Справа № 348/197/21
Суддя: Грещук Р. П.
Дата ухвалення: 2021-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/197/21

11 червня 2021 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

з участю: позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Хмельницькій області - лейтенанта поліції Кльоц Сергія Григоровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора 1 батальйону 3 роти УПП в Хмельницькій області - лейтенанта поліції Кльоц С.Г., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: УПП в Хмельницькій області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Свої вимоги мотивує тим, що 21.01.2021 року інспектором 1 батальйону 3 роти УПП в Хмельницькій області лейтенантом поліції Кльоц С.Г. було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАН №3691835 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що він, 21.01.2021 року о 15 год. 39 хв. у смт. Летичів по вул. Горького, 27, керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 е ПДР України.

Вважає винесену постанову в справі про адміністративне правопорушення незаконною і такою, що не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню. Зазначає, що його транспортний засіб не був зупинений відповідачем, не рухався та не здійснював ніяких маневрів, нерухомо стояв на узбіччі дороги. Відповідач підійшов до його транспортного засобу, не з`ясувавши хто водій, без розгляду справи відразу звинуватив його в порушенні ПДР України, чим порушив вимоги ст. 62 Конституції України. Вказує на те, що в оскаржуваній постанові внесено завідомо неправдиві дані щодо місця нібито скоєного правопорушення та місця розгляду справи, тобто вул. Горького в м. Летичів не існує. Фактично розгляд справи проводився за адресою: АДРЕСА_1 ) котре він проїхав на дозволений сигнал світлофора. Вважає, що відповідачем не наведено належними та допустимими доказами вчинення саме ним порушення ПДР України та не доведено, що він є суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення. Відповідач грубо порушив процесуальний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме не надав йому можливості скористатися правом на юридичну допомогу, категорично відмовивши в клопотанні про перенесення розгляду справи за місцем проживання для того, щоб мати змогу скористатися правом на захист, яке надано йому ст. 59 Конституції України і ст. 268 КУпАП. Відповідач приймав рішення по справі та вносив постанову без присутності водія (сидячи в патрульній машині) і не враховуюючи його думку. Таке рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки постанова по справі про адміністративне правопорушення не містить доказів, пояснень, свідчень та інших відомостей, необхідних для вирішення справи про порушення ДПР України, а свою чергу відповідач таких доказів не надав.

Просить суд, визнати дії інспектора 1 батальйону 3 роти УПП в Хмельницькій області лейтенанта поліції Кльоц С.Г. щодо складання постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАН №3691835 від 21.01.2021 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч.2 ст. 122 КУпАП незаконною та скасувати її. Крім того, просить закрити відносно нього провадження по справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. Також, просить визнати дії інспектора 1 батальйону 3 роти УПП в Хмельницькій області лейтенанта поліції Кльоц С.Г. такими, в яких є ознаки ст. 366 КК України (складання, видача службовою особою офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів).

12.03.2021 року відповідачем іспектором роти №3 батальйону УПП в Хмельницькій області ДПП лейтенантом поліції Кльоц С.Г. та представником третьої особи старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 подано відзив на адміністративний позов, в якому вважають вимоги позивача безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню. Зазначають, що 21.01.2021 року від час виконання своїх службових обов`язків, інспектором патрульної поліції, лейтенантом поліції ОСОБА_3 було виявлено, що позивач (водій) близько 15 год. 20 хв. в смт. Летичів на перехресті вулиць Горького та Ю.Сіцінського, керуючи транспортним засобом марки «Peugeot Expert» , реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснив проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 (е) ПДР України, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. Вказують на те, що 21.01.2021 року працівниками патрульної поліції проводилась фіксація на місці вчинення адміністративного правопорушення. Після зупинки транспортного засобу, інспектор підійшов до водія, представився, пояснив причину зупинки, а саме: проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора. В подальшому, інспектором було повідомлено, що відбудеться розгляд справи та роз`яснено вимоги ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Вказані обставини зафіксовані на відеозаписі з нагрудної камери відео реєстратора (додаток 1,файл «(01) 344000436», година зйомки 15:24:47-15:25:07). Також, на клопотання водія, останнього було ознайомлено із відео доказом правопорушення, а також враховано пояснення пасажира «Peugeot Expert», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який підтвердив, що дійсно проїзд перехрестя відбувся на червоний сигнал світлофора. В подальшому, водій почав вимагати в інспектора, щоб той надав йому адвоката, однак, виклик адвоката не входить в обов`язки працівника поліції, проте, інспектор запропонував водію надати номер телефону безоплатної правової допомоги, на що останній відмовився. Стосовно посилань позивача, що в постанові зазначена невірна адреса, та п. 7 не містить посилання на технічний засіб, то зазначають, що оскаржувана постанова містить посилання на технічний засіб яким зафіксовано правопорушення, зокрема п. 7 «До постанови додається» додатково зазначено, що до постанови додається відеозапис з нагрудного відео реєстратора «Вх00160». Про це, інспектор також повідомив водію, однак у зв`язку з тим, що водій свій примірник постанови відмовився повернути інспектору, для зазначення інформації в п. 7 постанови, тому інспектором заповнено п. 7 постанови, лише в одному примірнику. На їхню думку, заперечення позивача щодо не вчинення ним адміністративного правопорушення та безпідставність винесення постанови, спростовуються вищевказаними доказами і вказують на те, що звернення позивача до суду пов`язане не із захистом його порушених прав у сфері публічно-правових відносин, а є обранням останнім способу захисту на уникнення адміністративної відповідальності. Просять врахувати даний відзив під час прийняття рішення по даній справі і відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. Крім того, просять справу розглядати без їхньої участі.

07.04.2021 року позивачем ОСОБА_1 подано заперечення на відзив, в якому зазначає, що в постанові внесено завідомо неправдиві дані щодо місця нібито скоєного правопорушення та місця розгляду справи, а саме вказує, що АДРЕСА_1 не існує, це стара назва вулиці, яка зараз називається Героїв Крут. Фактично розгляд справи проводився за адресою: АДРЕСА_2 , а у відзиві ще вказано вул. Ю.Сіцінського, котрої також в м. Летичів не існує. Вважає, що відповідач всебічно не розглянув справу, його пояснення не взяв до уваги, що на його думку призводить до упередженого ставлення до нього з боку відповідача. Наголошує на тому, що відповідач не зупиняв його транспортний засіб, автомобіль не рухався та не здійснював ніяких маневрів, а нерухомо стояв на узбіччі дороги. Відповідач підійшовши до нього, без розгляду справи звинуватив його в порушенні ПДР України, чим порушив ст. 62 Конституції України. Відповідачем було надано як доказ відео, котре не дає змоги встановити який колір світлофора горить по ходу руху транспортного засобу, а також не видно державний номерний знак транспортного засобу, водія, котрий ним керував та марку автомобіля. Йому не надали можливість скористатися правам на юридичну допомогу. На його думку, відповідачем не надано належних доказів здобутих законним шляхом щодо вчиненням ним адміністративного правопорушення, а постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства. Просить суд врахувати його заперечення під час розгляду справи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві та запереченні, який просив задоволити.

Відповідач інспектор роти № 3 УПП в Хмельницькій області лейтенант поліції Кльоц С.Г. та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог УПП в Хмельницькій області в судові засідання не прибули, однак у відзиві на позов просять справу розглядати в їхню відсутність.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, докази, надані сторонами на виконання вимог ст.77 КАС України, і на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи та за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В частиних 1-3 ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що постанова серії ЕАН №3691835 від 21.01.2021 року складена відносно ОСОБА_1 , в зв`язку з тим, що згідно висновку працівника поліції, позивач о 15 год. 39 хв. у смт. Летичів по вул. Горького, 27, керуючи транспортним засобом, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 е ПДР України.

Відповідно до оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, позивача визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП на накладено стягнення штраф у розмірі 425 грн. (а.с.5).

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 8.7.3 (е) ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Суд констатує, що у відповідності до ч.2 ст.122 КУпАП, за якою складена постанова відносно ОСОБА_1 , відповідальність настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно ст.31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Тобто, положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що при винесені постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем було встановлено всі фактичні дані справи, у повному обсязі досліджені обставини справи, з`ясовано, що було вчинено адміністративне правопорушення, при винесенні постанови відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

На підтвердження факту вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП і відповідно процедури розгляду адміністративної справи за цим фактом, представником відповідача надано до відзиву відеозапис. Суд констатує, що фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення серії ЕАН №3691835 від 21.01.2021 року та відеозаписі наданому відповідачем, дають можливість встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

З матеріалів, що додані до оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення від 21.01.2021 року не вбачається, а позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що під час винесення постанови відповідач не виконав вимоги, передбачені законодавством.

Оскаржувана постанова винесена в присутності ОСОБА_1 , дій, які б обмежили права позивача при розгляді справи відповідачем вчинено не було. Штраф накладено за ч.2 ст. 122 КУпАП в межах санкцій за це правопорушення.

Суд критично розцінює твердження позивача ОСОБА_1 про те, що він не вчиняв адміністративне правопорушення 21.01.2021 року, оскільки це спростовується матеріалами, наданими суду стороною відповідача.

Крім того, на думку суду, зазначення в постанові старої назви вулиці, на що звертає увагу позивач ОСОБА_1 є формальним недоліком, який не тягне за собою будь-яких негативних наслідків для позивача, жодним чином не порушує його права та не впливає на законність чи незаконність винесено відповідачем постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Також, враховуючи спеціальну норму, передбачену ч.3 ст. 286 КАС України, якою обмежуються повноваження суду в даній категорії справ, не можуть бути задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання дій інспектора 1 батальйону 3 роти УПП в Хмельницькій області лейтенанта поліції Кльоц С.Г. такими в яких є ознаки ст. 366 КК України.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25.06.2020 у справі № 520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Статтею 106 КАС України встановлено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази. На думку суду, позивач не надав жодних доказів, які спростовували б факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій відповідача та скасування постанови серії серії ЕАН №3691835 від 21.01.2021 року винесеної інспектором 1 батальйону 3 роти УПП в Хмельницькій області лейтенантом поліції Кльоц С.Г. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що інспектор 1 батальйону 3 роти УПП в Хмельницькій області лейтенантом поліції Кльоц С.Г. винесено постанову серії ЕАН №3691835 від 21.01.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 обґрунтовано і на законних підставах, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.251, 268 КУпАП, ст.ст.5-10, 77, 122, 210, 211, 241-246, 250, 268-270, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Хмельницькій області - лейтенанта поліції Кльоц Сергія Григоровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ч.4 ст.286 КАС України через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Відповідно до п.3 розділу VI Прикінцевих положень КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

повний текст рішення

виготовлено 16.06.2021 року.