Справа № 400/2076/21
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2021 р. справа № 400/2076/21

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Марича Є.В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачів:1. Міністерства оборони України, Повітрофлотський проспект, 6,Київ,03168, 2. Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

про:визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України (далі - відповідач), за участю третьої особи Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання довідки про службу у військовій частині НОМЕР_1 та отримання захворювання за місцем несення служби по захисту Батьківщини з 20.07.2017 р. по 19.01.2018 р.; зобов`язати відповідача надати таку довідку, в якій зазначити, що захворювання виникли при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганський областях, забезпечення їх здійснення у Військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України з 20.07.2017 р. по 19.01.2018 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що у період з 20.07.2017 р. по 19.01.2018 р. проходив військову службу у Збройних Силах України, за період проходження військової служби стан здоров`я позивача погіршився і позивач частково втратив працездатність, відтак має право на одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Але для встановлення ступеня втрати працездатності або встановлення хвороб, пов`язаних з проходженням військової служби необхідна проведення ВЛК, для якої в свою чергу необхідна медична довідка, яку військовою частиною на запити адвоката не було надано.

Ухвалою від 07.04.2021 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що результатом розгляду питання щодо встановлення наявності або відсутності причинного захворювання із проходженням військової служби є винесення остаточного рішення у вигляді постанови. Також, відповідач зазначив, що не є належним відповідачем у даній справі.

Від третьої особи надійшов відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки відсутні законні підстави для видачі довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).

Ухвалою від 14.06.2021 р. військову частину НОМЕР_1 залучено в якості другого відповідача.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Позивач проходив військову службу у Збройних Силах України у період з 20.07.2017 р. по 19.01.2018 р. у військовій частині НОМЕР_1 .

Як зазначає позивач та зазначено у довідці ВЛК від 11.08.2018 р. №108 позивач має ряд захворювань, які пов`язані із проходженням військової служби.

15.05.2020 р. позивач через свого представника звернувся до відповідача із запитом про отримання довідки форми №5 по медичній частині.

У зв`язку із неотриманням відповіді на вищезазначений запит, 25.06.2020 р. позивач через свого представника повторно звернувся до відповідача, в якому просив направити на його адресу довідку форми №5 по медичній частині.

Не отримавши довідки, яка необхідна для встановлення ступеня втрати працездатності або встановлення хвороб, пов`язаних з проходженням військової служби, позивач звернувся з даним позовом до суду.

При цьому, позивач у позовних вимогах просить визнати протиправною бездіяльність щодо не надання йому довідки про проходження ним служби у військовій частині та із зазначенням, що захворювання виникли під час проходження військової служби.

З урахуванням змісту запитів, що направлялись на адресу військової частини та позовної заяви, вбачається, що предметом розгляду у даній справі є бездіяльність військової частини НОМЕР_1 та Міністерства оборони України щодо не надання довідки про проходження служби у військовій частині та довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) додаток №5 до Наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» №402 від 14.08.2008 р. (далі Наказ №402) .

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (Закон - 2232), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно із ч. 1 ст. 40 Закону №2232, Гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до Законів України "Про Збройні Сили України", «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.

В свою чергу, спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого Наказом №402.

Згідно з п. 21.1 Наказу №402, 21.1. у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Пунктом 21.3 Накзу 402 встановлено, що причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19.

Відповідно до п. 21.7. Накзу №402, постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).

Зідно з п 21.8. Наказу №402, при медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 4 січня 1994 року № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 1994 року за № 177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи).

Показання свідків не є підставою для встановлення у військовослужбовців (колишніх військовослужбовців) факту перенесеного захворювання, травми (контузії, каліцтва, поранення).

Прийняття ВЛК постанов про встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) без наявності документів, передбачених пунктом 21.7 та абзацом першим пункту 21.8 цієї глави, забороняється.

Таким чином, встановлення причинного зв`язку поранення (травми, контузії, каліцтва) проводиться, зокрема, на підставі довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).

З форми зразка Довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) визначеної у Додатку №5 до Наказу №402 вбачається, що підставою для складення довідки є наказ командира військової частини.

Порядок розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями і військовозобов`язаними, які призвані на збори (далі - військовослужбовці), професійних захворювань, отриманих ними під час проходження військової служби (зборів), та аварій, що сталися у військових частинах, військово-навчальних закладах, установах, організаціях Збройних Сил України, структурних підрозділах центрального апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України (далі - військові частини) передбачено Інструкцією про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерством оборони України від 6 лютого 2001 року № 36, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 23.02.2001 року за № 169/5360 (далі по тексту - Інструкція №2).

Відповідно п. 1.5 Інструкції №2 розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища, що сталися під час виконання ним обов`язків військової служби, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень (заподіяних іншою особою), гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також випадки смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.

Пунктом 2.5 вказаної Інструкції №2 передбачено, що комісія з розслідування нещасного випадку проводить розслідування протягом трьох робочих днів. Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана: обстежити місце нещасного випадку, опитати свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо; установити обставини і причини, що призвели до нещасного випадку, визначити осіб, які допустили порушення вимог нормативно-правових актів (закони, статути, положення, правила, інструкції, настанови тощо), а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; скласти акт (додаток 1 до Інструкції) у п`яти примірниках або шести, якщо військовослужбовець був відряджений з іншої військової частини, і передати його на затвердження командиру військової частини. Усі примірники акта (додаток 1 до Інструкції) підписуються головою комісії та всіма її членами.

За результатами розслідування командир військової частини видає наказ по військовій частині.

Таким чином, зі змісту даного пункту вбачається, що в разі настання нещасного випадку з військовослужбовцем розслідування проводиться командуванням частини до якої він відряджений та складається відповідний акт, на підставі якого видається наказ та довідка про обставини одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).

Проте учасниками справи не надано доказів того, що проводилось розслідування отримання позивачем травми (поранення, контузії, каліцтва) та складався акт, видавався відповідний наказ.

Тобто, виданню військовослужбовцю довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) передує певна процедура, визначена вказаною Інструкцією, та її оформлення належить до виключної компетенції спеціально уповноваженого на те органу, відповідно до висновків, зазначених в акті комісією з розслідування нещасного випадку.

Отже, аналізуючи встановлені обставини справи у сукупності, суд дійшов висновку, що у командування військової частини НОМЕР_1 були відсутні підстави для видачі довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) додаток №5. Відсутні підстави для її видачі і у Міністерства оборони України, оскільки чинним законодавством взагалі не передбачено порядку видачі такої довідки Міністерством оборони України. Відтак, у задоволенні позову в частині визнання протиправної бездіяльності відповідачів щодо не надання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) та зобов`язання надати цю довідку необхідно відмовити.

При цьому, вимога щодо зобов`язання надати позивачу довідку форми 5 про проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 підлягає задоволенню, оскільки його проходження в цій військовій частині підтверджено матеріалами справи та не заперечується відповідачами.

Згідно з ч .2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позов задовольнити частково.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
1.Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_2 ) до Міністерства оборони України (Повітрофлотський проспект, 6,Київ,032) Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) задовольнити частково.

2. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) довідку про форми 5 про проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .

3. Відмовити у задоволенні вимог про визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 щодо не видачі про отримання захворювання за місцем служби (довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), зобов`язання надати довідку про те, що захворювання ОСОБА_1 виникли при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганський областях, забезпечення їх здійснення у Військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України з 20.07.2017 р. по 19.01.2018 р. (довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).

4. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є. В. Марич