Справа № 120/2844/21-а
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2021-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 червня 2021 р. Справа № 120/2844/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області, як відокремленого структурного підрозділу ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю прийнятого Головним управлінням ДПС у Вінницькій області рішення №2278/02-32-07-05/ НОМЕР_1 від 18.03.2021 року про застосування фінансових санкцій в розмірі 17000 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії та податкового повідомлення-рішення № від 18.03.2021 року про застосування фінансових санкцій в розмірі 5100 грн. за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі.

Ухвалою від 07.04.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву.

27.04.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, оскільки позивачем у період з 02.04.2020 року по 25.04.2020 року здійснювалась роздрібна торгівля алкогольними напоями, що підтверджується проведеними розрахунковими операціями із застосуванням реєстратора розрахункових операцій.

Крім того, в акті перевірки зазначено про реалізацію 1 пляшки пива "Оболонь світле" 1 л., по ціні 30,00 грн., розрахункову операцію проведено через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування назви товару - "пиво".

Необхідність зазначення такого параметра, як назви товару (послуги), випливає зі змісту пункту 11 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" про необхідність зазначення в касовому чеку з використання режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості та розділу 2 Положення №13 про необхідність зазначення у касовому чеку обов`язкових реквізитів, із зазначенням назви товару (послуги).

Ухвалою суду від 18.06.2021 року у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні відмовлено.

Ухвалою від 18.06.2021 року допущено заміну відповідача, Головне управління ДПС у Вінницькій області на правонаступника - Головне управління ДПС у Вінницькій області, як відокремлений структурний підрозділ ДПС.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

25.02.2021 року посадовими особами Головного управління ДПС у Вінницькій області проведено фактичну перевірку магазину за адресою АДРЕСА_1 та складено акт (довідку) фактичної перевірки /а.с. 9-12/.

Під час проведення фактичної перевірки встановлено порушення вимог пункту 11 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року №265/95ВР та статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 19.12.1995р. №481/95-ВР, а саме:

1) При продажу 1 пляшки пива "Оболонь світле" 1 л., по ціні 30,00 грн., розрахункову операцію проведено через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування назви товару - "пиво";

2) ФОП ОСОБА_1 за період з 02.04.2020 року по 25.04.2020 року здійснювалась роздрібна торгівля алкогольними напоями без придбання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями. Відповідно чеків реєстратора розрахункових операцій Міні 500.02 МЕ, фіскальний номер вартість реалізованих алкогольних напоїв становить 1365.00 грн.;

ФОП ОСОБА_1 до перевірки надано ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №1900757 від 18.03.2019 року, термін дії з 31.03.2019 року до 31.03.2020 року та №2001195 від 14.08.2020 року термін дії з 06.05.2020 року до 06.05.2021 року.

Згідно висновків перевірки ФОП ОСОБА_1 порушено статтю 15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" та Постанову Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року №957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" та пункт 3 статті 11 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

На підставі встановлених порушень, на виконання вимог статті 17 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР відповідачем 18.02.2021 року прийнято рішення №2278/02-32-07-05/ НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій в розмірі 17000,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та пункту 7 статті 17 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР податкове повідомлення-рішення № із застосуванням штрафної санкції в розмірі 5100,00 грн.

Вважаючи вказані рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернулась з адміністративним позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Підпунктом 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

За змістом приписів, що містяться у підпункті 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

У пункті 61.1 статті 61 ПК України зазначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів відповідно до підпункту 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 кодексу.

Умови, порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок, строки проведення перевірок та оформлення їх результатів встановлені статтями 75, 80, 81 ПК України.

Так, згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до приписів пункту 80.1, пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: пп. 80.2.5 у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Судом встановлено, 25.02.2021 року посадовими особами Головного управління ДПС у Вінницькій області проведено фактичну перевірку магазину за адресою АДРЕСА_1 , на підставі наказу від 19.02.202 №506-к та направлень на перевірку від 19.02.2021 року за №609, №610 та №616.

За результатами перевірки виявлено факти порушення позивачем вимог чинного законодавства, зокрема, здійснення позивачем роздрібної торгівлі алкогольними напоями в період з 02.04.2020 року по 25.04.2020 року без наявності відповідної ліцензії.

Оскільки, правомірність проведення фактичної перевірки не є предметом спору, суд надає оцінку зафіксованим такою перевіркою порушенням.

Так, основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України регулює Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР).

Частиною двадцятою статті 15 Закону № 481/95-ВР передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в податковому органі, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" від 02.03.2015 року № 222-VIII документи, подання яких до органу ліцензування передбачено цим Законом, можуть бути подані до органу ліцензування за вибором здобувача ліцензії, ліцензіата: 1) нарочно; 2) поштовим відправленням з описом вкладення; 3) в електронній формі в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Доводи позивача полягають у тому, що заява на одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, у зв`язку і запровадженням карантину COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, була разом із квитанцією передана до ДПС у Вінницькій області через працівників охорони служби на прохідній службового приміщення. Позивач був впевнений, що заява на одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та квитанція надійшли до відповідача своєчасно.

Суд звертає увагу позивача, що виникнення у суб`єкта господарювання права на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами закон пов`язує саме з наявністю у них ліцензій на роздрібну торгівлю. Відповідні норми частини 20 статті 15 Закону № 481/95-ВР є чіткими та не передбачають подвійного тлумачення.

Тому сам по собі факт звернення за отриманням нової ліцензії не давав позивачу права здійснювати продаж алкогольних напоїв після закінчення дії попередньої ліцензії.

У випадку ж незгоди позивача з діями або бездіяльністю контролюючого органу щодо розгляду її заяви про видачу ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, позивач могла скористатися передбаченою законом можливістю оскарження таких дій чи бездіяльності в адміністративному порядку (до ДПС України) або до суду.

Відповідно до статті 16 Закону № 481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством (ч. 1 ст. 17 Закону № 481/95-ВР).

Так, відповідно до частини 2 статті 17 цього Закону до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, в тому числі у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Частиною четвертою статті 17 Закону № 481/95-ВР визначено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи (витягами із аналітично-інформаційної системи "Податковий блок"), позивач допустила порушення вимог частини 20 статті 15 Закону № 481/95-ВР, оскільки здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії.

З огляду на викладене суд вважає правовірним застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без відповідної ліцензії.

Відтак, підстав для скасування оскаржуваного рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області №2278/02-32-07-05/ НОМЕР_1 від 18.03.2021 року немає.

Що стосується застосування до позивача штрафних санкцій за порушення пункту 11 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", слід зазначити наступне.

Згідно пунктом 11 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Відповідно до пункту 7 статті 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

За висновками акту фактичної перевірки, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення № від 18.03.2021 року, встановлено порушення пункту 11 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Фактичною перевіркою встановлено, що при продажу 1 пляшки пива "Оболонь світле" 1 л., по ціні 30,00 грн., розрахункову операцію проведено через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування назви товару - "пиво".

В свою чергу, позивач заявляючи у змісті позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 18.03.2021 року щодо застосування фінансових санкцій в розмірі 5100 грн. за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі не надала жодних доказів та не навела обґрунтувань, які б вказували на протиправність прийнятого податкового повідомлення-рішення, що в свою чергу свідчить про законність висновків податкового органу щодо порушення позивачем норм чинного податкового законодавства та відповідно законність прийнятого податкового повідомлення-рішення.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є обґрунтованим та правомірним, а тому відсутні підстави для визнання його протиправним та скасування.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при прийнятті оскаржуваних рішень про застосування фінансових санкцій діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що у разі відмови у задоволені позову судовий збір не відшкодовується.

На підставі викладеного та керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області, як відокремлений структурний підрозділ ДПС (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ЄДРПОУ ВП 44069150).

Суддя Свентух Віталій Михайлович