Справа № 380/10201/20
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2021-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Мартинюка В.Я.
секретар судового засідання Новак Л.М.
представника позивача Кунащук І.В.
представника відповідача Іванейко Я.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Прикарпатпромарматура» до Головного управління ДПС у Львівській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -
В С Т А Н О В И В :
Приватне акціонерне товариство «Прикарпатпромарматура» звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 16.10.2020 року №Ю-193-11.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до постанови Господарського суду Львівської області від 05.02.2016 року його визнано банкрутом. Вказує, що заявлені вимоги кредиторів по ЄСВ з огляду на введений мораторій на задоволення вимог кредиторів не могли бути погашені у жоден спосіб під час його дії, у тому числі поточними платежами. Зазначає, що за результатами розгляду справи про банкрутство затверджено мирову угоду та провадження у справі про банкрутство закрито. Станом на дату затвердження мирової угоди кредиторами було заявлено в межах справи про банкрутство суму вимог по ЄСВ в розмірі 572761 грн. 53 коп., котрі в подальшому увійшли у мирову угоду та були розстрочені згідно умов мирової угоди. Окрім того, вказує, що виконує зобов`язання по мировій угоді у повному обсязі та заборгованості по виконанню умов мирової угоди немає. Стверджує, що у зв`язку з укладенням мирової угоди виникло нове зобов`язання новація, тобто попередні зобов`язання боржника перед кредиторами трансформуються у нове з новими умовами виконання. Зазначає, що відповідач погодився щодо отримання сум заборгованості на умовах мирової угоди. Відтак, суми ЄСВ, що заявлені у справі про банкрутство не можуть вважатись недоїмкою, оскільки термін сплати розтермінованих сум чергових платежів щодо ЄСВ згідно умов мирової угоди не настав; позивачем виконуються умови мирової угоди у встановлені строки. Окрім того, у нього відсутня також заборгованість щодо самостійно задекларованих сум ЄСВ та сплачених згідно поданих звітів, оскільки після закриття провадження у справі про банкрутство він відновив свою господарську діяльність, декларує ЄСВ та сплачує такий у встановлені строки. Також починаючи з серпня 2019 року ним було подано звіти про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
У своїх запереченнях відповідач зазначає, що станом на 01.01.2020 року у позивача обліковується недоїмка у розмірі 680322 грн. 12 коп. Станом на 13.01.2020 року контролюючим органом в інтегрованій картці проведено ухвалу Господарського суду Львівської області від 19.06.2019 року. У зв`язку з цим сума боргу в розмірі 338899 грн. 46 коп. виключена з інтегрованої картки позивача. З огляду на це, заборгованість станом на 23.01.2020 року становила 374451 грн. 26 коп. Позивачем на виконання мирової угоди сплачено щомісячно 9413 грн. 87 коп. Однак, попри це, станом на 30.09.2020 року сума боргу позивача по єдиному внеску становить 309189 грн. 87 коп. Окрім того, суми, які сплачені позивачем на виконання мирової угоди зараховуються контролюючим органом в порядку черговості погашення податкового боргу.
Представник позивача просить позов задоволити з урахуванням наведених мотивів.
Представник відповідачів проти позову заперечує, просить в його задоволенні відмовити повністю.
Ухвалою суду від 09.12.2020 року відкрито загальне позовне провадження.
Ухвалою суду від 08.02.2021 року продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.
Ухвалою суду занесеною до протоколу судового засідання від 02.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Судові засідання неодноразово відкладалися за клопотаннями сторін з мотивів запровадженням карантину, пов`язаного із запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19).
Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, судом встановлено такі обставини.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 04.05.2012 року порушено провадження у справі №5015/1763/12 про банкрутство позивача та уведено мораторій на задоволення вимог кредиторів.
Постановою Господарського суду Львівської області від 05.02.2014 року у справі №5015/1763/12 ВАТ «Прикарпатпромарматура» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 19.06.2019 року затверджено мирову угоду від 03.05.2019 року у справі №5015/1763/12 укладену між комітетом кредиторів та боржником Приватним акціонерним товариством «Прикарпатпромарматура».
Головним управлінням ДПС у Львівській області відповідно до ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» прийнято вимогу про сплату позивачем боргу (недоїмки) від 16.10.2021 року за №Ю-193-11, відповідно до якої станом на 30.09.2020 року заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені становить 309189 грн. 01 коп. (недоїмка - 302392 грн. 02 коп., штрафи - 6796 грн. 99 коп., пеня - 0 грн. 00 коп.).
Не погодившись з наведеною вимогою про сплату боргу (недоїмки) позивач звернувся з позовом до адміністративного суду.
Змістом спірних правовідносин є вимога Головного управління ДПС у Львівській області від 16.10.2021 року за №Ю-193-11 про сплату боргу (недоїмки).
Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI, з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон №2464-VI).
Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно із абзацом першим п.1 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Відповідно до ч. 8 ст.9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
Приписами ч.11 ст. 9 Закону № 2464-VI встановлено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом є недоїмкою (п.6 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI).
Відповідно до ч.10 ст.25 Закону № 2464-VI, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
Водночас, відповідно до п.2 ч.11 ст.25 Закону № 2464-VI, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Відповідно до підп.19-1.1.2 п.19-1.1 ст.19-1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, з наступними змінами та доповненнями (далі - ПК України), контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема, контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.
Відповідно до абзацу другого п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2464-VI перереєстрація платників страхових внесків та застрахованих осіб не здійснюється. Пенсійний фонд спільно з фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, проводить звірення платників страхових внесків у порядку, встановленому Пенсійним фондом спільно з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням із фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Абзацом п`ятим п.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2464-VI передбачено, що стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.
Згідно із п.3-1 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI податкові органи - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його територіальні органи.
Облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а щодо застрахованих осіб, які є учасниками накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - учасниками накопичувальної пенсійної системи), - з Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах праці, трудових відносин та зайнятості населення, соціального захисту населення, та Пенсійним фондом (ч.1 ст.5 Закону №2464-VI).
Згідно із п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, пов`язаних з проведенням адміністративної реформи» в редакції від 04.07.2013 року № 406-VІІ (далі Закон №406-VІІ), процедури адміністрування, які здійснюють органи доходів і зборів, встановлені цим Законом, поширюються на періоди до набрання чинності цим Законом. Заходи адміністрування органами доходів і зборів здійснюються не раніше дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи. Органи Пенсійного фонду України продовжують адмініструвати єдиний внесок у частині завершення процедур такого адміністрування.
Відповідно до п. 4 Закону №406-VІІ (згідно з яким, повноваження адміністрування передані органам податкової служби (на той час органам доходів і зборів) пенсійний фонд України протягом десяти днів з дня набрання чинності ним Законом передає центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, реєстр страхувальників станом на дату набрання чинності цим Законом.
Пунктом п`ятим Закону №406-VІІ передбачено, що суми єдиного внеску, які надійшли на рахунки територіальних органів Пенсійного Фонду України, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах для зарахування таких сум, підлягають перерахуванню на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з 01.01.2011 року здійснюється податковими органами, а суми, які надійшли на рахунки територіальних органів Пенсійного Фонду України в погашення заборгованості до вказаної дати підлягають перерахуванню на відповідні рахунки органів доходів і зборів.
Судом встановлено, що Управлінням Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова за несплату (неперахування), несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) позивачем страхових внесків винесено рішення №16/04/00218319 від 21.02.2005 року, рішення №17/04/00218319, рішення №18/04/00218319, рішення №300/04/00218319 від 09.04.2009 року, рішення №203/04/0021 та інші рішення.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.11.2013 року у справі №5015/1763/12 грошові вимоги Управлінням Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова включено до вимог кредиторів ВАТ «Прикарпатпромарматура».
Постановою Господарського суду Львівської області від 05.02.2014 року у справі №5015/1763/12 ВАТ «Прикарпатпромарматура» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 19.06.2019 року затверджено мирову угоду від 03.05.2019 року у справі №5015/1763/12 укладену між комітетом кредиторів та боржником Приватним акціонерним товариством «Прикарпатпромарматура».
Як вбачається із згаданої мирової угоди сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за вимогами відповідача повинна здійснюватись через орган Пенсійного фонду України у Львівській області.
Передбачені мировою угодою суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування позивачем сплачувались своєчасно. Вказане підтверджується платіжними дорученнями №60 від 21.01.2020 року, №78 від 18.02.2020 року, №101 від 20.03.2020 року, №115 від 17.04.2020 року, №143 від 22.05.202 року, №159 від 19.06.2020 року, №175 від 17.07.2020 року, №205 від 20.08.2020 року, №219 від 16.09.2020 року, №238 від 15.10.2020 року, №61 від 21.01.2020 року.
Однак, відповідачем згадані платежі не зараховувались у відповідності до умов згаданої мирової угоди, внаслідок чого у позивача виник борг по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Вказане підтверджується копією інтегрованої картки платника податків за 2020 рік, яка міститься в матеріалах справи.
Наведене у своїй сукупності вказує на те, що відповідачем при прийнятті спірної вимоги не було враховано умови мирової угоди при формуванні недоїмки.
При цьому, сума недоїмки яка, як вважає відповідач, є дійсною станом на 01.06.2021 року теж не може вважатись обґрунтованою, оскільки пояснення відповідача від 11.06.2021 року та інтегрована картка позивача підтверджують неврахування при формуванні недоїмки судового рішення про розстрочення боргу від 13.01.2021 року, порядку погашення недоїмки у відповідності до умов згаданої мирової угоди та наслідків застосування такого порядку (нарахування фінансових санкцій).
Додатково слід зазначити, що неврахування відповідачем мирової угоди від 03.05.2019 року у справі №5015/1763/12 підтверджується його листом від 26.03.2021 року за №8591/6/13-091-13-03-09, якому було надано оцінку ухвалою Господарського суду Львівської області від 19.05.2021 року у згаданій справі.
Інші доводи відповідача спростовуються викладеними обставинами.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана вимога Головного управління ДПС у Львівській області від 16.10.2021 року за №Ю-193-11 не відповідає критерію правомірності, передбаченому п.3 ч.2 ст.2 КАС України, а тому підлягає скасуванню.
Відтак, позовні вимоги є обгрунтованими, а позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Що стосується судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі підлягають стягненню на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати вимогу, прийняту Головним управлінням ДПС у Львівській області про сплату боргу (недоїмки) від 16.10.2020 року №Ю-193-11.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18 червня 2021 року.

Суддя В.Я.Мартинюк