Справа № 280/3182/21
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2021-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 червня 2021 року Справа № 280/3182/21 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр.Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, 69057)

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що при розгляді адміністративної справи №280/6031/20 Запорізькій окружний адміністративний суд дійшов висновку про передчасність вимог позивача щодо проведення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром, передбаченим статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Вказує на те, що після проведеного на виконання рішення суду перерахунку пенсії, її розмір обмеженого десятими прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність (з 01.12.2020 1769,00 грн. ) та становить 17690,00 грн. 10.03.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії без обмеження максимального розміру пенсії, передбаченого статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», проте отримав відмову, викладену у листі від 02.03.2021 №2396-1855/К-02/8-0800/21. Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, у зв`язку із чим просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 23.04.2021 позовну заяву у справі № 280/3182/21 залишено без руху та наданий позивачу строк 10 днів з моменту отримання цієї ухвали для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 14.05.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні), протягом шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідач позовні вимоги не визнав, 14.06.2021 надав до суду відзив на адміністративний позов (вх.№33680), в якому зазначає, що вимога здійснити перерахунок пенсії виходячи з грошового забезпечення з включенням інших видів, ніж ті, які виплачувалися діючим військовослужбовцям не момент виникнення права на перерахунок є протиправною. Вважає, що Управління здійснювало свої повноваження в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 09.01.1996 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

24.07.2020 Управлінням служби безпеки України в Запорізькій області складено та надано ОСОБА_1 довідку про розмір грошового забезпечення №59/4-515нт, відповідно до якої станом на 05.03.2019, згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», розмір грошового забезпечення за відповідною (аналогічною) посадою (на день звільнення із служби) начальник відділу оперативного документування УСБУ в Запорізькій області складає 20987,90 грн.

У примітці до Довідки зазначено, що довідка складена на підставі рішення Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19 щодо здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру пенсії.

13.08.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії за вислугу років, у відповідності до довідки від 24.07.2020 №59/4-515нт.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 20.08.2020 №7384-7190/К-02/8-0800/20, позивача повідомлено про те, що оскільки пункти 1, 2 Постанови 103 рішенням окружного адміністративного суду м.Києва з 05.03.2019 визнано протиправними та скасовано, а інших рішень Урядом про умови та порядок проведення перерахунку пенсій, призначених згідно Закону, на теперішній час не приймалось, то підстави для проведення перерахунку пенсії відсутні.

Не погодившись з правомірністю відмови у перерахунку пенсії, позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.10.2020 по справі №280/6031/20, яке 26.01.2021 набрало законної сили, задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 .

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , відповідно до довідки від 24.07.2020 №59/4-515нт про грошове забезпечення, з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, відповідно до довідки від 24.07.2020 №59/4-515нт про грошове забезпечення, з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення (із врахуванням раніше виплачених сум) з 01.04.2019.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання вказано рішення, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснено перерахунок пенсії з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення, проте обмежило виплату пенсії максимальним розміром у сумі 17690,00 грн.

10.03.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку та виплати пенсії без обмеження максимального розміру пенсії, передбаченого статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 02.03.2021 №2396-1855/К-02/8-0800/21 повідомлено позивача про відсутність підстав для перерахунку його пенсії.

Позивач, не погодившись з такою бездіяльністю відповідача, звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Питання обчислення пенсій військовослужбовців регулюються розділом V Закону №2262-ХІІ, зокрема статтею 43 Заробіток (грошове забезпечення) для обчислення пенсій.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (далі - Закон №3668-VI) частину п`яту статті 43 Закону №3668-VI викладено в такій редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.».

В подальшому у зв`язку з доповненням Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту резервістів, які постраждали внаслідок участі в антитерористичній операції, та членів їх сімей» №1080-VIII від 12.04.2016 статті 43 Закону №2262-ХІІ новими частинами, частина п`ята стала частиною сьомою.

Рішенням Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення №2262-XII зі змінами, а саме: частина сьома статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

При цьому, Конституційний Суд України виходив з того, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, з 20.12.2016 частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ втратила чинність, а тому з цієї дати цей Закон, який є спеціальним у питаннях обчислення пенсії військовослужбовцям, не містить положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Разом з тим, згідно зі статті 2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих), зокрема відповідно до Закону №2262-ХІІ не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте, відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень цього ж Закону обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

З огляду на вказану норму, суд дійшов висновку, що приписи Закону №3668-VI не розповсюджуються на пенсію позивача, оскільки остання позивачу призначена з січня 1996 року, тобто до набрання чинності цим Законом, а перерахунок здійснюється після втрати чинності (з 20.12.2016) частини сьомої статті 43 Закону №2262, яка була викладена в іншій редакції Законом №3668-VI.

Такий висновок суду, відповідає також застосуванню зазначених вище норм права Верховним Судом у постановах від 15.04.2019 у справі №127/4270/17 та від 03.10.2018 у справі №127/4267/17 та інших.

Також, судом встановлено, що позивач є особою з інвалідністю 1 групи. Відповідно до МСЕК серії 12 ААБ №256369 від 29.10.2019 причиною інвалідності є захворювання, отримане в період проходження військової служби.

У посвідченні серії НОМЕР_1 від 09.01.1996 зазначено, що пенсія призначена за вислугу по інвалідності згідно з законодавством про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та членів їх сімей.

Крім того, відповідно до статей 1, 3, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 №2195, позивачу, ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час закінчення Другої світової війни було менше 18 років і він відноситься до осіб, яким щомісячно виплачується підвищення до пенсії, у розмірі, визначеному підзаконними актами.

За таких обставин позивач має право на зазначену надбавку.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на обставини справи, суд встановив, що порушення прав позивача відбулося внаслідок протиправних дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії по інвалідності без обмеження її максимальним розміром, без прийняття обґрунтованого рішення.

При цьому, суд зазначає, що обов`язок перерахувати пенсію відповідно до довідки від 24.07.2020 №59/4-515нт було покладено рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.10.2020 по справі №280/6031/20, яке 26.01.2021 набрало законної сили. Крім того, із наявного в матеріалах справи розрахунку пенсії вбачається, що пенсія перерахована з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене, норми чинного законодавства України та відповідно до наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за інвалідності позивачу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» із нарахуванням надбавки як дитині війни, без обмеження пенсії максимальним розміром, передбаченим статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

У відповідності до вимог частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Проте, питання розподілу судових витрат в порядку статті 139 не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», як особа з інвалідністю 1 групи.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр.Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, 69057) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» без обмеження її максимальним розміром, передбаченим статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за інвалідності ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» із нарахуванням надбавки як дитині війни, без обмеження пенсії максимальним розміром, передбаченим статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 17.06.2021.

Суддя А.В. Сіпака