Справа № 540/1031/20
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2021-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/1031/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

I. Зміст позовних вимог

22 квітня 2020 року ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (надалі - відповідач, ГУ ПФУ в Херсонській області), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Херсонській області, викладене у листі від 23.03.2020 р. №29/03-16 про відмову у проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії за вислугою років;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області (м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за вислугу років, відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ та ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 р. № 1697-VII в первинній редакції, згідно рішення Другого сенату Конституційного суду України від 13.12.2019 р. № 7-р (ІІ)2019) та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 657, в розмірі 90% від суми усіх складових заробітку на підставі довідки прокуратури Херсонської області №18-94вих-20 від 06.03.2020 р. без обмеження граничного розміру пенсії з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії з 13.12.2019 р.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

Вказані вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 2002 року він отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", виходячи з максимального розміру 90% від визначеної заробітної плати. 16 березня 2020 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою про перерахунок його пенсії, на підставі довідки прокуратури Херсонської області від 06.03.2020 р. № 18-94вих-20 про розмір заробітної плати, що враховується при перерахунку пенсії, виданої згідно рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 р. та постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" від 30.08.2017 № 657. Однак, рішенням від 23.03.2020 за №29/03-16 відповідач протиправно відмовив позивачу у перерахунку його пенсії на підставі ст. 86 Закону України "Про прокуратуру", оскільки вказаним рішенням Конституційного суду України визнано неконституційною частину 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" в редакції Закону № 76-VIII від 28.12.2014 р., а тому позивач має право на перерахунок призначеної йому пенсії за вислугу років на підставі постанови КМ України від 30.08.2017 № 657.

20.05.2020 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, яким заперечує проти задоволення позовних вимог, вказуючи на те, що частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-УІІ у редакції, яка застосовується з 13 грудня 2019 року, визначає лише умову проведення перерахунку пенсії, а саме: підвищення заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Зазначена норма не встановлює механізм проведення такого перерахунку. Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України 11.12.2019 року № 1155 "Про умови оплати праці прокурорів" (набрала чинності 16.01.2020) встановлено, що зміна посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом України "Про прокуратуру". У наданій позивачем довідці про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), складові заробітної плати визначені згідно із постановою Уряду від 30.08.2017 № 657 (прийнятою до набрання чинності рішення Другого сенату Конституційного суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)2019), а тому не може застосовуватись для розрахунку пенсії, оскільки не відповідає правовому висновку, викладеному у рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999, яким зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності. Крім того, відповідач вказує, що складові довідки про заробітну плату, наданої позивачем для перерахунку пенсії, визначені у розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657, а не у розмірах, визначених статтею 81 Закону № 1697-УІІ (як це передбачено рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р/2020). Вважає, що відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії, ГУ ПФУ в Херсонській області не допустило протиправної дії або бездіяльності, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

25.05.2020 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що із заявою про перерахунок пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України 11.12.2019 року № 1155 "Про умови оплати праці прокурорів" він не звертався.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 27.04.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 28.05.2020 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 560/2120/20.

Ухвалою суду від 14.06.2021 року поновлено провадження у справі.

Частиною 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

ОСОБА_1 з 01.10.2002 року перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію за вислугою років у розмірі 90% від встановленої заробітної плати, призначену на підставі статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ.

06.03.2020 відповідно до Рішення Конституційного суду України від 13.12.2019 у справі № 7-р(ІІ) /2019 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" від 30.08.2017 № 657 прокуратурою Херсонської області складено довідку за № 18-94 вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсій, за норма чинними на 06.09.2017 за відповідною ( прирівняною посадою).

16.03.2020 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою щодо перерахунку пенсії на підставі рішення Другого сенату Конституційного суду України від 13.12.2019 у справі № 7-р(ІІ) /2019, додавши до цієї заяви вказану довідку від 06.03.2020 №18-94вих-20.

23.03.2020 року Відділом з питань перерахунку пенсій № 15 Управлінням застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області прийнято рішення № 29/03-16 про відсутність законодавчих підстав щодо перерахунку пенсії за довідкою від 06.03.2020 №18-94вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), складові якої визначені згідно із постановою Уряду від 30.08.2017 № 657 (до набрання чинності рішення Другого сенату Конституційного суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)2019), обґрунтовуючи тим, що 11 грудня 2019 року за № 1155 прийнята постанова Кабінету Міністрів України "Про умови оплати праці прокурорів" (набрала чинності 16.01.2020), пунктом 7 якої встановлено, що зміна посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом України "Про прокуратуру".

Вважаючи вказане рішення відповідача протиправними та таким, що порушує конституційні права на пенсійне забезпечення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих визначено статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ ( далі - Закон № 1789-ХІІ), зокрема

- прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. ( частина перша вказаної статі Закону в редакції станом на 11.01.2005 року);

- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. ( частина друга вказаної статі Закону в редакції станом на 11.01.2005 року);

- обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. ( частина дванадцята вказаної статті Закону в редакції станом на 11.01.2005 року);

- призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. ( частина сімнадцята вказаної статті Закону в редакції станом на 11.01.2005 року);

08 липня 2011 року Законом України " Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VІ ( далі Закон № 3668-VІ ), який набрав чинності 01.10.2011 року, до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ внесені зміни, зокрема, викладено її частини у такій редакції,

- пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії". ( частина перша статі 51-1 Закону №1789-ХІІ в редакції Закону № 3668-VІ).

- максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. ( друге речення частини п`ятнадцятої статі 51-1 Закону №1789-ХІІ в редакції Закону № 3668-VІ).

Надалі, 28 грудня 2014 року Законом України "Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76-VІІІ (далі - Закон № 76-VІІІ), який набрав чинності з 01.01.2015 року, до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ внесені зміни, зокрема,

- умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України". ( частина вісімнадцята статті 50-1 Закону №1789-ХІІ в редакції Закону № 76-VІІІ).

14 жовтня 2014 року прийнято новий Закон України "Про прокуратуру" № 1697-VІІ (далі - Закон № 1697-VІІ), який набрав чинності 15 липня 2015 року, та частиною двадцятою статті 86 цього Закону передбачено, зокрема, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3 розділу ХІ Прикінцевих положень Закону № 1697-VІІ, Закон України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ із змінами частково втратив чинність, окрім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1 Закону.

02 березня 2015 року Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VІІІ (далі - Закон № 213-VІІІ), який набрав чинності з 01.04.2015 року, внесені зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.( частина вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ в редакції Закону № 213-VІІІ)

Також, пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VІІІ передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, зокрема, "Про прокуратуру".

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

13.12.2019 Конституційний Суд України за результатами розгляду справи № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення № 7-р(II)/2019, яким вирішив:

- визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. ( пункт 1 цього Рішення) ;

- положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення ( пункт 2 цього Рішення).

- установити такий порядок виконання цього Рішення:

частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: "20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки". ( пункт 3 цього Рішення).

VI. Оцінка суду

Отже, на момент розгляду даної справи, законодавством України передбачено можливість перерахунку раніше призначених пенсій відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII, відповідно до якої таке право може бути реалізовано за умови прийняття нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури та надання позивачем довідки про заробітну плату при звернення до органів Пенсійного фонду України з відповідною заявою.

При цьому, саме з 13.12.2019 р., тобто з дати ухвалення Конституційним Судом України Рішення № 7-р (ІІ)/2019, у Законі України "Про прокуратуру" № 1697-VII відсутня вимога про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України. Разом з тим, підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури з 13.12.2019 р. є підвищення заробітної плати відповідної категорії працівників.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", яка набрала законної сили 06.09.2017 р., підвищено посадові оклади та надбавки за класний чин прокурорсько-слідчим працівникам.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, позивачем разом із заявою про перерахунок його пенсії на підставі Рішення Конституційного суду України від 13.12.2019 у справі № 7-р(ІІ) /2019 та постанови КМУ від 30.08.2017 № 657 надано довідку прокуратури Херсонської області від 06.03.2020 №18-94вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку його пенсій, станом на 06.09.2017 р.

З огляду на вказане, звернення позивача до органу пенсійного фонду з відповідною заявою та наданням довідки прокуратури Херсонської області від 06.03.2020 №18-94вих-20 є підставою для перерахунку його пенсії.

Натомість, в оскаржуваному рішенні від 23.03.2020 за №29/03-16 відповідач відмовляє позивачу у задоволенні його заяви про перерахунок пенсії, посилаючись на те, що пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України " Про умови оплати праці прокурорів " від 11.12.2019 р. № 1155, яка набрала чинності 16.01.2020, встановлено, що зміна посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом України " Про прокуратуру ".

Тобто, фактично пенсійний орган погоджується з наявністю у позивача права на перерахунок пенсії, проте зазначає про відсутність нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури, які надають йому такого права на момент звернення.

Суд не погоджується з вказаною позицією відповідача з огляду на таке.

При вирішенні даних спірних правовідносин, суд застосовує правову позицію Верховного Суду, що наведена у рішенні від 14.09.2020 р. у зразковій справі № 560/2120/20 (Пз/9901/9/20), залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 січня 2021 року ( провадження № 11-337заі20), яка полягає у наступному, зокрема -

- "доводи відповідача про те, що після набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-(ІІ)/2019 (після 13.12.2019) нормативно-правового акту про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не ухвалено, а тому відсутні підстави для перерахунку пенсії, є помилковими та не доводять правомірності його дій, оскільки чинна з 13.12.2019 норма частини 20 статті 86 Закону №1697-VII визначає умовою перерахунку пенсії за вислугу років підвищення заробітної плати прокурорським працівникам. Суд враховує, що грошове забезпечення працівників прокуратури істотно збільшилося ще в жовтні 2017 року, а теперішній розмір пенсії позивача останній раз перераховувався ще у 2015 році" ( пункт 43 цього рішення);

- " протягом усього періоду дії норми статті 86 Закону №1697-VІІ, яка визначала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, позивач мав право на перерахунок пенсії, проте був позбавлений можливості таке право реалізувати з огляду на бездіяльність Кабінету Міністрів України." ( пункт 44 цього рішення);

- "Така бездіяльність уряду була предметом розгляду у судах. Верховний Суд в постанові від 24.04.2019 (справа №826/8546/18) звернув увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом №1697-VІІ покладено саме на уряд. Суди у зазначеній справі визнали протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено частиною 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" та зобов`язали Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та ухвалити рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури" ( пункти 45-47 цього рішення);

- "Проте, рішення суду фактично Кабінетом Міністрів України не виконано. Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури зумовило неможливість проведення органами Пенсійного фонду України перерахунку зазначених пенсій, у тому числі, пенсії позивача. Реалізація його права була забезпечена саме рішенням Конституційного Суду від 13.12.2019" ( пункти 48-50 цього рішення).

- "Твердження Пенсійного органу про той факт, що для реалізації пенсіонерами права на перерахунок пенсії, визначеного статтею 86 Закону №1697-VІІ (у редакції, що діє з 13.12.2019), обов`язковою умовою є прийняття урядом нової постанови про підвищення заробітної плати прокурорським працівникам, є хибним з огляду на те, що на момент прийняття Конституційним Судом України зазначеного рішення вже існувала суттєва різниця в оплаті праці діючих працівників прокуратури та розмірі заробітних плат, з яких розраховані пенсії прокурорських пенсіонерів. І така нерівність має усуватись Пенсійним Фондом України шляхом беззастережного (відносно дати ухвалення рішення про збільшення заробітку діючих працівників прокуратури) задоволення заяв пенсіонерів про перерахунок пенсії, поданих після 13.12.2019. Крім того, слід звернути увагу, що постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 є чинною, а тому відсутні підстави для її незастосування. Таке рішення уряду є рішенням про "підвищення заробітної плати прокурорським працівникам"" ( пункти 52-53 цього рішення).

За змістом ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

При цьому, суд зазначає, що до 13.12.2019 первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону № 1697, тобто до дати ухвалення Конституційним Судом України рішення №7-р(II)/2019) не підлягає застосуванню, оскільки Законом № 76-VIII її первинну редакцію з 01.01.2015 було змінено на речення "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України", тобто вказані зміни було внесені у редакцію статті 86 Закону №1697-VІІ ще до дати набрання нею чинності (15.07.2015).

Відтак, частина двадцята статті 86 Закону № 1697 (в первинній редакції, якою визначено умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури) підлягає застосуванню, починаючи з 13.12.2019 на підставі рішення Конституційного Суду України №7-р(II)/2019.

Даний висновок суду узгоджується з вищевказаним рішенням Верховного Суду від 14.09.2020 р. у зразковій справі № 560/2120/20 (Пз/9901/9/20).

З огляду на встановлені судом обставини та враховуючи правові висновки Верховного Суду у зазначеній зразковій справі, суд вважає, що з 13.12.2019 р. позивач, якому пенсія призначена відповідно до Закону України "Про прокуратуру" № 1697-УІІ від 14.10.2014 має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам, у даному випадку, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657, що підтверджується довідкою Прокуратури Херсонської області від 06.03.2020 №18-94вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку його пенсій, а тому рішення відповідача від 23.03.2020 за №29/03-16 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо посилання відповідача в оскаржуваному рішенні від 23.03.2020 за №29/03-16 на положення пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України "Про умови оплати праці прокурорів" від 11.12.2019 № 1155, то суд звертає увагу на те, що позивач у заяві просив здійснити перерахунок його пенсії з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 "Про внесення змін до деяких постанови Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", а тому відповідач фактично вирішив питання про перерахунок пенсії позивача на підставі інших нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури, що також свідчить про його протиправність.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово покликався на те, що "ефективний засіб правового захисту" у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає зазначеній нормі Конвенції (Постанова Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №826/14016/16, від 11.02.2019 у справі № 2а-204/12).

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень. (пункт 2 ч. 1 ст. 5 КАС України).

Частина третя статті 245 КАС України передбачає, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Разом з тим, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Відтак, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст рішення, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

Як вбачається зі змісту позову, позивач просить зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за вислугу років, відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ та ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 р. № 1697-VII в первинній редакції, згідно рішення Другого сенату Конституційного суду України від 13.12.2019 р. № 7-р (ІІ)2019) та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 657, в розмірі 90% від суми усіх складових заробітку на підставі довідки прокуратури Херсонської області №18-94вих-20 від 06.03.2020 р. без обмеження граничного розміру пенсії з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії з 13.12.2019 р.

Вирішуючи вказані позовні вимоги, суд вказує про таке.

Щодо вимог позивача в частині відсотку заробітної плати, з якого відбувається перерахунок пенсії та вимоги щодо здійснення перерахунку пенсій без обмеження граничного розміру, то суд вважає їх передчасними (заявлені на майбутнє), а тому вони не підлягають задоволенню, оскільки вказані питання є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

При цьому, суд зауважує, що відповідач в оскаржувану рішенні обґрунтовує свою відмову у перерахунку пенсії виключно відсутністю законних підстав, а тому права позивача в частині здійснення перерахунку його пенсії у розмірі 90 % від суми заробітної плати і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду є не порушеними.

Також, відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Стосовно дати виникнення перерахунку пенсії позивача, то суд враховує, що усталена практика Верховного Суду свідчить про безпідставність вимог заявників до органів ПФУ про перерахунок їм після 01.01.2015 пенсії на умовах та в порядку, що був визначений частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (у редакції до 01.01.2015) та редакції частини 20 статті 86 Закону № 1697-VII, яка фактично набрала чинності лише 13.12.2019. При цьому, у період з 01.01.2015 до 13.12.2019 була відсутня норма Закону чи іншого нормативно-правового акту, що визначав умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної на підставі Закону України "Про прокуратуру".

Підсумовуючи викладене та обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити позивачу з 13 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII на підставі довідки прокуратури Херсонської області від 06.03.2020 р. №18-94 вих-20 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

VII. Висновок суду

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 1 ст. 77 КАС України).

При цьому судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своєї бездіяльності, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

VIIІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на викладене суд вважає, що з урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог сплачений позивачем судовий збір у сумі 840,80 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань частково, в сумі 420,40 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (місце знаходження 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, буд. 6, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області (місцезнаходження 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, буд.6, ) від 23.03.2020 за №29/03-16 про відмову у перерахунку пенсії за вислугою років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області (місцезнаходження 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, буд.6, ) з 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII на підставі довідки прокуратури Херсонської області від 06.03.2020 р. № 18-94 вих-20 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 420,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області (місцезнаходження 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, буд.6, ).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна

кат. 112010201