Справа № 300/406/21
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2021-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" червня 2021 р. справа № 300/406/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20.02.2020, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.02.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.
Позивач позовні вимоги обґрунтовує порушеннями з боку відповідача, які мали місце під час здійснення перевірки та прийнятті оскаржуваних рішень, зокрема, щодо неповідомлення позивача про проведення перевірки.
Відповідач правом подання відзиву на адміністративний позов скористався, який надійшов на адресу суду 26.03.2021 (а.с. 59, 60). Згідно відзиву представник відповідача позовні вимоги не визнав, зазначивши про відсутність порушень з боку податкового органу при прийнятті оскаржуваних рішень.
Позивач та його представник правом подання заперечення на відзив не скористались.
Суд, відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, встановив наступне.
Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області здійснено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору.
Підставою проведення перевірки відповідачем зазначено наказ Головного управління ДПС в Івано-Франківській області №422 від 20.11.2019 (а.с. 65).
Результати перевірки зафіксовані в акті перевірки від 28.12.2019 №445/09-19-33-06/ НОМЕР_1 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 по 31.12.2017" (а.с. 77-83).
Згідно висновків акту перевірки встановлено наступні порушення фізичною особою платником податків ОСОБА_1 :
- пп. 49.18.4, п. 49.18 ст. 49п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України, а саме: неподання податкової декларації із податку на доходи фізичних осіб за 2017 рік;
- п. 164.2.7 ст. 164, п.167.1 ст. 167 та п 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за 2017 рік у розмірі 155220,48 грн.
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно пункту 79.1 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Пунктом 79.2 статті 79 Податкового кодексу України встановлено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього не залежить від виду перевірки. Реалізація такого права за відсутності обов`язку у контролюючого органу повідомляти про перевірку до її проведення була б неможливою.
Згідно з пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.
Податковою адресою платника податків-фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі (пункт 45.1 статті 45 Податкового кодексу України).
Таким чином, перевірці, що проводиться повинно передувати прийняття відповідного наказу про проведення перевірки щодо платника податку. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.
Судом встановлено, що у акті перевірки, який став підставою для прийняття оскаржуваних повідомлень-рішень, як підставу її проведення зазначений наказ №442 від 20.11.2019. Вказаний наказ поданий податковим органом, як додаток до відзиву та міститься в матеріалах справи (а.с. 65). Досліджуючи зміст наказу №442 від 20.11.2019 судом встановлено, що п.1 наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи платника податків ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з 23 грудня 2019 року тривалістю 5 робочих днів. Згідно повідомлення №82 від 21.11.2019 та повідомлення про запрошення №82 від 21.11.2019 було повідомлено про початок проведення перевірки та запрошено ОСОБА_2 з`явитись до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області 28.12.2019 на 11.00 год. для ознайомлення та підписання акту/довідки перевірки (а.с. 63-66).
Натомість акт перевірки, який містить посилання на наказ №442 від 20.11.2019 складений щодо фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 .
При цьому податковим органом не надано доказів, які б підтверджували наявність підстав для проведення перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 та прийняття відповідного наказу щодо його перевірки.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що нормами Податкового кодексу України встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. З наказом про перевірку платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку, а така перевірка може бути проведена тільки за наявності відповідних підстав та прийнятого у встановленому порядку наказу.
Відтак суд дійшов висновку, що податковим органом не виконано вимог пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79 ПК України, що є підставою для визнання неправомірними дій щодо проведення та правових наслідків такої перевірки. Відповідач не виконав всіх обов`язкових умов, передбачених чинним законодавством, для здійснення документальної позапланової невиїзної перевірки, відтак, дії щодо її проведення та відповідно прийняте за її результатами податкові повідомлення-рішення є неправомірними.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною 2 статті 4 зазначеного Закону встановлені ставки судового збору, зокрема, відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою-підприємцем справляється судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи наведене, розмір судового збору за подання до адміністративного суду даного адміністративного позову майнового характеру складає 2103,64 (210364,40*1%) грн.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2103,64 гривень.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Григорук О.Б.