Справа № 360/2779/21
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2021-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

17 червня 2021 року СєвєродонецькСправа № 360/2779/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., перевіривши матеріали позовної заяви адвоката Компанійця Вячеслава Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Компанійця Вячеслава Валерійовича (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації Луганської області (далі - відповідач), з такими вимогами:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;

2) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Ухвалою від 07 червня 2021 року позовну заяву ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 залишено без руху, запропоновано позивачу протягом 10 (десяти) календарних днів з дня отримання даної ухвали надати суду обґрунтоване клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду разом з відповідними належними доказами.

16 червня 2021 року від представника позивача до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначив, що вважає, що звернення позивача до органу з питань соціальною захисту населення з заявою про перерахунок щорічної допомоги до 5 травня за 2020 рік та подальша відмова органу державної влади у здійсненні вказаних дій обов`язковою передумовою звернення до суду, з метою встановлення права, що підлягає судовому захисту. Крім того, на час звернення позивача із відповідною заявою до відповідача щодо надання відомостей про розмір нарахованої та виплаченої грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2020 рік, позивачу не було відомо про порушення йою права, оскільки зазначена допомога була нарахована позивачу па його картковий рахунок, а тому позивач помилково допускав, що зазначена грошова допомога була нарахована йому у повному обсязі. Представник позивача зазначає, що виплата на користь позивача грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2020 рік була здійснена Управлінням соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області, яка з згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, перебуває у стані припинення з 01.02.2021, у зв`язку з реорганізацією та переданням всіх прав та обов`язків управлінню праці та соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації Луганської області. Зазначені обставини також перешкоджали позивачу вчасному зверненню до суду, оскільки УСЗН Новопсковської РДА юридично ще не припинено, а фактично всі питання щодо нарахування та виплати державних допомог здійснюються УСЗП Старобільської РДА. Представник позивача зазначає, що позивач не є спеціалістом в галузі права, та лише після надання представнику позивача як представнику ОСОБА_1 , доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 19.05.2021 № 02-0007821 позивач отримав можливість звернутися до суду з даним позовом. Також представник позивача зазначив, що в період строку звернення до суду з даним позовом, урядом держави був запроваджений карантин. Позивач Є діючим працівником поліції та був задіяний у виконанні службових завдань пов`язаних із контролюванням дотримання встановлених урядом держави карантинних обмежень, що також позбавляло позивача можливості завчасно звернутися до відповідних органів для надання йому правової допомоги.

Представник позивача вважає, що у сукупності наведені причини пропуску позивачем строку звернення до суду зданим адміністративним позовом є поважними.

Просив поновити позивачу строк для подання до суду даного позову.

Розглянувши заяву про поновлення строку для звернення до адміністративного суду, суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частинами першою та другою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, за змістом наведеної процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.

Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Частиною першою статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 КАС України).

КАС України не пов`язує право суду поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості. Відповідно з цим, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Щодо посилання представника позивача на обов`язковості звернення із заявою про перерахунок допомоги.

Суд повторно зазначає, що в даному випадку отримання позивачем листа - відповіді відповідача від 20.04.2021 № 03-18/1957 не може бути днем з якого ОСОБА_1 дізнався про порушення своїх прав, оскільки ним допущене зайве зволікання щодо звернення до відповідача.

Суд наголошує, що законодавець пов`язує початок перебігу строку звернення до адміністративного суду з позовом щодо допомоги до 5 травня з конкретною календарною датою 30 вересня відповідного року, в якому виплачено спірну допомогу.

Отже з 30 вересня 2020 року особа, якій виплачена грошова допомога до 5 травня в розмірі з яким вона не погоджується або взагалі не виплачена, вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.

Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Щодо посилання представника, що позивач до отримання відповіді відповідача не знав про порушення своїх, оскільки вважав, грошова допомога виплачена в повному обсязі.

Суд зазначає, що позивач з 20 квітня 2016 року є учасником бойових дій, а отже, і отримувачем щорічної разової грошової допомоги до 5 травня з 2016 року. Таким чином позивачу має бути достеменно відомо про порядок, розміри та строки виплати такої допомоги.

Щодо посилання представника позивача на реорганізацію УСЗН Новопсковської РДА.

Згідно з інформацією, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що Управління соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації знаходиться в стані припинення з 01.02.2021.

Однак представником позивача не надано доказів існування обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для звернення до Управління соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації з 01 жовтня 2020 року до 01 лютого 2021 року.

Зі змісту позовної заяви не вбачається, що позивач не мав реальної, об`єктивної можливості виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії щодо отримання допомоги у належному розмірі у встановлений законом строк (до початку процедури ліквідації Управління соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації з 01 жовтня 2020 року до 01 лютого 2021 року).

Щодо посилання представника позивача, що позивач не є спеціалістом в галузі права.

Верховним Судом неодноразово, зокрема у постановах від 11 липня 2019 року у справі № 0940/1181/18, від 31 жовтня 2019 року у справі № 823/1915/18, від 22 січня 2020 року у справі № 826/4464/17, від 16 липня 2020 року у справі № 487/3042/16-а, була висловлена позиція, згідно з якою пропуск відповідного строку на звернення до суду через необізнаність щодо прийнятих актів законодавства або байдужість до своїх прав чи небажання скористатися цим правом не є поважними причинами пропуску строку та, відповідно, підставою для поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Отже, поновленню підлягають лише такі встановлені законом процесуальні строки, які порушені з поважних причин. В свою чергу поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та не залежала від волевиявлення особи.

Таким чином, відсутність у позивача юридичної освіти чи необізнаність з нормами законодавства носять суб`єктивний характер та не виключають можливість позивача звернутися за отриманням правової допомоги (в тому числі безоплатної) у разі, якщо такої допомоги він потребував, у межах строку, встановленого законом для звернення до адміністративного суду з цим позовом, який був достатнім для вчинення відповідних дій.

З приводу твердження представника позивача про відсутність у позивача юридичної освіти, у зв`язку із чим він міг не знати, що його права порушені, суд зазначає, що відповідно до статті 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу; у випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Закон України «Про безоплатну правову допомогу» відповідно до Конституції України визначає зміст права на безоплатну правову допомогу, порядок реалізації цього права, підстави та порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги.

Щодо доказів обізнаності позивача із вказаним Законом та функціонуванням центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги свідчить професійна діяльність, з урахуванням проходження служби в поліції.

Наведені представником позивача підстави пропуску строку звернення до суду пов`язані з карантинні заходи з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), мають суб`єктивний характер та не позбавляли позивача можливості звернутись до суду з даним позовом у встановлені КАС України строки.

Представником позивача до суду не додано жодних доказів, які б підтверджували неможливість позивача звернутися до суду з позовом у визначений КАС України строк саме з підстав виконання службових обов`язків позивачем.

Суду не надано жодних доказів, що позивач кожен день у період з 01 жовтня 2020 року по 19 травня 2021 року виконував свої посадові обов`язки за місцем проходження служби.

Отже зі змісту позовної заяви не вбачається, що позивач не мав реальної, об`єктивної можливості виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії щодо отримання допомоги у належному розмірі у встановлений законом строк або звернутися до суду за захистом своїх прав у встановлений кодексом строк.

Отже доказів існування обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду представником позивача не підтверджено жодним належним доказом.

З урахуванням викладеного, підстави, зазначені позивачем в заяві про поновлення строку на звернення до адміністративного суду визнаються судом неповажними.

Таким чином, позивачу слід звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши інші підстави для поновлення строку.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява подана без додержання вимог статті 161 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За приписами частини другої статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною другою статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до частини третьої статті 121 КАС України якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Частиною шостою статті 121 КАС України визначено, що про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне продовжити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви на три календарних днів з дня отримання ухвали про продовження строку.

Керуючись статтями 12, 160, 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Продовжити адвокату Компанійцю Вячеславу Валерійовичу в інтересах ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви на 3 календарні дні з дня отримання даної ухвали суду.

Запропонувати позивачу протягом 3 (трьох) календарних днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду:

- обґрунтованого клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду з даним позовом разом із документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску строку.

У разі ненадання вищевказаних документів позовна заява буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Копію даної ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя О.В. Захарова