Справа № 320/6694/19
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року м. Київ № 320/6694/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В., при секретарі судового засідання Повх І.С.,

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явились,

від відповідача Дзюбенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України

до ОСОБА_1

про зобов`язання знести самочинно збудований об`єкт будівництва,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася Державна архітектурно-будівельна інспекція України (далі по тексту позивач, ДАБІ України) з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просить суд зобов`язати знести за власний рахунок самочинно збудовані об`єкти будівництва, а саме: гараж, баню та господарські будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 позовну заяву Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1 про зобов`язання знести самочинно збудований об`єкт будівництва, - повернуто позивачу на підставі приписів пункту 3 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись з ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 позивач подав апеляційну скаргу на зазначену ухвалу.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2020 апеляційну скаргу Державної архітектурно - будівельної інспекції України задоволено частково. Ухвалу судді Київського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року - скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 позовну заяву Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії, - залишено без руху.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання у справі.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що на підставі звернення гр. ОСОБА_2 від 11.03.2016 за вх. № 10/10-Ф-1103/108, Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області було видано направлення від 11.03.2016 року № 179.16/02 щодо проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва за адресою : АДРЕСА_1 .

Під час здійснення заходу державного архітектурно будівельного контролю було встановлено, що гр. ОСОБА_1 на власній земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку за адресою АДРЕСА_1 (державний акт на право власності на земельну ділянку серія КВ №054532 від 30.01.2004 року) в 2010 році побудувала гараж, баню та господарські будівлі без будівельного паспорту та документу, який надає право на виконання будівельних робіт (подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт). Господарські будівлі розміщені на зазначеній земельній ділянці з порушенням вимог п.3.25* ДБН 360-92** (відстань від межі сусідньої земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 метра).

Позивач вказав, що оскільки на вищезазначеному об`єкті будівництва будо встановлено ряд порушень вимог містобудівного законодавства, відносно відповідача було винесено протокол про адміністративне правопорушення від 16.03.2016 №2-Л-А-1603/1, Припис С-1603/3, № С-2707/1 від 27.07.2017р. про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з вимогою усунути допущені порушення в термін до 12.09.2016 року та 27.09.2017 року відповідно.

Додатково позивач наголосив, що за результатами проведеної перевірки виконання ОСОБА_1 винесених приписів складено Акт від 21.10.2019 №Т-2110/1, яким встановлено невиконання вимог приписів від 16.03.2016 року № С-1603/3, № С-2707/1 від 27.07.2017 та відсутність документів, які надають право на виконання будівельних робіт, зокрема дозволу на будівництво, належним чином затвердженої проектної документації на будівництво. Відтак, враховуючи відсутність у відповідача дозвільних документів на виконання будівельних робіт, а також допущення під час будівництва порушення будівельних норм та правил та ту обставину, що будівництво порушує права та інтереси інших осіб, на думку позивача наявні всі підстави для знесення самочинного будівництва.

Відповідач позов не визнала та подала до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що для проведення позапланової перевірки щодо дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності послугувала заява гр. ОСОБА_2 , проте заявником не було надано жодних документів, що відповідач перешкоджає йому в користуванні земельною ділянкою.

Додатково відповідач вказала, що пунктом 9 Розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію: збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарські (присадибні) будівлі і споруди загальною площею до 300 квадратних метрів; збудовані до 12 березня 201 1 року будівлі і споруди сільськогосподарського призначення.

Відповідач вказала, що прийняттю в експлуатацію підлягають індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 300 квадратних метрів, збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року.

Також відповідач зазначила, що за результатами виконанню топографо - геодезичних та картографічних робіт по АДРЕСА_1 встановлено, що Ситуаційний план земельних ділянок, які взяті за основу дослідження, а саме: земельні ділянки по АДРЕСА_2 не відповідають фактичним межам на місцевості і мають розбіжності фактичних парканів з даними Публічної кадастрової карти в межах 80 см., що є грубим порушенням вимог чинного земельного законодавства, так і ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», відтак просила у задоволенні позову відмовити.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 суд відклав підготовче засідання у справі на 23.02.2021.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.02.2021 суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі та оголосив перерву у підготовчому засіданні до 16.03.2021.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.03.2021, від 12.04.2021 суд відклав підготовче засідання у справі на 13.05.2021.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 08.06.2021.

У судове засідання, призначене у справі на 08.06.2021 з`явився уповноважений представник відповідача.

Позивач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи у передбачений законодавством строк.

Водночас, судом встановлено, що 18.01.2021 на адресу суду надійшло клопотання представника позивача, в якому останній просив розглядати справу за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1 про зобов`язання знести самочинно збудований об`єкт будівництва без участі представника позивача. Представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог та зазначив, що перевірка була здійснена з грубим порушенням норм права. Крім того, представник відповідача додала, що межі земельних ділянок не відповідають конфігураціям занесеним в державні акти, до того ж накладаються одна на одну.

Додатково на запитання суду, представник відповідача вказала, що ОСОБА_1 не оскаржувалися до суду ані припис, ані будь-які акти ДАБІ, при цьому позивач зверталась до відповідача щодо проведення перевірки, однак вказаних доказів надати до суду не може. При цьому, представник відповідача не надала до суду будівельний паспорт на будівлі розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Також представник відповідача наголосив суду, що заява (звернення сусіда відповідача - ОСОБА_2 ), за якою ДАБІ України було здійснено перевірку та встановлено порушення ОСОБА_1 вимог законодавства не відповідає нормам законодавства, зокрема складена з порушенням законодавства та не могла братися ДАБІ до уваги, відтак, позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні, 08.06.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення. Водночас, під час написання повного тексту судового рішення було встановлено що при виготовленні вступної та резолютивної частини рішення у даній справі, судом допущено описку, у зв`язку з чим ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.06.2021судом виправлено описку у вступній та резолютивній частині рішення від 08.06.2021 року.

Заслухавши представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до відомостей державного акта на право власності на земельну ділянку Серія КВ№ 054532 від 30.01.2004, ОСОБА_1 на підставі рішення Буртівської сільської ради від 03.10.2003 №10/24 є власником земельної ділянки площею 0, 2116 га що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку.

З матеріалів справи вбачається, що 11.03.2016 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області зареєстровано за вх. № 10/10-Ф-1103/108 заяву ОСОБА_2 з проханням здійснити перевірку самочинної забудови на АДРЕСА_1 вздовж межі його земельної ділянки.

На підставі вказаного звернення гр. ОСОБА_2 від 11.03.2016, направлення для проведення позапланової перевірки від 11.03.2016 № 179.16/02 виданого Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №2 Літвінцовим С.О. проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ОСОБА_1 на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1 (далі - об`єкт будівництва).

За результатами перевірки складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 16.03.2016, у якому зафіксовано, що гр. ОСОБА_1 на власній земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку за адресою АДРЕСА_1 (державний акт на право власності на земельну ділянку серія КВ №054532 від 30.01.2004 року) в 2010 році побудувала гараж, баню та господарські будівлі без будівельного паспорту та документу, який надає право на виконання будівельних робіт (подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт). Господарські будівлі розміщені на зазначеній земельній ділянці з порушенням вимог п.3.25* ДБН 360-92** (відстань від межі сусідньої земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 метра).

Відповідно до відомостей вказаного акта ОСОБА_1 була присутня під час проведення перевірки та примірник акта отримала 16.03.2021 про що свідчить підпис забудовника ОСОБА_1 на вказаному акті.

За фактом вчинення правопорушення, Департаментом Державної-архітектурно-будівельної інспекції у Київській області , 16.03.2016 видано ОСОБА_1 припис № 1603/3 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, держаних стандартів і правил, яким запропоновано усунути виявлені під час проведення перевірки порушення в термін до 12.09.2016. Вказаний припис 16.03.2016 вручений відповідачу, що підтверджується наявністю підпису останнього на приписі.

Також відносно відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення від 16.03.2016 року № 2-Л-А-1603/1, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності, про що винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №А-2803/2.

З метою перевірки виконання вимог припису № С-1603/3 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 16.03.2016 року, Департаментом ДАБІ у Київській області, на підставі направлення для проведення позапланової перевірки № 337.17/02 від 21.04.2017р., у період з 14.07.2017 по 27.07.2017 проведено позапланову перевірку.

За результатами перевірки складено акт № Т-2707/2, в якому зазначено, що гр. ОСОБА_1 вимоги припису № С-1603/3 від 16.03.2016 не виконано чим порушено пп. «а» п.3 ч.3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Також в акті зафіксовано, що суб`єкт господарювання/фізична особа або уповноважена ним особа від підпису акта відмовився. Примірник акта надіслано поштою: ПАТ Укрпошта НПЗ №1 ВПЗ від 27.07.2017 №090.

На підставі висновків акта перевірки №Т-2707/2 від 27.07.2017, 27.07.2017 Департаментом ДАБІ у Київській області винесено приписи № С-2707/1 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким обумовлено, що з метою усунення виявлених порушень ОСОБА_1 необхідно усунути допущені порушення в термін до 27.07.2017. З наявної в матеріалах справи копії припису №С-2707/1 вбачається, що ОСОБА_1 відмовилась від отримання припису, примірник вказаного припису направлено поштою ПАТ «Укрпошта» НПЗ №1 ВПЗ Сквира від 27.07.2017 № 090.

З метою виконання припису № С-2707/1 від 27.07.2017 року, Департаментом ДАБІ у Київській області, на підставі направлення для проведення позапланової перевірки № 359.18/02 від 17.05.2018, у період з 25.05.2018 по 29.05.2018 проведено позапланову перевірку за результатами якої складено акт перевірки № Т-2905/1 у якому зафіксовано що гр. ОСОБА_1 вимоги припису № С-2707/1 від 27.07.2021 не виконано. Зазначений акт було направлено на адресу відповідача засобами поштового зв`язку, оскільки ОСОБА_1 відмовилася від підпису вказаного акта.

Судом встановлено, що Департаментом ДАБІ у Київській області відповідно до направлення № 618.19/02 від 04.10.2019 року проведено позапланову перевірку об`єкту будівництва, за результатами якої встановлено, що гр. ОСОБА_1 вимоги припису № С-2707/1 від 27.07.2017 року не виконала, а саме : гр.. ОСОБА_1 на власній земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою : АДРЕСА_1 в 2010 році побудувала гараж, баню та господарські будівлі без будівельного паспорту та документу, що надає право на виконання будівельних робіт. Господарські будівлі розміщені на зазначеній земельній ділянці з порушенням вимоги п.3.25 * ДБН 360-92** (відстань від межі сусідньої земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 метра). Зазначені порушення зафіксовано в акті перевірки від 21.10.2019 року №Т-2110/1.

Вважаючи наявними підстави для знесення самочинно збудованого об`єкта: гараж, баня та господарські будівлі, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_1 не виконано вимоги приписів від 16.03.2016 року № С-1603/3, № С-2707/1 та від 27.07.2017 року, Державна архітектурно-будівельна інспекція звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основи містобудування» від 16.11.1992 №2780-ХІІ містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об`єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об`єктів містобудування, спорудження інших об`єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об`єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VІ встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

У відповідності до ч. 1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать:

структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій;

виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

У ч. 2 ст. 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зазначено що, у разі якщо сільські, селищні, міські ради не утворили виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю, повноваження таких органів виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через відповідних головних інспекторів будівельного нагляду.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №294 від 09.07.2014 року Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року (далі - Порядок № 553).

Згідно з п. 7 Порядку № 553 Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю; вимога головного інспектора будівельного нагляду Держархбудінспекції щодо проведення перевірки за наявності підстав, встановлених законом; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки (в редакції Постанови № 553 від 07.06.2017 на момент складення протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності).

Пунктом 9 Порядку № 553 передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Відповідно до п. 16 Порядку № 553 передбачено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно- будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Відповідно до пункту 17 Порядку № 553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

Згідно із приписами пункту 19 Порядку № 553 припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку.

Відповідно до п. 21 Порядку № 553 передбачено, що якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно- будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

За нормами п. 3 ч. 3 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Відтак, з викладеного вбачається, що припис є письмовою вимогою органу державного нагляду (контролю) до суб`єкта господарювання щодо усунення допущених порушень вимог законодавства та зупинення дій (бездіяльності), які потягли ці порушення. Підставою для винесення припису є виявлення порушень вимог законодавства за результатами проведеної перевірки.

Крім того, ч. 7 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначає, що виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

У силу приписів ч. 1 ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Системний аналіз наведених вище положень дає підстави для висновку про те, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, орган архітектурно-будівельного контролю уповноважений видати припис про усунення порушень. Видання такого припису є обов`язковою передумовою для подальшого звернення контролюючого органу до суду на підставі вказаної вище норми.

При розгляді позовів про знесення самочинно збудованого об`єкта нерухомості суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об`єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови.

Аналогічний правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.07.2018 року у справі № 813/6426/14 та у постанові від 22 серпня 2019 року у справі № 2040/7234/18.

Згідно висновків викладених у постанові Верховного Суду від 03.03.2021 у справі № 826/13266/18 «…Спори за позовами органів державного будівельного контролю про знесення самочинного будівництва неодноразово були предметом розгляду у Верховному Суді. Так, слід зазначити що у постанові від 29.01.2020 (справа №822/2149/18, розглянута у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду) Верховний Суд сформував ряд ключових правових висновків щодо цієї категорії справ:

1) можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки

2) в інших випадках самочинного будівництва, зокрема, (а) якщо нерухоме майно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або (б) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи (в) без належно затвердженого проекту, стаття 376 Цивільного кодексу України не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від можливостей його перебудови.

Правове значення має позиція власника (користувача) земельної ділянки, а також дотримання прав інших осіб. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина 4 статті 376 ЦК України).

В цьому випадку знесення самочинного будівництва можливе без попереднього рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Це є логічним та виправданим, оскільки такі види самочинного будівництва, безперечно, не можуть бути приведені до легітимного стану шляхом перебудови.

Таким чином, у постанові від 29.01.2020 (справа №822/2149/18) Верховний Суд сформував правовий висновок проте, що обов`язковому знесенню об`єкт будівництва підлягає у випадках, якщо такий об`єкт побудовано на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети та/або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи. В усіх інших випадках знесенню передує встановлення можливості перебудови об`єкта будівництва.».

Суд вказує, що з матеріалів справи судом встановлено, що на підставі звернення гр. ОСОБА_2 від 11.03.2016 за вх. №10/10-Ф-1103/108, Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області було видано направлення від 11.03.2016 року №179.16/02 щодо проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1 та здійснено позаплановий захід державного архітектурно-будівельного контролю на вказаному об`єкті. За результатами вказаного заходу, Департаментом ДАБІ у Київській області було встановлено, що гр. ОСОБА_1 на власній земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку за адресою АДРЕСА_1 (державний акт на право власності на земельну ділянку серія КВ №054532 від 30.01.2004 року) в 2010 році побудувала гараж, баню та господарські будівлі без будівельного паспорту та документу, який надає право на виконання будівельних робіт (подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт). Господарські будівлі розміщені на зазначеній земельній ділянці з порушенням вимог п.3.25* ДБН 360-92** (відстань від межі сусідньої земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 метра).

Оскільки на вищезазначеному об`єкті будівництва будо встановлено ряд порушень вимог містобудівного законодавства, відносно ОСОБА_1 було винесено Припис С- 1603/3 від 16.03.2016 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з вимогою усунути допущені порушення до 12.09.2016р.

Повторно, на підставі перевірки виконання вимог припису №С-1603/3 від 16.03.2016 року, Департаментом ДАБІ у Київській області було встановлено, що вимоги Припису №С-1603/3 від 16.03.2016р. ОСОБА_1 не виконано, відтак Департаментом ДАБІ у Київській області винесено припис № С-2707/1 від 27.07.2017.

За результатами здійсненої перевірки виконання приписів про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №С-1603/3 від 16.03.2016, №С-2707/1 від 27.07.2017, Департаментом ДАБІ у Київській області проведено позапланові перевірки на об`єкті будівництва ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами яких складено Акт №Т-2905/1 та Акт № Т-2110/1 від 21.10.2019 року, якими встановлено що гр. ОСОБА_1 вимоги припису №С-1603/3 від 16.03.2016 та припису №С-2707/1 від 27.07.2017 року не виконала.

Відповідно до приписів ст. 25-26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій.

Забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.

Статтею 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що об`єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Приписами ч. 2 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Відповідно до вимог того ж Закону , право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Статтею 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт).

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 500 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

У відповідності до ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

Разом з тим, відповідно до статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

З матеріалів справи судом встановлено, що спірний об`єкт будівництва, а саме: гараж, баню та господарські будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 зведено на земельній ділянці, що належить ОСОБА_1 на праві власності, проте перед початком будівництва відповідачем жодних дозвільних документів не отримано та під час здійснення перевірок надано таких не було. Також судом встановлено, що приписи про усунення порушень будівельного законодавства відповідачем не виконані.

Факт невиконання приписів про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №С-1603/3 від 16.03.2016 та припису №С-2707/1 від 27.07.2017 відповідачем жодним чином не заперечувався.

Таким чином, для висновку про задоволення позову у цьому випадку визначальним та достатнім є той факт, що відповідач почав здійснювати будівництво без документів, що дають право на це, та не виконав вимоги зобов`язального припису, яким вимагалось усунути виявлені порушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.03.2021 у справі № 826/13266/18.

За таких обставин, з аналізу наведених норм законодавства та встановлених обставин справи вбачається, що виконання відповідачем робіт дійсно вчинено з порушення норм у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, оскільки до матеріалів справи не надано доказів наявності дозвільної документації на такі роботи, зокрема дозволу на будівництво, проектної документації на будівництво, що спростовано ОСОБА_1 в судових засідання не було.

Щодо тверджень відповідача стосовно того, що заява ОСОБА_2 від 11.03.2021 про здійснення перевірки самочинної забудови ОСОБА_1 носить формальний характер та не відповідає нормам чинного законодавства, а відтак не могла слугувати підставою для проведення перевірки об`єкту будівництва ОСОБА_1 не приймаються судом до уваги, оскільки нормами пункту 7 Порядку № 553 серед підстав для проведення позапланової перевірки є, у тому числі, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Вимог щодо форми, змісту вказаного звернення (заяви, клопотання) чи надання додаткових документів, зокрема паспорту, ідентифікаційного коду тощо Порядок № 553 не містить.

При цьому суд зазначає, що відповідачем не надано до суду доказів оскарження дій посадових осіб Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо проведення відповідної перевірки на об`єкті розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . Також відповідачем не надано доказів подання зауважень на акт перевірки від 16.03.2016, яким встановлено ОСОБА_1 порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, хоча відповідач особисто під підпис отримала вказаний акт та припис № С-1603/3.

Крім того, суд зазначає, що норми Кодексу адміністративного судочинства України визначають інститут зустрічного позову, який, зокрема відповідно до частини восьмої статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач, який не є суб`єктом владних повноважень, може пред`явити зустрічний позов відповідно до положень статті 177 цього Кодексу. Приписи частини другої статті 177 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Суд зазначає, що відповідач не позбавлена була можливості оскаржити до суду приписи Департаменту ДАБІ у Київській області чи дії щодо проведення перевірки, однак доказів вчинення таких дій щодо оскарження чи подання зустрічного позову ОСОБА_1 не надано.

Також суд відхиляє доводи представника відповідача стосовно того, що земельні ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 накладаються, щодо того, що відповідачем замовлено технічне завдання на виконання топографо-геодезичних та картографічних робіт з виносу меж земельної ділянки в натуру (на місцевість), оскільки вказані обставини не стосуються предмету спору, позаяк предметом спору є вимоги щодо знесення самочинного будівництва. Також суд відхиляє доводи відповідача стосовно того, ним подано до Кагарлицького районного суду Київської області заяву про перегляд рішення в цивільній справі №368/450/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, оскільки в межах даного позову не вирішуються питання приватного-правового характеру, зокрема не встановлюються обставини правильності визначення меж земельних ділянок чи визначення їх меж на місцевості, а надано правову оцінку підставам знесення самочинного будівництва у зв`язку з порушенням відповідачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та невиконанням приписів Департаменту ДАБІ у Київській області.

Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.05.2011: згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

З огляду на викладене, враховуючи той факт, що відповідач здійснив будівництво без документів, що дають право на це, та не виконав вимоги зобов`язального припису, яким вимагалось усунути виявлені порушення, суд дійшов висновку, що відповідач у спірних правовідносинах діяв з порушенням норм законодавства.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд враховує, що відповідачем не доведена, а позивачем підтверджена правомірність заявлених позовних вимог, відтак позовні вимоги слід задовольнити.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Таким чином, відсутні законодавчо визначені підстави для повернення позивачу сплаченого судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Зобов`язати ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ) знести за власний рахунок самочинно збудовані об`єкти будівництва, а саме: гараж, баню та господарські будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 18 червня 2021 р.