Справа № 240/12333/21
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2021-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у забезпеченні позову)

17 червня 2021 року м. Житомир справа № 240/12333/21

категорія 113040000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні суду за адресою: м.Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, клопотання Національного банку України в особі Банкнотно-монетного двору Національного банку України про забезпечення його позову до Управління Держпраці у Житомирській області про визнання протиправним та скасування припису,

встановив:

Національного банку України в особі Банкнотно-монетного двору Національного банку України звернулося до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати припис Головного державного інспектора відділу нагляду на виробництві і на об єктах підвищеної небезпеки Управління Держпраці у Житомирській області Талька Віктора Миколайовича про усунення виявлених порушень законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки від 01.06.2021 року №974/09-82.

Одночасно з позовною заявою позивач подав до суду клопотання (за вх.№33133/21) про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії припису про усунення виявлених порушень, законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки від 01.06.2021 року №974/09-82, на час завершення розгляду справи судом по суті та винесення рішення.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що на даний час існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, що полягають у неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Крім того, заявник вказує, що під час проведення позапланового заходу з`ясовувались питання роботи в каналізаційно-насосній станції із зливним відділенням (очисних споруд) Фабрики банкнотного паперу Банкнотно-монетного двору. Наразі очисні споруди Фабрики банкнотного паперу Банкнотно-монетного двору Національного банку України здійснюють приймання стоків із комунальної системи централізованого водовідведення, в тому числі від населення міста Малина Коростенського району Житомирської області від Товариства з обмеженою відповідальністю Малин Енергоінвест, яке є монополістом із надання послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення на території Малинської міської територіальної громади Коростенського району Житомирської області. Зупинка роботи очисних споруд заявника призведе до зупинки роботи очисних споруд в цілому, оскільки буде порушено цілісність технологічного процесу очищення стічних вод. Як наслідок очисні споруди, припинять прийняття стоків, що прямо завдає невідновлюваної матеріальної шкоди так як зупиняє роботу виробництва банкнотного паперу Фабрикою банкнотного паперу, та призведе до екологічної катастрофи на території міста Малина Коростенського району Житомирської області. Також зупинка виробництва призведе до зриву державних замовлень щодо випуску.

Відтак, у разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оспорюваного припису, виникне ситуація за якої захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача виявиться неефективним, у зв"язку з виконанням позивачем вимог припису до винесення рішення у справі.

Розглянувши подане клопотання, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб

За змістом частин 1, 4, 5, 6 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

З урахування вказаного суд наголошує, що забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно певної сторони у спорі, їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Відтак, під час вирішення питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що законодавець встановив наступні підстави для постановляння ухвали про забезпечення позову у справі: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

Зупинення дії оскаржуваного припису полягає у тому, що на час дії цього способу забезпечення позову положення цього акта не застосовуються до правовідносин. Зупинений акт де-юре вважається не існуючим.

Із аналізу наведених норм випливає, що забезпечення адміністративного позову можливе виключно за наявності вищевказаних обставин, які підлягають доведенню позивачем та встановленню судом у разі вжиття таких заходів.

Разом з цим, варто зазначити, що розглядати заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність способу забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також суд звертає увагу на те, що вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами, застосований судом захід забезпечення позову має відповідати вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Суд зазначає, що заявник обґрунтовуючи у клопотанні про забезпечення позову можливість настання негативних наслідків для нього у майбутньому, не надає конкретні докази, що свідчать про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або що захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Доводи заяви про забезпечення позову в цій частині фактично зводяться до незгоди з винесеним приписом №01.06.2021 року №974/09-82.

У контексті наведеного суд зазначає, що Банкнотно-монетний двір Національного банку України доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам, до ухвалення судового рішення у адміністративній справі, або що виконання судового рішення без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим, суду надано не було.

Задоволення вимог даного клопотання, на думку суду, призведе до фактичного вирішення справи по суті позовних вимог, що є недопустимим.

Зважаючи на викладене, а також ураховуючи те, що висновки щодо очевидності ознак протиправності оскаржуваного припису відповідача можуть бути зроблені лише на підставі дослідження поданих сторонами доказів під час судового розгляду конкретної справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення даного позову.

Згідно з ч.5 ст.154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.8 ст.154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 243, 248, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

ухвалив:

У задоволенні клопотання Національного банку України в особі Банкнотно-монетного двору Національного банку України про забезпечення його позову до управління Держпраці у Житомирській області про визнання протиправним та скасування припису, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.В. Чернова