великою Палатою Верховного Суду, позивач звернувся до суду з позовом з приводу оскарження нормативного акта, який не зачіпає порядку, обсягу його соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту позивача.

Таким чином, суд першої інстанції помилково не взяв до уваги, що справа № 9901/311/19, яка переглядалася Великою Палатою Верховного Суду, та дана справа містять різні предмети спору, які відрізняються наявністю порушених особистих прав та законних інтересів позивача (дана справа) та оскарження нормативного акта, який носить загальний характер та може бути застосований до різних суб`єктів правовідносин.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апелянта про порушення судом першої інстанції процесуальних норм права.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що нерозгляд даної справи по суті позовних вимог створює штучні перешкоди для позивача стосовно його доступу до правосуддя для захисту своїх прав, свобод та інтересів.

На підставі викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що право на доступ до правосуддя випливає із принципу міжнародного права, який забороняє відмову у правосудді, та є одним з найважливіших елементів права на судовий захист.

Аналіз наведених правових положень та обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції для висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушенням норм процесуального права.

У зв`язку з вищезазначеним, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду і вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 169, 242, 308, 310, 315, 320, 321, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року про повернення позовної заяви скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Н.П. Бужак

Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено 16.06.2021 року