Справа № 160/10022/20
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2021 року м. Дніпросправа № 160/10022/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Трошиної А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скаргіу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області та Державної податкової служби України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року

у адміністративній справі № 160/10022/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області та Державної податкової служби України про визнання протиправними дій та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату недоїмки з єдиного соціального внеску, рішення про застосування штрафних санкцій та постанови про накладання адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року частково задоволено позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області та Державної податкової служби України, а саме, визнано протиправними дії Державної податкової служби України щодо надіслання фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 рішення за № 12824/6/99-00-04-08-02-06 від 09.04.2020 за результатами розгляду його скарги після закінчення строків, передбачених Податковим кодексом України, та стягнуто на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області та Державної податкової служби України судовий збір у розмірі 21020,00 грн. в рівних частках.

Водночас, судом першої інстанції відмовлено у задоволені інішої частини заявлених позивачем вимог стосовно: визнання задоволеною в повному обсязі поданої 21.02.2020 ФОП ОСОБА_1 скаргу до Державної податкової служби України (вхідний ДПС від 26.02.2020 № 8314/6); визнання протиправними та скасованими з 09.04.2020 року відповідно до положень п.56.9 ст.56 Податкового кодексу України у порядку процедури адміністративного оскарження за скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 21.02.2020 року (вхідний ДПС від 26.02.2020 № 8314/6): податкові повідомлення-рішення № від 08.01.2020, № від 08.01.2020, № від 08.01.2020; № від 08.01.2020; № від 08.01.2020; № від 08.01.2020; № від 08.01.2020; визнання протиправним та скасуванні податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області № від 08.01.2020 про збільшення суми грошового зобов`язання фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 за платежем військовий збір (код платежу 11011000) на 513632,39 грн., в т.ч. за податковим зобов`язанням 342421, 59 грн. та штрафними санкціями 171210,80 грн.; визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області № від 08.01.2020 про сплату недоїмки з оплати єдиного соціального внеску у сумі 145593,83 грн.; - визнання протиправним та скасуванні податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області № від 08.01.2020 про застосування штрафних санкцій у сумі 170,00 грн. за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності в порушення п.7 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VІ від 08.07.2010; - визнання протиправним та скасуванні рішення Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області № від 08.01.2020 про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного соціального внеску у сумі 19345,61 грн.; - визнання протиправним та скасуванні податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області № від 08.01.2020 про збільшення грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 58339,50 грн., в т.ч. за податковим зобов`язанням 38893,00 грн. та штрафними санкціями 19446,50 грн.; - визнання протиправним та скасуванні податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області № від 08.01.2020 про застосування загальної суми штрафу у сумі 18018,00 грн. за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг); - визнання протиправним та скасуванні податкового повідомлення-рішення № від 08.01.2020 Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на 6163588,59 грн., в т.ч. за податковим зобов`язанням 4109059,06 грн. та штрафними санкціями 2 054529,53 грн.; - а також у визнанні протиправним та у скасувані постанови Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області № 56 від 19.12.2019 про накладання адміністративного стягнення у сумі 680,00 грн. за порушення п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України, п.4 ч.1 ст.4, п.1 ч.2 ст.6, п.2 ч.1.ст.7, ч.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем по справі в частині задоволення вимог позивача з підстав необґрунтованості висновків суду про порушення ДПС України передбаченого ст.56 Податкового кодексу 20 денного строку розгляду та надіслання на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 рішення, прийнятого за результатами розгляду його скарги від 26.02.2020 (вх. 8314/16), з наданням скаржнику відповіді листом від 09.04.2020 за № 12824/6/99-00-04-08-02-06.

Доводи апеляційної скарги відповідача мотивовані тим, що суд задовольняючи вимоги позивача в зазначеній частині безпідставно не взяв до уваги, що подана позивачем до ДПС України скарга від 26.02.2020 не відповідала вимогам ст.56 Податкового кодексу, оскільки за своїм змістом ця скарга не містила інформації про податкову адресу платника податків, підстав для оскарження рішення, обставин які встановлені контролюючим органом неправильно чи не встановлені взагалі, та обґрунтування незгоди платника податків із рішенням контролюючого органу з посиланням на норми законодавства відповідно до п.1 розділу IV Оформлення скарги Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 за № 916. Апелянт також вказує, що подана позивачем скарга фактично дублює позицію, вже раніше наведену позивачем у запереченнях на Акт перевірки, на які ГУ ДПС у Дніпропетровської області своєчасно надавалася обґрунтована відповідь ще 27.12.2019 року, що свідчить про відсутність обов`язку у ДПС України повторної відповідді.

У відзиві на апеляційну скаргу податкового органу, позивач вказує про безпідставність доводів апелянта, які суперечать положенням податкового законодавства та не можуть бути підставою для скасування рішення суду у задоволеній частині вимог позивача. Просить відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги відповідача та залишити без змін рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині.

ДПС України в свою чергу на адресу суду надіслали заперечення проти відповіді на відзив, в яких зазначено, що лист ДФС України від 09.04.2020 за № 12824/6/99-00-04-08-02-06 не є юридично значимим для позивача, оскільки не створює жодних правових наслідків для позивача, на відмінно від вимоги, рішення та податкових повідомлень-рішень.

Заслухавши пояснення сторін, пперевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши за матеріалами справи повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та правильність їх юридичної кваліфікації і застосування норм матеріального права, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта виходячи з нижченаведеного

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що отримавши Акт перевірки № 5537/04-36-33-06/ НОМЕР_1 від 22.10.2019, складений Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області за результатом документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 , позивачем відповідно до вимог п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України було подано до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області заперечення до Акту перевірки, за результатом розгляду яких контролюючим органом було частково враховано вимоги платника податків та зменшено суму нарахувань податків за результатами перевірки. А вже 13.02.2020 фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 від Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області було отримано: - податкове повідомлення-рішення № від 08.01.2020 про збільшення суми грошового зобов`язання фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 за платежем військовий збір на 513632,39 грн., в т.ч. за податковим зобов`язанням 342421, 59 грн. та штрафними санкціями 171210,80 грн.; - вимогу № від 08.01.2020 про сплату недоїмки з оплати єдиного соціального внеску у сумі 145593,83 грн.; - податкове повідомлення-рішення № від 08.01.2020 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності в порушення п.7 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VІ від 08.07.2010 у сумі 170, 00 грн.; - рішення № від 08.01.2020 про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного соціального внеску у сумі 19345,61 грн.; - податкове повідомлення-рішення № від 08.01.2020 Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про збільшення грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 14010100 у сумі 58339, 50 грн., в т.ч. за податковим зобов`язанням 38893,00 грн. та штрафними санкціями 19446, 50грн.; - податкове повідомлення-рішення № від 08.01.2020 про застосування загальної суми штрафу у сумі 18018,00 грн. за платежем Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 14010100; - податкове повідомлення-рішення № від 08.01.2020 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код платежу 11010500) на 6 163588,59 грн., в т.ч. за податковим зобов`язанням 4109059, 06 грн. та штрафними санкціями 2 054529, 53 грн.; - та постанову № 56 від 19.12.2019 про накладання адміністративного стягнення у сумі 680,00 грн. за порушення п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI; п.4 ч.1 ст.4, п.1 ч.2 ст.6, п.2 ч.1.ст.7, ч.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010.

Проте, не погоджуючись з прийнятими Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області вище переліченими податковими повідомленнями-рішеннями, вимогою, рішенням та постановою, позивач 21.02.2020 направив до контролюючого органу вищого рівня скаргу у письмовій формі на Акт документальної планової виїзної перевірки, яка була отримана Державною податковою службою України 26.02.2020 (вх. ДПС № 8314/6), але відповідь останнім була надана позивачу листом за № 12824/6/99-00-04-08-02-06 тільки 09.04.2020 року, що є одним із питань, оскаржуваних позивачем у цій справі та є предметом перевірки апеляційним судом, виходячи з меж апеляційного оскарження.

Вирішуючи спір у цій справі по суті, суд першої інстанції правильно виходив з положень ст.56 Податкового кодексу України (далі - ПК України), якою встановлено право платника податків у разі не погодження з визначеною контролюючим органом сумою грошового зобов`язання або прийнятим будь-яким іншим рішенням, звернутися із скаргою до контролюючого органу вищого рівня про перегляд цього рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України (п.56.2 п.56.3 ст.56 ПК України), а скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (та у разі потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Так, судом першої інстанції акцентовано увагу на тому, що пунктом 56.16 статті 56 ПК України чітко визначено, що днем подання скарги вважається день фактичного отримання скарги відповідним контролюючим органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від платника податків поштового відправлення із скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.Строк розгляду контролюючим органом скарги платника податків установлений пунктом 56.8 статті 56 ПК України, у відповідності до якого контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

З урахуванням положень пункту 56.9 статті 56 ПК України, суд першої інстанції акцентував увагу на тому, що керівник (або його заступник) відповідного контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті, але якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника контролюючого органу (або його заступника), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків. Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника контролюючого органу (або його заступника) про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Отже, суд першої інстанції встановивши у цій справі, що Державна податкова служба України отримала скаргу позивача від 21.02.2020 на спірні рішення прийняті Головним управлінням ДПС в Дніпропетровській області - 26.02.2020 (вх. № 8314/6), а відповідь на скаргу позивача Державною податковою службою України було направлено на адресу ФОП ОСОБА_1 тільки листом № 12824/6/99-00-04-08-02-06 від 09.04.2020 року.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що Державною податковою службою України у даному спірному випадку порушено передбачений ст.56 Податкового кодексу України 20-денний строк надіслання рішення про результат розгляду скарги, і юридичним наслідком цього є визнання скарги ФОП ОСОБА_1 такою, що повністю задоволена на користь платника податків з наступного за днем закінчення зазначених строків дня, що в свою чергу свідчить про наявність підстав для задоволлення позову у цій справі в частині визнання протиправними дії Державної податкової служби України щодо надіслання фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 рішення за № 12824/6/99-00-04-08-02-06 від 09.04.2020 за результатами розгляду його скарги після закінчення строків, передбачених Податковим кодексом України.

Судова колегія повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки податкові органи усіх рівні відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України, і відповідно, контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний дотримуючись приписів п.56.8 ст.56 ПКУ прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. При цьому, законодавцем згідно п.56.9 ст.56 ПКУ надається можливість керівнику (його заступнику або іншій уповноваженій посадовій особі) відповідного контролюючого органу прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денного строку, визначеного у п.56.8 ст.56 ПКУ, але не більше 60 календарних днів, але з умовою письмового повідомлення про це платника податків до закінчення строку, визначеного у п.56.8 ст.56 ПКУ.

Оскільки, вказаною нормою Податкового кодексу передбачено не тільки порядок і строк розгляду контролюючим органом скарги платника податків, прийняття відповідного рішення та надіслання його платнику податків, а і чітко описано наслідки не прийняття, або не надіслання у визначений строк платнику податків рішення про продовження строку розгляду скарги, чи надіслання відповіді (рішення) на скаргу поза межами строків, зазначених у цій статті, судова колегія наголошує, що порушення відповідачем процедури розгляду отриманої від платника податків скарги, як наслідок свідчить про те, що скарга позивача від 21.02.2020 вважається повністю задоволеною на користь платника податків з наступного за днем закінчення зазначених строків дня, тобто з 18.03.2020.

Доводи апеляційної скарги контролюючого органу наведених висновків суду першої інстанції не спростовують, та не можуть слугувати підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог позивача, оскільки відповідачами у цій справі не доведено належними доказами прийняття мотивованого рішення за результатами розгляду скарги позивача та його та направлення на адресу позивача у встановлений законом строк до 18.03.2020 року, а направлену позивачу відповідь на скаргу листом № 12824/6/99-00-04-08-02-06 від 09.04.2020 року не може сприйматися в розумінні п.56.8 ст.56 Податкового кодексу як прийняте у 20-денний строк мотивоване рішення Державної податкової служби України.

Виходячи з того, судом першої інстанції по суті фактично розглядалися тільки вимоги позивача, що пов'язані із порушенням відповідачем строків розгляду його скарги, та без детальної перевірки питань, які слугували підставою для винесення податкових повідомлень-рішень, вимоги, рішень та постанови, прийнятих Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області за результатами документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 , оформленої Актом № 5537/04-36-33-06/ НОМЕР_1 від 22.10.2019 - судова колегія виходячи з положень ст.308 КАСУ також не вбачає правових підстав для апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, що стосується відмови у задоволені частини вимог позивача, які в апеляційному порядку не оскаржується позивачем.

Однак, хоча суд апеляційної інстанції і перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги, разом з тим судова колегія вважає за необхідне наголосити на правильності висновків суду першої інстанції стосовно не можливості вирішення питання протиправності податкових повідомлень-рішень (та інших вимог, рішень та постанови) у зв`язку з порушенням процедури та строку розгляду скарги, але без безпосереднього обговорення по суті підстав для їх прийняття податковим органом, оскільки в протилежному випадку при дотриманні строків розгляду скарги відповідачем має місце вірогідність встановлення правомірності винесення таких податкових повідомлень-рішень.

Оскільки на переконання суду першої інстанції у цій справі, вирішення питання протиправності може бути розглянуте лише з точки зору додержання правових вимог безпосередньо під час ухвалення конкретного рішення в момент такого ухвалення, а подана позивачем 21.02.2020 до Державної податкової служби України, яка останнім була отримана 26.02.2020 (вх. ДПС № 8314/6), скарга позивача вважається повністю задоволеною на користь платника податків з 18.03.2020 року згідно положень п.56.9 ст.56 Податкового кодексу, судова колегія не знаходить підстав на спростування висновків суду першої інстанції про те, що податкові повідомлення-рішення від № від 08.01.2020, № від 08.01.2020, № від 08.01.2020; № від 08.01.2020; № від 08.01.2020; № від 08.01.2020; № від 08.01.2020, також як і винесені на підставі зазначених податкових повідомлень-рішень та похідних від них: вимога № від 08.01.2020 про сплату недоїмки з оплати єдиного соціального внеску, рішення № від 08.01.2020 про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного соціального внеску та постанова № 56 від 19.12.2019 про накладання адміністративного стягнення - є нечинними і такими, що не створюють для позивача будь-яких наслідків у вигляді настання факту узгодження податкових зобов`язань та, відповідно, набуття ними статусу податкового боргу

Підсумовуючи вищенаведене у його сукупності, судова колегія вважає, що апеляційна скарга відповідача повинна були відхилена у задоволенні, а рішення суду першої інстанції має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області та Державної податкової служби України залишити без задоволення

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року залишити без змін

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник