Справа № 200/2368/21-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2021-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2021 р. Справа№200/2368/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Троянової О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , 85350, Донецька область, с. Іванівка) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85300, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, буд. 13, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову в призначенні виплати пенсії ОСОБА_1 від 20.10.2020 №6372 та зобов`язати Покровське ОУПФУ Донецької області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком у відповідності до п.2 ч. 2 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 19.10.2020 з зарахуванням до пільгового стажу за Списком №2 наступних періодів роботи: з 12.06.2006 по 04.01.2012 в ТОВ «Промислова компанія «Донецьке вугільне паливо», з 21.04.2017 по 17.09.2020 в ТОВ «Збагачувальна фабрика «Богучарська».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розпорядженням від 12 травня 2021 року № 95 повторно автоматично розподілено справу у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді ОСОБА_2 та визначено нового головуючого суддю по справі Троянову О.В.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від прийнято до провадження справу та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З огляду на вищевикладене справа розглядається судом в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Згідно з нормами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Щодо позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач звернувся до суду, оскільки вважає, що прийняте відповідачем рішення про відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах є таким, що не ґрунтується на нормах діючого законодавства та підлягає скасуванню.

Вмотивовуючи свою позицію, позивач зазначив, що 19 жовтня 2020 року він звернувся до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідачем 20 жовтня 2020 року прийнято рішення № 6372 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком №2.

Позивач вважає вказане рішення відповідача щодо відмови у призначенні пенсії протиправним. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач заперечив проти задоволення зазначених вимог позивача, просив у задоволенні його позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Так, у наданому відзиві на позовну заяву зазначено наступне. До пільгового стажу за Списком №2 не зараховано період роботи з 12.06.2006 по 04.01.2012 в ТОВ «Промислова компанія «Донецьке вугільне паливо», оскільки ОСОБА_1 не надано довідку, підтверджуючу пільговий характер роботи, та наказ про проведення атестації робочих місць, а в трудовій книжці відсутні відповідні записи, які б визначали право на пенсію на пільгових умовах (відсутні дані про зайнятість на пільговій роботі повний робочий день, участь у страйках, знаходження у відпустці без збереження заробітної плати, тощо).До пільгового стажу за Списком №2 не зараховано період роботи з 21.04.2017 по 17.09.2020 в ТОВ «Збагачувальна фабрика «Богучарская», оскільки надано довідка від 16.09.2020 №69 не відповідає вимогам додатку № 5 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в довідці відсутній підпис начальника відділу кадрів. У довідці відсутні найменування Списків та їх номер, вказана професія (посада) електрослюсаря (слюсаря) чергового з ремонту устаткування не поіменована у Списку №2 від 20.06.2016 №461, який діяв у період роботи особи у важких в шкідливих умовах праці, невірно зазначено підрозділ. Розділом 2 підрозділом 2 Списку №2 від 23.06.2016 №461 передбачені тільки працівники зайняті ремонтом устаткування в умовах діючого виробництва.

За таких обставин відповідачем було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за списком №2 07 років 06 місяців.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач ОСОБА_1 , громадянин України ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, що претендує на призначення пенсії за віком відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () є суб`єктом владних повноважень органом виконавчої влади, основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

19 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком, згідно п.2 до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Заявником були надані сканкопії документів: заява про призначення пенсії від 19.10.2020, №6372, трудова книжка серії НОМЕР_2 від 03.10.1987, трудова книжка серії НОМЕР_3 від 17.07.1982, трудова книжка серії НОМЕР_4 від 15.11.2000, диплом від 20.07.1982 серії НОМЕР_5 , військовий квиток від 01.11.1983 серії НОМЕР_6 , довідки видані Іванівської сільською радою від 17.10.2018 №797, №798, №799.

Рішенням Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 6372 від 20 жовтня 2020 року відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажуза Списком №2 07 років 06 місяців.

Судом встановлено, що трудова книжка позивача НОМЕР_3 містить, зокрема записи про роботу у спірні періоди, що підтверджується записами:

12.04.2006 про прийняття учнем електрослюсаря, (слюсаря) черговим та з ремонту устаткування в ТОВ «Промислова компанія «Донецьке вугільне паливо»;

12.06.2006 про переведення електрослюсарем, (слюсарем) черговим по ремонту устаткування 6 розряду ЕМС;

05.01.2012 - про переведення охоронцем 1 кат. в службу «Охорона»;

03.05.2012 про звільнення за власним бажанням;

- 21.04.2017 про прийняття електрослюсарем, (слюсарем) черговим та з ремонту устаткування ТОВ «Збагачувальна фабрика «Богучарская» /а.с.10-12/.

Відповідно до рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №6372 від 20 жовтня 2020 року, не зараховано пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 12.06.2006 по 04.01.2012 в ТОВ «Промислова компанія «Донецьке вугільне паливо», оскільки ОСОБА_1 не надано довідку, підтверджуючу пільговий характер роботи, та наказ про проведення атестації робочих місць, а в трудовій книжці відсутні відповідні записи, які б визначали право на пенсію на пільгових умовах (відсутні дані про зайнятість на пільговій роботі повний робочий день, участь у страйках, знаходження у відпустці без збереження заробітної плати, тощо). До пільгового стажу за Списком №2 не зараховано період роботи з 21.04.2017 по 17.09.2020 в ТОВ «Збагачувальна фабрика «Богучарская», оскільки надано довідка від 16.09.2020 №69 не відповідає вимогам додатку № 5 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в довідці відсутній підпис начальника відділу кадрів. У довідці відсутні найменування Списків та їх номер, вказана професія (посада) електрослюсаря (слюсаря) чергового з ремонту устаткування не поіменована у Списку №2 від 20.06.2016 №461, який діяв у період роботи особи у важких в шкідливих умовах праці, невірно зазначено підрозділ. Розділом 2 підрозділом 2 Списку №2 від 23.06.2016 №461 передбачені тільки працівники зайняті ремонтом устаткування в умовах діючого виробництва.

За таких обставин відповідачем було відмовлено в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за списком №2 07 років 06 місяців.

Не погоджуючись із рішенням про відмову у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі статтею 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2.

Відсутність підтвердження цих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.

Щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи з 12.06.2006 по 04.01.2012 в ТОВ «Промислова компанія «Донецьке вугільне паливо» суд зазначає наступне.

Підставою для не зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 24.12.1986 по 31.07.2008з боку управління зазначена неможливість, оскільки ОСОБА_1 не надано довідку, підтверджуючу пільговий характер роботи, та наказ про проведення атестації робочих місць, а в трудовій книжці відсутні відповідні записи, які б визначали право на пенсію на пільгових умовах (відсутні дані про зайнятість на пільговій роботі повний робочий день, участь у страйках, знаходження у відпустці без збереження заробітної плати, тощо).

Судом, з трудової книжки позивача встановлено, що з 12.06.2006 по 04.01.2012 останній працював електрослюсарем, (слюсарем) черговим по ремонту устаткування 6 розряду ЕМС в ТОВ «Промислова компанія «Донецьке вугільне паливо».

При цьому суд зазначає, що відповідно до Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, робота на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. № 36, розділ 1 «Гірничі роботи» підрозділ 1. Відкриті гірничі роботи і роботи на поверхні 2010100а-19931 електрослюсарі (слюсарі) чергові та з ремонту устаткування, зайняті в основних цехах (на дільницях) позивача, які дають йому право на призначення пільгової пенсії.

Враховуючи, що основним документом, що підтверджує трудовий стаж відповідно до вимог чинного законодавства є трудова книжка, суд приходить висновку, що пільговий характер роботи позивача у період з 12.06.2006 по 04.01.2012 підтверджується наявними записами у копії трудової книжки серії НОМЕР_3 .

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 (надалі Порядок № 22-1) при прийманні документів працівник сервісного центру:

Ідентифікує заявника (його представника);

Надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

Реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

Уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами программного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Приписами статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

З аналізу вищезазначених положень, суд приходить до висновку про те, що органи, які призначають пенсію мають право перевіряти надані заявником документи, а саме вимагаючи відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряючи обґрунтованість їх видачі.

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували той факт, що відповідач вчиняв якісь дії для витребування у ТОВ «Промислова компанія «Донецьке вугільне паливо» інформації для перевірки наявного трудового стажу для призначення пенсії ОСОБА_1 .

Крім того, суд зазначає, що ТОВ «Промислова компанія «Донецьке вугільне паливо» зареєстроване за адресою: 85320, Донецька обл., місто Мирноград, ВУЛИЦЯ ЛЕНІНА, будинок 12, офіс 2, що підтверджується інформацією наявною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Крім того, відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на не підконтрольній українській владі території не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28 серпня 2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17 та від 27 лютого 2019 року у справі № 423/3544/16-а.

В контексті викладеного, суд вважає, що відповідачем неправомірно не зараховано період роботи на пільгових умовах за Списком №2 з 12.06.2006 по 04.01.2012 в ТОВ «Промислова компанія «Донецьке вугільне паливо».

Щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи з 21.04.2017 по 17.09.2020 в ТОВ «Збагачувальна фабрика «Богучарская» суд зазначає наступне.

Підставою для відмову у зарахуванні вказаного періоду відповідач зазначив, що надана позивачем довідка від 16.09.2020 №69 не відповідає вимогам додатку № 5 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в довідці відсутній підпис начальника відділу кадрів. У довідці відсутні найменування Списків та їх номер, вказана професія (посада) електрослюсаря (слюсаря) чергового з ремонту устаткування не поіменована у Списку №2 від 20.06.2016 №461, який діяв у період роботи особи у важких в шкідливих умовах праці, невірно зазначено підрозділ. Розділом 2 підрозділом 2 Списку №2 від 23.06.2016 №461 передбачені тільки працівники зайняті ремонтом устаткування в умовах діючого виробництва.

Позивачем, крім трудової книжки при зверненні до управління надано довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 16.09.2020 №69 з якої вбачається, що ОСОБА_3 з 21.04.2017 по 17.09.2020 виконував роботу, пов`язану із шкідливими і важкими умовами праці за професією, посадою електрослюсар (слюсар) черговий та з ремонту устаткування та наказ №6/1 від 03.09.2012 про результати атестації робочих місць (а.с. 37 зв. бік, 38).

Відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували той факт, що відповідач вчиняв якісь дії для витребування у ТОВ «Збагачувальна фабрика «Богучарская» для перевірки інформації зазначеної в довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 16.09.2020 №69.

Крім того, суд зазначає, що ТОВ «Промислова компанія «Донецьке вугільне паливо» зареєстроване за адресою: 85300, Донецька обл., місто Покровськ, ВУЛИЦЯ ДОБРОПІЛЬСЬКА, будинок 2 що підтверджується інформацією наявною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вже встановлено судом раніше відповідно до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, робота на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. № 36, розділ 1 «Гірничі роботи» підрозділ 1. Відкриті гірничі роботи і роботи на поверхні 2010100а-19931 електрослюсарі (слюсарі) чергові та з ремонту устаткування, зайняті в основних цехах (на дільницях) позивача, які дають йому право на призначення пільгової пенсії.

В контексті викладеного, суд вважає, що відповідачем неправомірно не зараховано період роботи на пільгових умовах за Списком №2 з 21.04.2017 по 17.09.2020 року в ТОВ «Збагачувальна фабрика «Богучарская».

Також, оцінюючи спірні правовідносини суд приймає до уваги і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV, має застосовуватися при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема, «Loizidouv. Turkey», «Cyprusv. Turkey»), проти Молдови та Росії (зокрема, «Mozerv/theRepublicofMoldovaandRussia», «IlascuandOthersv. MoldovaandRussia»), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Разом з цим, позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться записи про відповідний трудовий стаж із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію за віком, відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що рішення відповідача про відмову позивачу в призначенні пенсії не відповідає вимогам щодо всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх поданих документів, є протиправним, а тому суд вважає позовну вимогу про скасування цього рішення обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню.

Згідно положень статті 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Як зазначив ЄСПЛ у справі Latvia (п.77 рішення Великої палати ЄСПЛ від 18.02.2009 р.) стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції не накладає ніяких обмежень на свободу держави, що ратифікувала Конвенцію, приймати рішення про те, чи створювати якусь схему соціального забезпечення, або обирати тип або розмір виплат, які надаються відповідно до будь-якої такої схеми. Однак, якщо в державі існують чинні законодавчі норми, що передбачають такі виплати на основі права на соціальну підтримку незалежно від того, чи обумовлені вони попередньою сплатою внесків ці норми слід вважати такими, що створюють майновий інтерес, що потрапляє в сферу дії статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції для осіб, що відповідають пропонованим до благоотримувачів вимогам.

У справі Будченко проти України (рішення від 24 квітня 2014 року, заява № 38677/06) ЄСПЛ також зазначив, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, статті 14 Закону № 1788, стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку. ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі Ковач проти України, п.59 рішення у справі Мельниченко проти України, п.50 рішення у справі Чуйкіна проти України тощо).

Це, звичайно, не означає, що суд має приймати рішення на користь людини кожного разу, коли вона про це просить, але суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, тобто людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично. Більше того, відповідно до статті 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Суд зауважує, що відповідач користуючись наданими широкими межами розсуду та можливістю вибору різними способами та засобами для дотримання своїх зобов`язань, взагалі не врахував ступінь втрати однієї сторони, в нашому випадку позивача, його конституційного права на пенсійне забезпечення.

Згідно положень статті 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, статті 114 Закону № 1058, стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі Ковач проти України, п.59 рішення у справі Мельниченко проти України, п.50 рішення у справі Чуйкіна проти України тощо). Це, звичайно, не означає, що суд має приймати рішення на користь людини кожного разу, коли вона про це просить, але суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, тобто людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично. Більше того, відповідно до статті 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Аналізуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що позивач при звернення до пенсійного органу с заявою про призначення пенсії на пільгових умовах надав всі необхідні документи в підтвердження такого права.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно наявних матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до адміністративного суду було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Нормами частини першої статті 139 КАС встановлено, що при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , 85350, Донецька область, с. Іванівка) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85300, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, буд. 13, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №6372 від 20.10.2020 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи: з 12.06.2006 по 04.01.2012 в ТОВ «Промислова компанія «Донецьке вугільне паливо», з 21.04.2017 по 17.09.2020 в ТОВ «Збагачувальна фабрика «Богучарская».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Повний текст рішення складено та підписано 17 червня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.В. Троянова