Справа № 338/572/21
Суддя: Рибка Л. Я.
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/572/21

Провадження № 2-а/338/14/21

16 червня 2021 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Рибки Л.Я.,

з участю секретаря Полек Х.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, закриття справи про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП у Вінницькій області), в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4143359, винесену 30 квітня 2021 року поліцейським батальйону №1 роти №2 УПП у Вінницькій області Поліщук А.А., якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Провадження у зазначеній справі про адміністративне правопорушення позивач просить закрити.

Ухвалою від 14 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до УПП у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, закриття справи про адміністративне правопорушення прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін з урахуванням положень ст. 286 КАС України.

Ухвалою від 20 травня 2021 року до участі у справі за клопотанням позивача залучено співвідповідача - Департамент патрульної поліції Національної поліції України та надано строк до 07 червня 2021 року для подання відзиву на позовну заяву.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 30 квітня 2021 року поліцейським батальйону №1 роти №2 УПП у Вінницькій області Поліщук А.А. винесено щодо нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. У вказаній постанові зазначено, що цього числа о 17 год 24 хв 45 с в с. Якушинці Вінницької області на вул. Зарічна, 10, керуючи транспортним засобом в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.45, він перевищив дозволену швидкість на 36 км та рухався зі швидкістю 86 км/год, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР. Швидкість вимірювалась приладом TruCam 000542.

Постанову від 30 квітня 2021 року вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Не заперечує, що 30 квітня 2021 року о 17 год 24 хв 45 с, керуючи власним автомобілем, рухався по вул. Зарічна в с. Якушинці, що межує з м. Вінниця, де був зупинений працівниками поліції, які попросили надати їм посвідчення водія, реєстраційний документ на автомобіль та страховий поліс. При цьому інспектор пред`явив претензії з приводу ніби-то допущеного ним (позивачем) порушення ПДР - перевищення швидкості руху в населеному пункті. Він такий факт заперечив, працівник поліції відмовився надати результатти фото чи відеофіксації на підтвердження порушенням ним ПДР. Йому повернули документи та побажали щасливої дороги, протокол чи постанова щодо нього на місці зупинки автомобіля не складались.

11 травня 2021 року поштовим зв`язком отримав постанову серії ЕАН № 4143359 від 30 квітня 2021 року, в якій зазначено, що він відмовився від підпису.

Зауважує, що єдиним доказом ймовірного порушення ним ПДР є дані, зафіксовані за допомогою приладу TruCam 000542, однак такий використовувався інспектором не у спосіб, що передбачений чинним законодавством: працівник поліції тримав його в руках, в той час як прилад повинен розміщуватись стаціонарно, що могло викликати похибку у замірах. При цьому жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCam, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху його автомобіля, відповідачем не надано.

Крім того, у постанові не зазначено, в автоматичному чи не в автоматичному режимі проводилось фіксування швидкості руху, на ділянці дороги, де проводилось фіксування, був відсутній дорожній знак 5.70.

Позивач також вказує, що в оскаржуваній постанові не зазначено технічні характеристики приладу TruCam, тип та модифікацію, що не дозволяє перевірити сертифікацію такого в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки.

З огляду на викладене, посилаючись на вимоги ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", ст. 251 КУпАП, позивач зазначає, що постанова серії ЕАН №4143359 від 30 квітня 2021 року суперечить вимогам ст. 283 КУпАП, не містить доказів вчинення адміністративного правопорушення, тому просить її скасувати та закрити провадження по справі.

27 травня 2021 року на адресу суду надійшов відзив за підписом представника відповідачів, в якому останній просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Представник відповідачів вказує, що під час несення служби в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.45 ПДР України, - с. Якушинці Вінницької області, 30 квітня 2021 року екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000542) було виявлено порушення ПДР водієм транспортного засобу Volkswagen Touareg, н.з. НОМЕР_1 , який в населеному пункті рухався зі швидкістю 86 км/год, перевищивши встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 36 км, чим порушив п.12.4 ПДР. Після зупинки водія (позивача ОСОБА_1 ) інспектор підійшов до нього, пояснив суть порушення, причину та підстави перевірки документів і попросив пред`явити документи, передбачені п. 2.1 ПДР. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача, інспектором Поліщук А.А. винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказаною статтею та накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 340 грн, відповідно до санкції статті.

Представнк відповідачів зазначає, що доказом вчинення позивачем правопорушення є фото та відеозапис, на якому зафіксовано державний номерний знак транспортного засобу, що перевищив встановлені ПДР обмеження швидкісного режиму для населеного пункту.

Також представник відповідача зауважує, що в даному випадку законодавством допускається скорочене провадження у справі, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження не приводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист і т.д. передбачена також шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду.

Позивач на підтвердження своїх позовних вимог не надав жодного доказу. В той же час згідно з фото та відео, правопорушення здійснено саме в населеному пункті, оскільки зазначено широту та довготу, що дозволяє пересвідчитись, що дане місце є населеним пунктом.

Щодо лазерного вимірювача TruCam LTI 20/20, то такий є сертифкованим, зареєстрований в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки, пройшов повірку.

Працівником поліції в ході розгляду справи на місці зупинки траспортного засобу було дотримано порядок її розгляду, ОСОБА_1 роз`яснено його права.

Вважав, що оскаржувана позивачем постанова винесена з дотриманям вимог чинного законодавства, у зв`язку з встановленням факту порушення ОСОБА_1 ПДР, підстави для її скасування відсутні.

11 червня 2021 року позивач, ознайомившись із відзивом та доданими до нього документами, подав письмові пояснення, в яких зазначив, що час, вказаний в наданих фото та відео матеріалах, - 17 год 32 хв 14 с, не відповідає часу, вказаному у постанові від 30 квітня 2021 року, - 17 год 24 хв. Крім того зауважує, що в постанові не зазначені будь-які докази вчинення правопорушення, отже докази, надані представником відповідачів одночасно з відзивом, є недопустими. Також у відзиві відповідач не спростував його доводів про фіксацію правопорушення в ручному режимі.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав, наведених у позові та письмових поясненнях. Також пояснив, що від підписання оскаржуваної постанови не відмовлявся, така на місці зупинки інспектором не складалась, йому не вручалась, підписати її йому не пропонували. Постанова направлена на його адресу поштовим зв`язком лише 06 травня 2021 року. Працівники поліції лише сфотографували його посвідчення водія. Розгляд справи не проводився, права йому не роз`яснювались. Не заперечував, що їхав в населеному пункті, який межує з м. Віниця - с. Якушинці, однак швидкість руху не перевищував. Знак 5.70 відсутній. Просив визнати недопустимими докази, додані до відзиву, так як вони не вказані в постанові про накладення адміністративного стягнення, на місці зупинки такі йому не надавались, а також не збігається час, вказаний в постанові та в матеріалах фото і відеофіксації. Просив позов задоволити.

Представник відповідачів УПП у Вінницькій області, Департаменту Національної поліції України, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, у відзиві просив розглянути справу без його участі.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 даної статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Разом з тим, відповідно до принципу змагальності позивач має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Судом встановлено, що 30 квітня 2021 року поліцейським УПП у Вінницькій області області молодшим лейтенантом поліції Поліщук Анастасією Анатоліївною винесено постанову серії ЕАН №4143359, відповідно до якої ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн (а.с. 5).

З оскаржуваної постанови вбачається, що 30 квітня 2021 року о 17 год 24 хв 45 с в с.Якушинці, вул. Зарічна, 10 водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Touareg, н.з. НОМЕР_1 , в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.45, с. Якушинці Вінницький район, перевищив дозволену швидкість на 36 км, рухався зі швидкістю 86 км/год. Швидкість вимірювалась приладом TruCam 000542, чим порушив п. 12.4. ПДР - порушення швид. режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год).

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год (п. 12.4. ПДР України).

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП настає в разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, з огляду на зміст п. 1 ст. 247 КУпАП.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Разом з тим, з аналізу норм законодавства слідує, що у випадках, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, стадія фіксації адміністративного правопорушення та формування матеріалів справи є обов`язковою і має передувати розгляду справи.

Представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Відповідно до приписів п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02 липня 2015 року та ст. 222 КУпАП поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та розглядає справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом №1395 від 07 листопада 2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію.

Відповідно до п. 4 Розділу І цієї Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 2 Розділу III Інструкції визначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене, зокрема, ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до висновку, висловленого Верховним Судом у постанові від 21 грудня 2018 року у справі № 263/15738/16-а, постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В судовому засіданні переглянуто відеозаписи, які містяться на долученому представником відповідачів до відзиву DVD - R диску: з камери поліцейського та з приладу TruCam.

З оглянутого відеозапису з камери поліцейських видно, що 30 квітня 2021 року о 17 год 32 хв працівники поліції зупиняють автомобіль, яким керував ОСОБА_1 . Поліцейський повідомляє, що місце зупинки - с. Якушинці, зупинка здійснена у зв`язку з тим, що швидкість руху транспортного засобу склала 86 км/год. Розгляд справи, роз`яснення позивачу його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, складання щодо нього постанови, пропозиція отримати копію постанови та підписати таку відеозаписом не зафіксовано.

При відтворенні іншого файлу видно, що дорогою рухаються кілька автомобілів, на один з яких поліцейським наведено прилад, при цьому вказана дата і час створення відеозапису - 30 квітня 2021 року17 год 32 хв.

Суд визнає недопустими доказами у справі вищезазначені відеозапис з камери поліцейських, а також відеозапис та фотографії з приладу TruCam ТС 00542 з огляду на те, що такі не зазначені в додатку до постанови (п. 7 постанови не містить, зазначення, які матеріали додаються до неї). Таким чином в постанові серії ЕАН №4143359 від 30 квітня 2021 року не зазначено, які докази підтверджують безпосередньо факт вчинення правопорушення та надаючи оцінку яким, уповноважений орган прийшов до висновку про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Крім того, доказів того, що поліцейськими здійснювалась фотофіксація, не надано, а подані фотоматеріали містять надписи на них, зроблені іноземною мовою, без перекладу на українську.

Зображення на а.с. 37 - 38 зроблені 30 квітня 2021 року о 17 год 32 хв, так само і на відеозаписі з камери поліцейського зафіксовано зупинку працівниками поліції траспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 30 квітня 2021 року о 17 год 32 хв, отже такі є неналежними доказами, оскільки не містять інформації щодо предмета доказування, так як позивачу ОСОБА_1 , згідно з постановою від 30 квітня 2021 року, ставиться у вину перевищення ним швидкості руху цього числа о 17 год 24 хв, доказів чого не надано.

Також через відсутність фіксації розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд позбавлений можливості перевірити та встановити дотримання працівником поліції порядку та процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо позивача, роз`яснення йому прав і складання на місці в присутності позивача постанови та те, чи відмовився останній від проставлення підпису про отримання її копії, на що посилається ОСОБА_1 як на підстави скасування постанови від 30 квітня 2021 року. Отже такі доводи ОСОБА_1 залишились не спростованими в ході розгляду справи.

Сама постанова серії ЕАН №4143359 від 30 квітня 2021 року є предметом оскарження, тому не може розглядатися як доказ вини ОСОБА_1 за відсутності інших належним та допустимих доказів на підтвердження обставин, вказаних в ній.

Отже оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку.

Накладення адміністративного стягнення на особу за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Така позиція суду ґрунтується також на правовому висновку, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Крім того, згідно зі ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за викладених в оскаржуваній постанові обставин, враховуючи те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕАН №4143359 від 30 квітня 2021 року підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 242 - 246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, закриття справи про адміністративне правопорушення - задоволити.

Постанову серії ЕАН №4143359 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 30 квітня 2021 року поліцейським управління патрульної поліції у Вінницькій області Поліщук Анастасією Анатоліївною, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, скасувати, провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, адреса місцязнаходження: 21010, м. Вінниця вул. Ботанічна, 24.

Співвідповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40108646.

Суддя Л.Я. Рибка