Справа № 200/2453/21-а
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2021 р. Справа№200/2453/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Зеленов А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

9 березня 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якій просить суд:

- визнати протиправною відмову Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, викладену у листах №1554-2733/К-03/8-0580/20 та №1549-2710/К-03/8-0580/20 з єдиним вхідним номером 2710/К-0580-20 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по досягненню ним пенсійного віку з 22.03.2020;

- зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах починаючи з досягнення пенсійного віку з 22.03.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16.12.2020 позивач звернувся до відповідача з заявою про закриття пенсії по інвалідності та про проведення перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах з дати досягнення ним пенсійного віку, тобто з 22.03.2020, на що 30.12.2020 отримав листи №1554-2733/К-03/8-0580/20 та №1549-2710/К-03/8-0580/20 з єдиним вхідним номером 2710/К-0580-20 про відмову у її задоволенні.

Позивач не погоджується із відмовою відповідача та вважає, що вона порушує його конституційні права на гідне пенсійне забезпечення.

У строк, встановлений судом, через відділ документообігу та архівної роботи суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача. Свою позицію відповідач вмотивовував наступним. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області з 17.03.2016. З 17.03.2016 по 09.04.2020 ОСОБА_1 отримував пенсію, як особа з інвалідністю III групи.

10.04.2020 ОСОБА_1 звернувся до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, через Веб-портал Пенсійного фонду України, з заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ч.1 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV. Управлінням було розглянуто заяву ОСОБА_1 та переведено на пенсію за віком на пільгових умовах з 10.04.2020, тобто з дня подання заяви про переведення з одного виду пенсії на інший. Після перерахунку загальний страховий стаж ОСОБА_1 враховано за період з 01.09.1985 по 16.02.2017 та складає 30 років 07 місяців 15 днів та додаткові 16 років за Списком №1. Загальний розмір пенсії з 10.04.2020 - 5152,57 грн. В грудні 2020 року управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму, розмір пенсії з 01.12.2020 складає 5713,94 грн.

ОСОБА_1 з 10.04.2020 є отримувачем пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ч.1 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року №1058-ІV. Підставою для переведення з одного виду пенсії на інший є саме заява ОСОБА_1 яка подана 10.04.2021. Управління Пенсійного фонду України не може самостійно робити переведення з одного виду пенсії на інший без згоди осіб, оскільки переведення з виду на вид є правом пенсіонерів, а не обов`язком. Отже, повідомленням про бажання скористуватися своїм правом на переведення з одного виду пенсії на інший є саме заява подана пенсіонером, а датою переведення є дата подачі цієї заяви.

В управлінні відсутні підстави для переведення на пенсію за віком на пільгових умовах з 22.03.2020, оскільки ОСОБА_1 виявив бажання скористатися своїм правом на переведення тільки з 10.04.2020.

Переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах з 22.03.2020 суперечить нормам діючого законодавства України.

З урахуванням викладеного, вважає що Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області діяло в межах своїх повноважень та підставі діючого законодавства України, не порушуючи права позивача./а.с.38-39/.

Ухвалою суду від 11 березня 2021 року позов ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху. Позивачу надано термін протягом десяти днів, починаючи з наступного дня після отримання цієї ухвали, впродовж якого позивач має надати: документ про сплату судового збору в сумі 454 гривень.

30 березня 2021 року на адресу суду на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху надійшла копія квитанції про сплату судового збору у сумі 454грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 5 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №200/2453/21-а за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 є громадянином України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий ОрджонікідзевськимРВ УМВС України м. Маріуполі14 лютого 1996 року), РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.89-92,93/.

Відповідач Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () є суб`єктом владних повноважень, органом виконавчої влади, основним завданням яких, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області з 17.03.2016.

З 17.03.2016 по 09.04.2020 ОСОБА_1 отримував пенсію, як особа з інвалідністю III групи.

10.04.2020 ОСОБА_1 звернувся до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, через Веб-портал Пенсійного фонду України, з заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ч.1 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV/а.с.76/.

Управлінням було розглянуто заяву ОСОБА_1 та переведено на пенсію за віком на пільгових умовах з 10.04.2020, тобто з дня подання заяви про переведення з одного виду пенсії на інший. Після перерахунку загальний страховий стаж ОСОБА_1 враховано за період з 01.09.1985 по 16.02.2017 та складає 30 років 07 місяців 15 днів та додаткові 16 років за Списком №1. Загальний розмір пенсії з 10.04.2020 - 5152,57 грн.

В грудні 2020 року управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму, розмір пенсії з 01.12.2020 складає 5713,94 грн.

ОСОБА_1 з 10.04.2020 є отримувачем пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ч.1 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року №1058-ІV/а.с.76/.

16 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про закриття пенсії по інвалідності /а.с.46/.

Листом відповідача від 30.12.2020 вих.№1549-2710/К-03/8-0580/20 ОСОБА_1 повідомлено, що з 10 квітня 2020 року позивача, відповідно до йогозаяви, переведено на пенсію за віком /а.с.48/.

16 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про оформлення пенсії за віком з 22.03.2020 /а.с.41-42/.

Листом відповідача від 30.12.2020 вих.№1554-2733/К-03/8-0580/20 позивача повідомлено, що з 10 квітня 2020 року позивача, відповідно до його заяви, переведено на пенсію за віком, з 01.05.2020 в автоматичному режимі проведено перерахунок суми пенсії за віком, в липні 2020 року було проведено перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму, з грудня 2020 року проведено перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму /а.с.45/.

Позивач не погоджується з рішенням відповідача, щодо відмови у призначенні пенсії за віком з 22 березня 2020 року, у зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`від 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV) особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частино 3 ст. 45 Закону №1058-ІV визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до п.1.9 Порядку №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Відповідно до п.2.8 Порядку №22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

У випадку поновлення виплати пенсії особі, якій не було проведено перерахунок відповідно до статті 43 Закону, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до статті 40 Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсій, призначених до 2004 року.

При поновленні виплати пенсії та переведенні з одного виду пенсії на інший до наявних документів особа може додати:

1) документи про страховий стаж за період роботи до 01 січня 2004 року, який не врахований у пенсійній справі, у тому числі після призначення пенсії. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, відділ персоніфікованого обліку подає довідку із бази даних реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року №10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 8 липня 2014 року за №785/25562(далі Положення), затверджений, а у разі необхідності за формою згідно з додатком 3 до Положення;

2) довідку про заробітну плату відповідно до абзаців другого і третього підпункту 3 пункту 2.1 цього розділу;

3) документи про обставини, що впливають на розмір пенсії (наприклад, зміна кількості членів сім`ї, які перебували на утриманні пенсіонера чи померлого годувальника, виникнення (втрата) права на надбавку на непрацездатних членів сім`ї і надбавку на догляд за ними, визнання заявника одиноким і таким, що потребує сторонньої допомоги, визнання заявника особою з інвалідністю або учасником війни тощо).

З 17.03.2016 по 09.04.2020 ОСОБА_1 отримував пенсію, як особа з інвалідністю III групи.

10.04.2020 ОСОБА_1 звернувся до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, через Веб-портал Пенсійного фонду України, з заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ч.1 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування .

Управлінням було розглянуто заяву ОСОБА_1 та переведено на пенсію за віком на пільгових умовах з 10.04.2020.

Суд погоджується із відповідачем, що в останнього відсутні підстави для переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком на пільгових умовах з 22.03.2020, оскільки позивач виявив бажання скористатися своїм правом на переведення тільки з 10.04.2020.

Отже, до моменту звернення до Управління з конкретною вимогою, у відповідача не виникає обов`язку щодо вчинення дій.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі "Голдер проти Сполученого Королівства", згідно з якою саме "небезпідставність" доводів позивача про неправомірність втручання в реалізацію його прав є умовою реалізації права на доступ до суду. У п. 30- 32 рішення у справі "Наталія Михайленко проти України" (заява №49069/11) Суд повторює, що п. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (див. рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. theUnitedKingdom), п. 36, Series A №18). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання в реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним, та скаржиться на те, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції йому не було надано жодних можливостей подати до суду скаргу (див. серед іншого (interalia), рішення у справах "Рош проти Сполученого Королівства" (Roche v. theUnitedKingdom), заява №32555/96, п. 117, та "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (Salontaji-Drobnjak v. Serbia), заява №36500/05, п. 132). Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб" (див. рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. theUnitedKingdom), п. 57, Series A №93).

Отже, позивач, звертаючись до суду з позовом про захист своїх прав, має довести небезпідставність такого звернення, тобто наявність факту порушення його права, за захистом якого він звернувся до суду.

Разом з тим, юридичного факту звернення позивача із заявою про переведення його з пенсії по інвалідності на пенсію за віком з 22.03.2020 пенсії, за результатом розгляду якого відповідачем була надана відмова позивачу у переведенні на даний вид пенсії, судом не встановлено, а отже відповідні правовідносини не виникли. Відтак, вказані вимоги є безпідставними.

Критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах частини 2 статті 2 КАС України, а у силу частини 2 статті 77 КАС України обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта шляхом подання до суду доказів та наведення у процесуальних документах доводів як відповідності закону вчиненого волевиявлення, так і помилковості аргументів іншого учасника справи.

Разом із тим, суд вважає, що саме лише неспростування владним суб`єктом задекларованого, але не підтвердженого документально твердження приватної особи про конкретну обставину фактичної дійсності, не означає реального існування такої обставини.

І хоча спір безумовно підлягає вирішенню у порядку частини 2 статті 77 КАС України, реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

Судом також враховується п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, згідно якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Крім того, у справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Самі по собі твердження позивача про його право на отримання пенсії за віком саме з 22.03.2020 ( у зв`язку із досягненням пенсійного віку) не може слугувати підставою для переведення його на даний вид пенсії без його згоди оформленої відповідною заявою.

Своє волевиявлення на отримання пенсії за віком позивач висловив, лише 10 квітня 2020 року, у зв`язку із чим у суду не має правових підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються.

Згідно ч.6 ст. 120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Враховуючи, що останнім днем розгляду даної справи є 5 червня 2021 року, що припадає на вихідний день (суботу), датою розгляду даної справи є перший робочий день 7 червня 2021 року.

Згідно з ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (вул. Зелінського,27а, м. Маріуполь, 87548, ) про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення прийнято в порядку спрощеного позовного провадження 7 червня 2021 року. Повний текст рішення виготовлено та підписано 11 червня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов