Справа № 500/1839/21
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1839/21

08 червня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мандзія О.П.

за участю:

секретаря судового засідання Порплиці Т.В.

представника позивача Гураль Р.В.

представника відповідача Кущик А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПC у Тернопільській області (далі відповідач), в якому просить:

визнати бездіяльність Головного управління ДПС у Тернопільській області щодо списання податкового боргу ОСОБА_1 по платежу штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері РРО (код платежу 21081000) в розмірі 22273952,40 грн. протиправною;

зобов`язати Головне управління ДПС у Тернопільській області списати податковий борг ОСОБА_1 по платежу штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері РРО (код платежу 21081000) в розмірі 22273952,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі податкового повідомлення-рішення №6 від 06.12.2018 року, станом на 01.11.2020 року у ОСОБА_1 виник податковий борг по платежу штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері РРО в розмірі 22273952,40 грн. з них основний платіж - 0,00 грн., штрафні санкції - 22273952,40 грн., пеня - 0,00 грн. Поточні податкові зобов`язання позивачем сплачено у повному обсязі. Оскільки непогашеними із вказаного податкового боргу в розмірі 22273952,40 грн. є тільки штрафні санкції, що виникли станом на 01.11.2020 року, позивач попросив їх списати у порядку, визначеному для списання безнадійного податкового боргу, тобто повідомив про намір скористатися процедурою списання відповідно до п.2-3 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (далі ПК України). Листом від 22.03.2021 року за №4279/6/19-00-13-03/6580 Головне управління ДПС у Тернопільській області відмовило у списанні з тієї підстави, що податковий борг, заявлений до списання виник тільки з нарахованих штрафних санкцій, а основний платіж складає 0,00 грн. Однак, перелік щодо не застосування положення п.2-3 підрозділу 10 розділу XX ПК України, визначений в абз.2 цього пункту, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

На думку позивача, відмова відповідача у списанні податкового боргу позивача по платежу штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері РРО в розмірі 22273952,40 грн. є протиправною бездіяльністю, що і зумовило звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 12.04.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 06.05.2021 року.

На виконання вимог вказаної ухвали, Головним управлінням ДПС у Тернопільській області 29.04.2021 року подано до суду відзив на позов. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що у відповіді на заяву платника, контролюючим органом зазначено, що відповідно до вимог п.2-3 підрозділу 10 розділ XX ПК України передбачено списання штрафних санкцій та пені, що залишились не сплаченими на дату повної сплати основної суми податкового боргу, що виник станом на 01.11.2020 року та за умови сплати поточних податкових зобов`язань у повному обсязі. Неподаткові платежі, а також платежі, за якими передбачається нарахування лише штрафних (фінансових) санкцій та/або пені та не передбачається нарахування податкових зобов`язань, не приймали участь у процедурі, визначеній п.2-3 підрозділу 10 розділ XX ПК України. Оскільки сума боргу в розмірі 22273952,40 грн. по платежу штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері РРО виникла тільки з нарахованих штрафних санкцій, а основний платіж складає 0,00 грн., то відповідно до вимог п.2-3 підрозділу 10 розділу XX ПК України зазначена сума не підлягає списанню. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 06.05.2021 року, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), перейдено до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Витребувано докази. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з мотивів, викладених у позові, просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав наведених у відзиві, просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на безпідставність таких.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийнятті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що на підставі акта перевірки №15135/С/99-99-11-02-01-14 від 02.10.2018 року, Головним управлінням ДПC у Тернопільській області 06.12.2018 року винесено податкове повідомлення-рішення №6, яким за порушення п.2.2 гл.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, яке затверджене постановою Правління Національного банку України №637 від 15.12.2004 року, на підставі абз.3 ст.1 Указу Президента України від 12.06.1995 року № 436/96 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки", до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері РРО в розмірі 22273952,40 грн. (а.с.49).

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.11.2019 року, справа № 500/1836/19 (набрало законної сили 22.11.19 року) стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) податковий боргу в сумі 22415073,97 грн. з них:

- по платежу податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування - 141121,57 грн. (сто сорок одна тисяча сто двадцять одна гривня 57 копійок) за наступними реквізитами: р/р НОМЕР_2 , код одержувача 37977726, МФО 899998, код бюджетної класифікації 11010500;

- по платежу штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері РРО - 22273952,40 грн. (двадцять два мільйони двісті сімдесят три тисячі дев`ятсот п`ятдесят дві гривні 40 копійок) за наступними реквізитами: р/р НОМЕР_3 , код одержувача 37977726, МФО 899998, код бюджетної класифікації 21080900.

Згідно з інтегрованої картки платника за ОСОБА_1 обліковується податковий борг по платежу 21081000 "штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері РРО" в розмірі 22273952,40 грн. (а.с.46-48).

Позивачем повідомлено Головне управлінням ДПC у Тернопільській області про намір прийняти участь у процедурі, передбаченій п.2-3 підрозділу 10 розділ XX ПК України. Оскільки непогашеними із податкового боргу в розмірі 22273952,40 грн. є тільки штрафні санкції, що виникли станом на 01.11.2020 року, просив їх списати у визначеному для списання безнадійного податкового боргу порядку (а.с.3).

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , Головне управління ДПС у Тернопільській області листом від 22.03.2021 року за №4279/6/19-00-13-03/6580 повідомило, що оскільки вказана сума боргу в розмірі 22273952,40 грн. по платежу 21081000 "штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері РРО" виникла тільки з нарахованих штрафних санкцій, а основний платіж складає 0,00 грн., то відповідно до вимог п.2-3 підрозділу 10 розділ XX ПК України зазначена сума не підлягає списанню (а.с.3 зворот).

Не погодившись із такою бездіяльністю контролюючого органу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість бездіяльності відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює ПК України.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою регулюює Положенням про ведення касових операцій, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року №637, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 року за №40/10320, яке втратило чинність 05.01.2018 року згідно з постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 року №148.

Пунктом 2.6 вказаного Положення передбачено, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Підприємствам, яким Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Положеннями абз.3 ст.1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12.06.1995 року № 436/95 (який втратив чинність згідно з Указом Президента України від 20.06.2019 року №418/2019) визначено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Разом з тим, 10.12.2020 року набрав чинності Закон України від 04.12.2020 року № 1072-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо соціальної підтримки платників податків на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (далі Закон №1072).

Законом №1072 підрозділ 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України доповнено п.2-3, яким передбачено, що у разі погашення у повному обсязі грошовими коштами платниками податків протягом шести місяців з дня набрання чинності Закону №1072 суми податкового боргу (без штрафних санкцій, пені, крім несплачених процентів за користування розстроченням/відстроченням), що виник станом на 1 листопада 2020 року, та за умови сплати поточних податкових зобов`язань у повному обсязі, штрафні санкції і пеня, що залишилися несплаченими на дату повної сплати такого податкового боргу, підлягають списанню у порядку, визначеному для списання безнадійного податкового боргу, за заявою платника податків.

Положення цього пункту не застосовується щодо:

великих платників податків, що відповідають критеріям, визначеним підпунктом 14.1.24 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу;

осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Кодексом України з процедур банкрутства;

осіб, щодо яких наявні судові рішення, що набрали законної сили, якими розстрочено (відстрочено) стягнення податкового боргу;

банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";

осіб, які мають податковий борг з митних платежів;

осіб, які мають заборгованість зі сплати санкцій за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пені.

Штрафні санкції і пеня, що підлягають застосуванню та нарахуванню у зв`язку зі сплатою такого податкового боргу, не підлягають застосуванню та нарахуванню, а нараховані підлягають коригуванню до нульових показників.

Зі змісту наведеної правової норм вбачається, що законодавцем встановлено застосування положень п.2-3 підрозділу 10 розділ XX ПК України у разі виконання платником податків наступного:

звернення платником податків до контролюючого органу за місцем обліку його податкового боргу із заявою в довільній формі про намір скористатись зазначеною нормою та зобов`язанням щодо сплати протягом шести місяців з дня набрання чинності Закону №1072 поточних грошових зобов`язань у повному обсязі;

погашення основної частини податкового боргу (без штрафних санкцій, пені, крім несплачених процентів за користування розстроченням/відстроченням) платником податків у повному обсязі;

погашення здійснено протягом шести місяців з дня набрання чинності Закону № 1072 (тобто з 10.12.2020 року до 09.06.2021 року включно).

Як встановлено судом, податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПC у Тернопільській області №6 від 06.12.2018 року, за порушення п.2.2 гл.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, яке затверджене постановою Правління Національного банку України №637 від 15.12.2004 року, на підставі абз.3 ст.1 Указу Президента України від 12.06.1995 року № 436/96 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки", до позивача застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері РРО в розмірі 22273952,40 грн. (а.с.49).

Згідно з інтегрованої картки платника за ОСОБА_1 обліковується податковий борг по платежу 21081000 "штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері РРО" в розмірі 22273952,40 грн. (а.с.46-48).

В матеріалах справи наявна копія заяви позивача до Головного управління ДПC у Тернопільській області про намір прийняти участь у процедурі, передбаченій п.2-3 підрозділу 10 розділ XX ПК України (а.с.3).

Погашення основної частини податкового боргу (без штрафних санкцій, пені, крім несплачених процентів за користування розстроченням/відстроченням) платником податків і ДПС не представлено, оскільки в даному випадку заявлена до списання сума податкового боргу, передбачає нарахування лише штрафних (фінансових) санкцій та не передбачає нарахування податкових зобов`язань.

Вказана в заяві позивача про списання штрафних санкцій сума боргу в розмірі 22273952,40 грн. по платежу 21081000 "штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері РРО" виникла тільки з нарахованих штрафних санкцій, а основний платіж складає 0,00 грн.

Як передбачено у пп.1.4 п.1 рекомендацій Департаменту по роботі з податковим боргом щодо порядку реалізації вимог п.2-3 підрозділу 10 розділ XX ПК України, внесеного згідно із Законом №1072-ІХ (а.с.36-45), з метою недопущення випадків списання сум штрафів та/або пені без виконання платником умови щодо сплати основної суми податкового боргу та поточних податкових зобов`язань, а також з метою надання платникам податків можливості скористатися процедурою, передбаченою п.2-3, лише по одному чи декількох обраних ним платежах та у межах достатньої суми коштів, яку має платник податків, заяви платником податків мають подаватися по кожному з платежів (з урахуванням відкритих ІКП) окремо.

При цьому участь у процедурі, визначеній п.2-3, будуть приймати лише платежі, по яких законодавством та податковим обліком передбачається нарахування та сплата поточних податкових зобов`язань (по деклараціях, розрахунках, по сумі донарахувань з основної суми платежу згідно з податковими повідомленнями-рішеннями).

Неподаткові платежі, а також платежі, за якими передбачається нарахування лише штрафних (фінансових) санкцій та/або пені та не передбачається нарахування податкових зобов`язань, не приймають участі у процедурі, визначеній п.2-3.

З наведеного суд дійшов висновку, що штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері РРО не можуть бути предметом заяви для участі у процедурі, визначеній п.2-3 підрозділу 10 розділ XX ПК України і списанню не підлягають.

При цьому, як слідує з пояснювальної записки до проекту Закону №1072 (а.с.28-30) його метою є впровадження додаткових заходів підтримки громадян та малого бізнесу у період дії посилених обмежувальних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Зокрема, з метою підтримки платників податків на період карантину, стимулювання платників податків до добровільної сплати грошових (податкових) зобов`язань, недопущення виникнення (зростання) податкового боргу запропоновано списати пені та штрафні санкції у разі самостійної сплати платниками податків податкового боргу за основним платежем протягом 6 місяців з дня набрання чинності Законом (крім визначених Законом випадків).

Таким чином, в розрізі встановлених обставин справи застосування у вказаних правовідносинах Закону №1072-IX не відповідає його меті, спрямованій на впровадження заходів з підтримки платників податків, та розв`язанні проблем у результаті запровадження карантинних обмежень.

Водночас слід наголосити, що списання штрафних санкцій та пені проводиться виключно за умови сплати податкового боргу (без штрафних санкцій, пені, крім несплачених процентів за користування розстроченням/відстроченням), що обліковувався станом на 01.11.2020 року, чого в даному випадку не було.

За сукупністю встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для списання податкового боргу ОСОБА_1 в розмірі 22273952,40 грн. по платежу штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері РРО, за яким не передбачається нарахування податкових зобов`язань, і, відповідно, такі не погашались позивачем, а відтак Головним управлінням ДПС у Тернопільській області правомірно не застосовано положення п.2-3 підрозділу 10 розділу XX ПК України.

Таким чином суд визнає дії відповідача щодо розгляду заяви позивача від 11.03.2019 року такими, що відповідають вимогам ч.2 ст.19 Конституції України, ч.2 ст.2 КАС України, а тому суд залишає без задоволення вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо списання податкового боргу по платежу штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері РРО (код платежу 21081000) в розмірі 22273952,40 грн.

Доводи позивача та представлені ним докази не спростовують вказаних висновків суду.

Відповідно, відсутні правові підстави для зобов`язати Головне управління ДПС у Тернопільській області списати податковий борг ОСОБА_1 по платежу штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері РРО в розмірі 22273952,40 грн., оскільки така вимога є похідною.

Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду достатні докази на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірність оскаржуваних дій, про що описано вище.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за встановленої судом безпідставності його вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 червня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Білецька, 1,м. Тернопіль,46003, код ЄДРПОУ/РНОКПП 44143637).

Головуючий суддя Мандзій О.П.