Справа № 540/4334/20
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/4334/20

Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

рішення суду першої інстанції прийнято у

м. Херсон, 18 лютого 2021 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Єщенка О.В.

секретар судового засідання Недашковська Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Колосс» до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.02.2020 року №,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Колосс» (надалі ТОВ «Колосс», позивач) звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (надалі відповідач, ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м.Севастополі), про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.02.2020 р. № про зобов`язання сплатити штраф з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 23800 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірним податковим повідомленням-рішенням до ТОВ "Колосс" застосовано штрафні санкції за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання з ПДВ, граничний термін сплати якого припадає на 30.11.2019 р. (по декларації за жовтень 2019 року). Проте жодної затримки сплати грошового зобов`язання за декларацією за жовтень 2019 року позивач не мав. Підставою винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення зазначено акт від 14.01.2020 р. № 67/21-22-51-04-01/37125766, який ТОВ "Колосс" не отримувало. Станом на дату подання декларації за жовтень 2019 року у позивача наявна переплата із ПДВ 9530 грн. В декларації за жовтень 2019 року задеклароване позивачем зобов`язання з ПДВ становить 159196 грн. На погашення даного зобов`язання сплачено до бюджету 178300 грн. наступними платежами (призначення платежу - ПДВ за жовтень 2019 р.): 50400 грн. відповідно до платіжного доручення № 1025 від 24.10.2019 р.; 41000 грн. відповідно до платіжного доручення № 1042 від 07.11.2019 р.; 55000 грн. відповідно до платіжного доручення № 1056 від 13.11.2019 р.; 100 грн. відповідно до платіжного доручення № 1070 від 25.11.2019 р.; 31800 грн. відповідно до платіжного доручення № 1072 від 29.11.2019 р. Відтак, переплата з ПДВ складає 19104 грн. У листопаді 2019 року задеклароване ТОВ "Колосс" зобов`язання з ПДВ становить 48912 грн. Після подання уточнюючої декларації 25.02.2020 р. зобов`язання склало 42495 грн. На погашення даного зобов`язання сплачено до бюджету 23800 грн. наступними платежами: 1800 грн. відповідно до платіжного доручення № 1079 від 09.12.2019 р.; 22000 грн. відповідно до платіжного доручення № 1086 від 18.12.2019 р. З урахуванням переплати за минулі періоди, недоїмка відсутня. В декларації за грудень 2019 року сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, склала 10564 грн. (відсутнє зобов`язання по сплаті ПДВ до бюджету). Сума зобов`язань з ПДВ за 2019 рік з урахуванням уточнюючої декларації за листопад 2019 року становить 1438648 грн., а сплачено ТОВ "Колосс" 1458001 грн., тобто на початок 2020 року у товариства, не враховуючи наявну переплату за минулі роки, є переплата в сумі 19353 грн., що виключає наявність боргу за 2019 рік.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року, позовну заяву ТОВ «Колосс» задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 28.02.2020 р. № .

Стягнуто з Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73026, м.Херсон, просп.Ушакова, 75, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Колосс" (73486, Херсонська область, с.Антонівка, вул.Набережна, 11, ) судовий збір у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головним управлінням ДПС у Херсонській області, АР Крим та м.Севастополі подано до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на необґрунтованість висновків суду першої інстанції, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час ухвалення рішення у даній справі, апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування скарги зазначає, що висновки суду першої інстанції, викладені у оскаржуваному рішенні є безпідставними, не підтверджуються матеріалами справи. Сплата податкових зобов`язань відповідно до вимог ПК України здійснюється платником податку з поточного рахунка до відповідного бюджету, та списання коштів з рахунку СЕА ПДВ на погашення боргу по податковим повідомленням-рішенням механічно не можливо, у зв`язку із чим не заслуговують уваги твердження позивача про наявність на рахунку СЕА ПДВ достатніх коштів для погашення податкових зобов`язань з податку на додану вартість. Несвоєчасне опрацювання відповідачем ухвали про відкриття провадження по справі №540/1584/19 в межах якої розглядалась правомірність податкового повідомлення-рішення від 20.06.2019р. за підсумками не вплинуло на розрахунки позивача з бюджетом, а тому не створило для нього жодних правових наслідків. Також, на думку апелянта, результати розгляду справи № 540/826/20 за позовом ТОВ «Колосс» до цього ж відповідача не впливають на правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки спірні обставини у цій справі виникли пізніше, аніж прострочена сплата грошових зобов`язань за спірним податковим повідомленням-рішенням.

12.05.2021р. (вхід. №9985/21) від позивача у справі до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому ТОВ «Колосс» наголошує на хибності тверджень апелянта та вказує, що штрафні санкції згідно розрахунку до спірного податкового повідомлення-рішення були нараховані підприємству за нібито несвоєчасну сплату узгоджених сум грошових зобов`язань за декларацією за жовтень 2019р. (кінцевий термін сплати 30.11.2019р.) між тим, податкова декларація за жовтень 2019р. та своєчасність сплати за нею грошових зобов`язань з податку на додану вартість вже була предметом перевірки, проведеної відповідачем, за наслідками якої також були прийняті податкові повідомлення-рішення, які в подальшому були оскаржені Товариством та за результатами такого оскарження були скасовані рішенням суду по справі № 540/2352/20. Таким чином вже є рішення суду, що набрало законної сили, яким підтверджено неправомірність нарахування штрафних санкцій за нібито несвоєчасну сплати зобов`язань з податку на додану вартість за декларацією за жовтень 2019р., штрафні санкцію за несвоєчасну сплати за якими нараховані й спірним податковим повідомленням-рішенням. До того ж, оскільки ТОВ «Колосс» сплачує податки у більших розмірах, аніж задекларовано ним зобов`язань, на думку позивача таке порушення як несвоєчасна сплата податку на додану вартість не має місця.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідачем проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податків до бюджету ТОВ "Колосс" за жовтень 2019 року, за результатами якої складено акт від 14.01.2020 р. № 67/21-22-51-04-01/37125766, висновками якого встановлено порушення ТОВ "Колосс" п.57.1 ст.57 ПК України, а саме - термінів сплати узгоджених грошових зобов`язань за жовтень 2019 року, за що передбачена відповідальність п.126.1 ст.126 ПК України.

Зокрема, що відповідно до податкової декларації з ПДВ від 18.11.2019 р. № строк сплати зобов`язання - 30.11.2019р., фактично сплачено 22000 грн. - 18.12.2019 р., строк затримки 18 днів, фактично сплачено 1800 грн. - 09.12.2019 р., строк затримки 9 днів.

На підставі акту камеральної перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.02.2020 р. № , відповідно до якого до позивача застосовано штраф за порушення строку сплати узгодженого грошового зобов`язання у розмірі 10 % від суми грошового зобов`язання з ПДВ, що підлягала сплаті за податковою декларацією. Сума штрафу становить 2380 грн.

Вважаючи безпідставним нарахування податковим органом штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгодженої суми зобов`язань зі сплати податку на додану вартість та протиправним прийняте податкове повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем належними та допустимими доказами не доведено правомірності податкового повідомлення-рішення від 28.02.2020р. №. Суд першої інстанції, за наслідками розгляду справи прийшов висновку про відсутність у позивача порушень сплати задекларованого зобов`язання з податку на додану вартість за перевірений період, у зв`язку із чим позов було задоволено, а спірне податкове повідомлення-рішення скасовано.

Також, суд першої інстанції у своєму рішенні вказав, що станом на 31.12.2018 р. в ІКП за ТОВ "Колосс" рахувалася заборгованість в сумі 97953,78 грн. Однак з ІКП вбачається, що позивачем подавалися податкові декларації з ПДВ та вносилася оплата податку частинами протягом усього періоду. У зв`язку із періодичним допущенням прострочень сплати податку контролюючим органом нараховувалась пеня та штрафи. Тому при внесенні позивачем оплат ПДВ, контролюючим органом відповідно до п.87.9 ст.87 ПК України вказані суми були спрямовані на погашення податкового боргу, який виник раніше, а саме у 2018 році.

Тож протягом періоду з 31.08.2018р. по 31.12.2018р. за позивачем накопичувалась сума зобов`язань у розмірі 97953,78 грн.

Суд першої інстанції звернув увагу, що ТОВ "Колосс" не надано жодних доказів неправомірного нарахування штрафів та пені у 2018 році. Предметом же спору у межах даної справи є правомірність нарахування штрафу за порушення термінів сплати узгоджених грошових зобов`язань за жовтень 2019 року.

Тож, на початок 2019 року за позивачем в ІКП рахується податковий борг в сумі 97953,78 грн.

За даними ІКП та СЕА позивача слідує, що 15.05.2019 р. на рахунок СЕА ПДВ позивачем перераховано 101000 грн. Вказана сума була списана в бюджет трьома платежами - 31599,50 грн., 36795 грн. та 32605,50 грн. За результатом вищевказаної операції в ІКП було нараховано пеню в розмірі 6496,32 грн.

Сума боргу після вищевказаних операцій склала 3450,10 грн. (залишок боргу по пені) (97953,78 + 6496,32 - 101000 = 3450,10).

16.05.2019 р. на рахунок СЕА ПДВ позивачем перераховано 3150 грн., з яких в бюджет списано 1422,50 грн., а 1727,50 грн. залишилися на рахунку СЕА ПДВ у зв`язку з погашенням за даними СЕА ПДВ останньої декларації. Сума боргу склала 2027,60 грн. (пеня) (3450,10 - 1422,50 = 2027,60).

16.05.2019 р. на рахунок СЕА ПДВ перераховано 301 грн.

17.05.2019 р. з поточного рахунку в бюджет перераховано 2027,60 грн. Борг в ІКП відсутній (2027,60 - 2027,60).

Отже, з травня 2019 року у ТОВ "Колосс" відсутній податковий борг.

Щодо порушення позивачем термінів сплати самостійно задекларованого податку на додану вартість, суд першої інстанції встановив, що у період з 26.06.2019 р. по 22.07.2019 р. позивачем перераховано на рахунок СЕА ПДВ грошові кошти.

Після вказаних операцій залишок на рахунку СЕА ПДВ складає 918228,50 грн., що не заперечується сторонами та підтверджується витягами з ІКП та СЕА.

25.07.2019 р. в СЕА ПДВ проведено декларацію з ПДВ за червень 2019 року. Сума задекларованих зобов`язань - 572075 грн. З рахунку СЕА ПДВ в бюджет списано 572075 грн. Залишок на рахунку СЕА ПДВ складає 346153,50 грн. (918228,50 - 572075,00 = 346153,50) Сума переплати в ІКП склала 572075 грн. (0 + 572075).

28.07.2019 р. в ІКП нараховано борг у сумі 82310,37 грн. - загальна сума по податковим повідомленням-рішенням від 20.06.2019 р. № та № .

Податкові повідомлення-рішення від 20.06.2019 р. № та № були оскаржені позивачем у судовому порядку 31.07.2019 р.

При цьому за даними ІКП лише 03.09.2019 р. грошові кошти у сумі 82310,37 грн. виведені з обліку як неузгоджені.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 р. у справі № 540/1584/19, яке залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2020 р., вказані повідомлення-рішення від 20.06.2019р. № та № визнано протиправними та скасовані.

Рішення суду у справі № 540/1584/19 набрало законної сили 03.03.2020 р.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто грошові кошти у сумі 82310,37 грн. були нараховані неправомірно та у зв`язку із неправомірним нарахуванням цього богу зменшився залишок суми в СЕА, що у свою чергу потягло виникнення нестачі грошової суми для погашення задекларованої суми з ПДВ у червні 2019 року. Так, задекларована сума ПДВ за червень 2019р. складає 572075 грн., а у зв`язку із неправомірним нарахуванням вказаної суми по податковим повідомленням-рішенням переплата в ІКП складає 489764,63 грн. (572075 - 82310,37 = 489764,63).

30.07.2019 р. в ІКП відображається граничний строк сплати грошового зобов`язання по декларації з ПДВ за червень 2019 року у сумі 572075 грн. У зв`язку з вищевказаною операцією сума боргу складає 82310,37 грн. (489764,63 - 572075 = - 82310,37).

У липні 2019 року ТОВ "Колосс" також вносяться оплати ПДВ відповідно до платіжних доручень від 01.07.2019 р. № 58; від 03.07.2019 р. № 68; від 03.07.2019 р. № 70; від 08.07.2019 р. № 86; від 16.07.2019 р. № 110; від 16.07.2019 р. № 118; від 22.07.2019 р. № 133; від 22.07.2019 р. № 134.

23.08.2019 р. в СЕА ПДВ проведено декларацію з ПДВ за липень 2019 року, сума задекларованих зобов`язань - 539212 грн. З рахунку СЕА ПДВ в бюджет списано 346153,50 грн. Сума переплати в ІКП склала 263843,13 грн. (346153,50 - 82310,37 = 263843,13).

30.08.2019 р. на рахунок СЕА ПДВ перераховано 100050 грн., вказану суму списано в бюджет. Сума переплати в ІКП складає 363893,13 грн. (263843,13 + 100050 = 363893,13).

30.08.2019 р. в ІКП відображається граничний строк сплати ПДВ по декларації за липень 2019 у сумі 539212 грн. Сума боргу складає 175318,87 грн. (363893,13 - 539212 = 175318,87).

03.09.2019 р., як вже зазначалося, у зв`язку з оскарженням у судовому порядку податкових повідомлень-рішень від 20.06.2019 р. № , № суми по ним (82310,37 грн.) були виведені з обліку як неузгоджені. Сума боргу склала 93008,50 грн. (175318,87 - 82310,37 = 93008,50).

23.09.2019 р. на рахунок СЕА ПДВ перераховано 30000 грн., вказана сума була списана в бюджет. Сума боргу по ІКП склала 63008,5 грн. (93008,5 - 30000 = 63008,50).

Вказана сума відображена у розрахунку штрафної санкції до оскаржуваного в межах даної справи податкового повідомлення-рішення.

08.10.2019 р. на рахунок СЕА ПДВ позивачем перераховано 105200 грн., з яких в бюджет списується 63008,50 грн. боргу по ІКП, а 42191,57 грн. залишається на рахунку СЕА ПДВ у зв`язку з погашенням за даними СЕА ПДВ останньої декларації. Борг в ІКП відсутній (63008,50 - 63008,50 = 0).

24.10.2019 р. на рахунок СЕА ПДВ перераховано 50400 грн. Залишок на рахунку СЕА ПДВ складає 92591,50 грн. (42191,57 + 50400 = 92591,50).

24.10.2019 р. в СЕА ПДВ проведено декларацію з ПДВ за вересень 2019 року із сумою задекларованих зобов`язань 125670 грн. З рахунку СЕА ПДВ в бюджет списано 92591,50 грн. Сума переплати в ІКП склала 92591,50 грн. (0 + 92591,50).

30.10.2019 р. в ІКП відображено граничний строк сплати по декларації з ПДВ за вересень 2019 року у сумі 125670 грн. Сума боргу складає 33078,50 грн. (92591,50 - 125670 = - 33078,50).

07.11.2019 р. на рахунок СЕА ПДВ перераховано 41000 грн., з яких в бюджет списується 33078,50 грн. за вищевказаним боргом, а 7921,50 грн. залишається на рахунку СЕА ПДВ. Борг в ІКП відсутній (33078,5 - 33078,50 = 0).

Таким чином судом першої інстанції було встановлено, що часткове перерахування коштів позивача із рахунку системи електронного адміністрування ПДВ на оплату штрафу, нарахованого податковими повідомленнями-рішеннями, які визнані неправомірними судовими рішеннями, стало причиною виникнення недоїмки, що у свою чергу унеможливило своєчасне перераховування задекларованих сум ПДВ з електронного рахунку ТОВ "Колосс".

Відтак, оплати, які позивач здійснював на погашення зобов`язань з ПДВ в поточних періодах, погашали його заборгованість за минулі періоди, що і призвело до того, що за всі наступні періоди товариство розраховувалось несвоєчасно.

В декларації за жовтень 2019 року задеклароване ТОВ "Колосс" зобов`язання з ПДВ становить 159196 грн.

На погашення даного зобов`язання сплачено до бюджету 178300 грн. наступними платежами:

50 400 грн. відповідно до платіжного доручення від 24.10.2019 р. № 1025;

41 000 грн. відповідно до платіжного доручення від 07.11.2019 р. № 1042;

5 000 грн. відповідно до платіжного доручення від 13.11.2019 р. № 1056;

100 грн. відповідно до платіжного доручення від 25.11.2019 р. № 1070;

31800 грн. відповідно до платіжного доручення від 29.11.2019 р. № 1072.

У листопаді 2019 року задеклароване ТОВ "Колосс" зобов`язання з ПДВ становить 48912 грн.

На погашення даного зобов`язання позивачем сплачено до бюджету 23800 грн. наступними платежами:

1800 грн. відповідно до платіжного доручення від 09.12.2019 р. № 1079;

22000 грн. відповідно до платіжного доручення від 18.12.2019 р. № 1086.

Однак, через те, що платежі за жовтень 2019 року погашали недоїмку за попередні періоди, станом на 30.11.2019 р. виникла недоїмка у розмірі 64374,50 грн., яка 09.12.2019 р. погашена на суму 1800 грн. (оплатою з ПДВ за листопад 2019).

Станом на 09.12.2019 р. по ІКП недоїмка з ПДВ становить 62574,50 грн.

Відповідачем сформовано на цю суму недоїмки (62574,50 грн.) податкову вимогу від 10.12.2019 р. та рішення про опис майна в податкову заставу, які оскаржені ТОВ "Колосс" в судовому порядку (справа № 540/191/20).

Проте постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2020 р. у справі № 540/191/20 визнано протиправними та скасовано податкову вимогу від 10.12.2020 р. та рішення про опис майна в податкову заставу № 11174-10 від 10.12.2019 р.

12.12.2019 р. відповідачем нараховані ТОВ "Колосс" штрафні санкції за несвоєчасну сплату ПДВ у сумі 18909,55 грн. сформовані та направлені податкові повідомлення-рішення від № , відповідно до якого до позивача застосовано штраф у сумі 6307,85 грн., та № , відповідно до якого до позивача застосовано штраф у сумі 12601,70 грн.

29.02.2020 р. в ІКП відображено зменшення переплати товариства на суму податкових повідомлень-рішень від 12.12.2019 р., а саме переплату зменшено на 18 909,55 грн.

Проте, податкові повідомлення-рішення від 12.12.2019 р. № , № на суму 18909,55 грн., оскаржені ТОВ "Колосс" в судовому порядку (ухвала суду про відкриття провадження у справі № 540/826/20 від 02.04.2020 р.). Тому, з урахуванням положень п.56.18 ст.56 ПК України, ця сума є неузгодженою та мала б бути виключена з обліку з часу надходження ухвали про відкриття провадження по справі щодо оскарження податкових повідомлень-рішень.

Однак спірна сума 18909,55 грн. виключена із обліку ІКП лише 21.05.2020 р.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 р. по справі № 540/826/20 визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 12.12.2019 р.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2020 р. по справі № 540/826/20 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та обґрунтованості висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 20.1.4 статті 20 ПК контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно пункту 75.1.1 статті 75 ПК контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

01 січня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 №1797-VIII, яким до Податкового кодексу України внесено зміни, зокрема щодо контрольно-перевірочної роботи.

Підпункт 75.1.1 пункту 75.1статті 75 Податкового кодексу України доповнено другим абзацом, відповідно до якого предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Аналіз зазначеної норми Податкового кодексу України свідчить про, що на момент проведення перевірки предметом камеральної перевірки, окрім питань правильності оформлення податкових декларацій, можуть бути і інші питання, такі як своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Отже, з огляду на вищевикладене колегія суддів вважає ґрунтовним висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем було дотримано умов проведення камеральної перевірки у даному випадку.

Вимогами п.57.1 ст.57 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто, граничний строк сплати самостійно визначених сум податкових зобов`язань з податку на додану вартість у податковій декларації за жовтень 2019р., - 30.11.2019р.

Згідно акту перевірки за результатами якої було прийнято спірне податкове повідомлення-рішення, податковим органом було встановлено, що відповідно до податкової декларації з ПДВ від 18.11.2019 р. № строк сплати зобов`язання - 30.11.2019 р., фактично сплачено 22000 грн. - 18.12.2019 р., строк затримки 18 днів, фактично сплачено 1800 грн. - 09.12.2019 р., строк затримки 9 днів.

З матеріалів справи слідує, що в декларації за жовтень 2019 року задеклароване ТОВ "Колосс" зобов`язання з ПДВ становить 159196 грн.

На погашення даного зобов`язання Товариством сплачено до бюджету 178300 грн. наступними платежами: 50400 грн. відповідно до платіжного доручення від 24.10.2019 р. № 1025; 41000 грн. відповідно до платіжного доручення від 07.11.2019 р. № 1042; 5000 грн. відповідно до платіжного доручення від 13.11.2019 р. № 1056; 100 грн. відповідно до платіжного доручення від 25.11.2019 р. № 1070; 31800 грн. відповідно до платіжного доручення від 29.11.2019 р. № 1072.

У вказаних платіжних дорученнях Товариством було вказано періоди за які ним здійснюється сплата зобов`язань по податку на додану вартість жовтень 2019р.

До того ж, позивачем наголошувалось на тому, що сплата грошових зобов`язань ним здійснюється вчасно на рахунок погашення ПДВ, а після кожного такого перерахування сума ліміту, на яку товариство має право зареєструвати податкові накладні збільшується, тобто за позивачем не може рахуватись борг зі сплати зобов`язань по ПДВ, а навпаки існує переплата.

Колегія суддів звертає увагу, що за визначенням п. 200-1.1 ст. 200-1 ПК України, система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

В свою чергу порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків визначає Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 р. № 569 (далі - Порядок № 569).

Згідно п.4 Порядку № 569 рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку.

Як встановлено п.п. 20, 22, 24, 25 Порядку № 569, для перерахування до бюджету сум узгоджених податкових зобов`язань відповідно до поданої податкової декларації з податку ДФС не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення граничного строку, встановленого Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, надсилає Казначейству реєстр платників податку, в якому зазначаються найменування або прізвище, ім`я та по батькові платника податку, податковий номер або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб - підприємців, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією (за наявності) та номером паспорта), індивідуальний податковий номер платника податку, звітний (податковий) період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету.

На підставі такого реєстру Казначейство не пізніше останнього дня строку, встановленого Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету з електронних рахунків платника податку.

При цьому, у разі ж недостатності коштів на електронному рахунку платника податку для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань:

1) платник податку у строки, встановлені Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує на електронний рахунок необхідні кошти з власного поточного рахунка;

2) Казначейство перераховує кошти в межах їх залишку на такому рахунку. При цьому залишок узгоджених податкових зобов`язань платника податку, не сплачений до бюджету, обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі шляхом перерахування до бюджету коштів, що перераховуються на електронний рахунок.

Казначейство подає ДФС в розрізі платників податку інформацію про перераховані з їх електронних рахунків кошти до бюджету або на поточний рахунок у день, що настає за днем такого перерахування, та про не перераховані суми у зв`язку з відсутністю коштів на таких рахунках.

На запит платника податку ДФС подає шляхом надсилання електронного повідомлення інформацію про рух коштів на його електронному рахунку (інформація про суми коштів, перерахованих з електронного рахунка платника податку до бюджету, на поточний рахунок платника податку).

Водночас, сплата податкових зобов`язань, визначених контролюючим органом відповідно до підпунктів 54.3.1, 54.3.2, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Кодексу, та сплата передбачених Кодексом штрафних санкцій і пені здійснюються платником податку з поточного рахунка до відповідного бюджету.

В силу вимог пп.54.3.1, 54.3.2, 54.3.5, 54.3.6 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо:

платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;

дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;

дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом;

результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Пунктом 200-1.2 статті 200-1 ПК України встановлено, що платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Розрахунки з бюджетом у системі електронного адміністрування податку на додану вартість здійснюються з цих рахунків, крім випадку, передбаченого абзацом другим пункту 87.1 статті 87 цього Кодексу.

Згідно з п.87.1 ст.87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов`язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов`язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з поточних рахунків платника податків, відкритих у банках.

Сплату ж грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також: а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника); б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4-1 статті 43 цього Кодексу; в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України".

Втім, не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

У разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом (п.87.9 статті 87 ПК України).

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, з електронного рахунку належать до перерахування у бюджет кошти в сумі узгоджених грошових зобов`язань у порядку черговості їх виникнення.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивач стверджував що сплачував ПДВ в повному обсязі, що підтверджується наданими суду платіжними дорученнями від 15.05.2019 р. № 890 на суму 101000 грн.; від 16.05.2019 р. № 892 на суму 3150 грн.; від 16.05.2019 р. № 894 на суму 301 грн.; від 26.06.2019 р. № 45 на суму 46000 грн.; від 27.06.2019 р. № 51 на суму 100000 грн.; від 27.06.2019 р. № 903 на суму 200 грн.; від 01.07.2019 р. № 58 на суму 208000 грн.; від 03.07.2019 р. № 68 на суму 164000 грн.; від 03.07.2019 р. № 70 на суму 5000 грн.; від 08.07.2019 р. № 86 на суму 150000 грн.; від 16.07.2019 р. № 110 на суму 139000 грн.; від 16.07.2019 р. № 118 на суму 25000 грн.; від 22.07.2019 р. № 133 на суму 75000 грн.; від 22.07.2019 р. № 134 на суму 4000 грн.; від 30.07.2019 р. № 942 на суму 100050 грн.; від 23.09.2019 р. № 965 на суму 30000 грн.; від 08.10.2019 р. № 1002 на суму 105200 грн.; від 24.10.2019 р. № 1025 на суму 50400 грн.; від 07.11.2019 р. № 1042 на суму 41000 грн.; від 13.11.2019 р. № 1056 на суму 55000 грн.; від 25.11.2019 р. № 1070 на суму 100 грн.; від 29.11.2019 р. 1072 на суму 31800 грн.; від 09.12.2019 р. № 1079 на суму 1800 грн.; від 18.12.2019 р. № 1086 на суму 22000 грн.

Платежі за вказаними платіжними дорученнями були повністю відображені в інтегрованій картці платника та в СЕА.

Судом першої інстанції було детально досліджено інтегровану картку платника податків та поза розумним сумнівом цілком обґрунтовано зазначено, з урахуванням проведених в рішенні суду першої інстанції розрахунків, що часткове перерахування коштів позивача із рахунку системи електронного адміністрування ПДВ на оплату штрафу, нарахованого податковими повідомленнями-рішеннями, які визнані неправомірними судовими рішеннями за попередні податкові періоди, стало причиною виникнення недоїмки, що у свою чергу унеможливило своєчасне перераховування задекларованих сум ПДВ з електронного рахунку ТОВ "Колосс".

Тобто, оплати, які позивач здійснював на погашення зобов`язань з ПДВ в поточних періодах, погашали його заборгованість за минулі періоди, що і призвело до того, що за всі наступні періоди товариство розраховувалось несвоєчасно.

В декларації за жовтень 2019 року задеклароване ТОВ "Колосс" зобов`язання з ПДВ становить 159196 грн. На погашення даного зобов`язання сплачено до бюджету 178300 грн. наступними платежами: 50400 грн. відповідно до платіжного доручення від 24.10.2019 р. № 1025; 41000 грн. відповідно до платіжного доручення від 07.11.2019 р. № 1042; 5000 грн. відповідно до платіжного доручення від 13.11.2019 р. № 1056; 100 грн. відповідно до платіжного доручення від 25.11.2019 р. № 1070; 31800 грн. відповідно до платіжного доручення від 29.11.2019 р. № 1072.

У листопаді 2019 року задеклароване ТОВ "Колосс" зобов`язання з ПДВ становить 48912 грн. На погашення даного зобов`язання позивачем сплачено до бюджету 23800 грн. наступними платежами: 1800 грн. відповідно до платіжного доручення від 09.12.2019 р. № 1079; 22000 грн. відповідно до платіжного доручення від 18.12.2019 р. № 1086.

Однак, через те, що платежі за жовтень 2019 року погашали недоїмку за попередні періоди, станом на 30.11.2019 р. виникла недоїмка у розмірі 64374,50 грн., яка 09.12.2019 р. погашена на суму 1800 грн. (оплатою з ПДВ за листопад 2019).

Станом на 09.12.2019 р. по ІКП недоїмка з ПДВ становить 62574,50 грн.

Відповідачем сформовано на цю суму недоїмки (62574,50 грн.) податкову вимогу від 10.12.2019 р. та рішення про опис майна в податкову заставу, які оскаржені ТОВ "Колосс" в судовому порядку (справа № 540/191/20).

Проте постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2020 р. у справі № 540/191/20 визнано протиправними та скасовано податкову вимогу від 10.12.2020 р. та рішення про опис майна в податкову заставу № 11174-10 від 10.12.2019 р.

12.12.2019 р. відповідачем нараховані ТОВ "Колосс" штрафні санкції за несвоєчасну сплату ПДВ у сумі 18909,55 грн. сформовані та направлені податкові повідомлення-рішення від № , відповідно до якого до позивача застосовано штраф у сумі 6307,85 грн., та № , відповідно до якого до позивача застосовано штраф у сумі 12601,70 грн.

29.02.2020 р. в ІКП відображено зменшення переплати товариства на суму податкових повідомлень-рішень від 12.12.2019 р., а саме переплату зменшено на 18 909,55 грн.

Проте, податкові повідомлення-рішення від 12.12.2019 р. № , № на суму 18909,55 грн., оскаржені ТОВ "Колосс" в судовому порядку (ухвала суду про відкриття провадження у справі № 540/826/20 від 02.04.2020 р.). Тому, з урахуванням положень п.56.18 ст.56 ПК України, ця сума є неузгодженою та мала б бути виключена з обліку з часу надходження ухвали про відкриття провадження по справі щодо оскарження податкових повідомлень-рішень.

Однак спірна сума 18909,55 грн. виключена із обліку ІКП лише 21.05.2020р.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 р. по справі № 540/826/20 визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 12.12.2019 р. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2020 р. по справі № 540/826/20 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

За таких обставин, колегія судді погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявність саме цієї недоїмки (нарахованої неправомірними податковими повідомленнями-рішеннями) та її поступове погашення шляхом зарахування відповідачем коштів на поточну сплату ПДВ в порядку черговості стало причиною нарахування штрафних санкцій оскаржуваними в межах даної справи податковими повідомленнями-рішеннями.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що на момент подання звітності на рахунку позивача у системі електронного адміністрування податку на додану вартість знаходилось достатньо грошових коштів для погашення узгодженого зобов`язання, зарахування таких коштів до бюджету із порушенням строків можливо виключно з вини податкового органу, у зв`язку із неврахуванням сум штрафу, нарахованого податковими повідомленнями-рішеннями, які визнані неправомірними судовими рішеннями.

Колегія суддів оцінює критично твердження апелянта про те, що прострочення сплати самостійно задекларованих сум та податковий борг обліковуються за позивачем по КБК 14010100, тому переплата по КБК 14010160 не може автоматично зараховуватись у погашення податкового боргу по КБК 14010100 та КБК 14011001, оскільки 14010160 є спеціальним рахунком, що залишається у розпорядженні сільськогосподарського підприємства згідно ст. 209 ПК України; 14010100 податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів, робіт, послуг; 14011001 ПДВ сільгосппідприємства за операціями із зерновими та технічними культурами., оскільки як вірно було зазначено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, з вказаного питання вже є висновки судів, що набрали законної сили у справах № 821/430/17, №821/1914/17.

Зокрема, у постанові Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2018р. по справі № 821/1914/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛОСС" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання не чинними та скасування податкової вимоги, рішення про опис майна у податкову заставу, зобов`язання вчинити певні дії суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків: …Податковим кодексом визначається, що сільськогосподарські підприємства суб`єкти спеціального режиму оподаткування ведуть окремий податковий облік операцій із сільськогосподарськими товарами/послугами, крім зернових і технічних культур та продукції тваринництва; із зерновими та технічними культурами; з продукцією тваринництва, та повинні сплачувати податок на додану вартість до відповідно бюджету - Державного бюджету України, що позивачем і було зроблено. Таким чином, вказані види операцій згідно вимог діючого законодавства є різновидами платежу податок на додану вартість та повинні сплачуватись як один платіж за всіма видами окремих операцій. Відповідно, передбачене зарахування надмірно сплаченої суми по податку на додану вартість в рахунок сплати сум боргу по спеціальному рахунку, що залишаються у розпорядженні сільськогосподарського підприємства згідно ст.209 ПК України. Таке зарахування можливе без наявності заяви позивача….

Також у постанові Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017р. по справі № 821/430/17 за позовом ТОВ Колосс до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків: …Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про обов`язок податкового органу щодо перенесення залишків коштів позивача із ПДВ (переплата) у сумі 1025690,07 грн. станом на 31.12.2015 року, що відображено у зворотному боці облікової картки платника податку, до його ІКП з ПДВ у 2016 року. Крім того, як встановлено судом першої інстанції, позивач і відповідач погодились, що на рахунку позивача (код бюджету 75) зазначена переплата з ПДВ у сумі 1025690,07 грн., яка погашає наявність заборгованості у сумі 90792,50 грн. Як пояснив представник відповідача, відсутність законодавчо врегульованої процедури перенесення у 2016 році сум переплати з ПДВ до ІКП мала наслідком того, що сума переплати ПДВ не брала участь у розрахунках та не була взята податковим органом до уваги під час обчислення податкового боргу з ПДВ за грудень 2016….

Дані рішення є такими, що набрали законної сили, обставини, встановлені ними, не підлягають доведенню в силу ст.78 КАС України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що позивач є сільгоспвиробником, подавав звітність в тому числі загальні декларації по розрахункам з Державним бюджетом, декларації по операціях із сільськогосподарськими товарами/послугами, крім операцій із зерновими та технічними культурами та операцій з продукцією тваринництва, декларації по операціях із зерновими та технічними культурами.

В свою чергу, податковим органом велись інтегровані картки щодо нарахування та сплати ПДВ позивачем за кодами класифікації доходів бюджету 14010100 (податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів, робіт, послуг), 14011001 (ПДВ сільгосппідприємства за операціями із зерновими та технічними культурами), 14010160 (позабюджетний спецрахунок для обліку ПДВ, який залишався в розпорядженні сільськогосподарського підприємства для використання у виробництві сільськогосподарських товарів/послуг).

З ІКП ТОВ "Колосс" по коду 14010160 (спец. рахунок) вбачається, що станом на 31.12.2018 р. обліковується переплата у сумі 1483511,57 грн.

З урахуванням всього вищезазначеного, приймаючи до уваги, що станом на як на 31.12.2018 р., так і на 31.12.2019 р. в ІКП позивача по коду 14010160 (спец. рахунок) обліковується переплата у сумі 1483511,57 грн., апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача переплати з податку на додану вартість у достатньому розмірі для зарахування надміру сплачених платежів в рахунок сплати податкових зобов`язань зі сплати платежу з ПДВ, що залишається у розпорядженні сільськогосподарського підприємства.

Таким чином, апелянтом жодним чином не спростовано обґрунтування рішення суду першої інстанції та не доведено порушення позивачем норм Податкового кодексу України.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства

Викладені в апеляційній скарзі доводи, у якості підстав для скасування рішення суду першої інстанції фактично аналогічні обставинам, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку, а отже доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Судова колегія також звертає увагу на те, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, в апеляційній скарзі не зазначено, відтак такі не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи в межах заявлених вимог, правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241-243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року у справі № 540/4334/20- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено та підписано 18.06.2021р.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Димерлій О.О. Єщенко О.В.