Справа № 400/5655/20
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2021-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

18 червня 2021 р.справа № 400/5655/20

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні без повідомленням учасників справи, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Клайнер", вул. Мала Морська, 108, офіс 707, м. Миколаїв, 54020,

до відповідачаЧорноморської митницї Держмитслужби, вул. Гоголя, 13, м. Херсон, Херсонська область, 73003,

про1) визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA508280/2020/000013/2 від 02.10.20 р., 2) визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 508280/2020/00053 від 02.10.20 р.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Клайнер" (надалі - позивач або Товариство) звернулось з позовом до Чорноморської митниці Держмитслужби (надалі - відповідач або Митниця), в якому просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA508280/2020/000013/2 від 2 жовтня 2020 р.;

2) визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 508280/2020/00053 від 2 жовтня 2020 р.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на наступне: на підставі контракту, укладеного з компанією "Shandong Hiking International Commerce Group Co., LTD" (China), Товариство закупило підшипники. На вказаний товар до Митниці була подана електрона митна декларація, в якій митна вартість товару визначена за ціною контракту. Під час митного оформлення, відповідач поставив під сумнів заявлену Товариством митну вартість товару. 2 жовтня 2020 р. Митниця прийняла оскаржені рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Позивач вважає, що подав до Митниці всі необхідні документів, які підтверджують складові задекларованої ним митної вартості товару і які не містили будь-яких розбіжностей або неточностей. Наполягає на вірному визначенні митної вартості за основним методом, передбаченим Митним кодексом України (надалі - МК України), тобто за ціною договору.

Відповідач позов не визнав, у відзиві просив відмовити в його задоволенні та зазначив, що за результатами оцінки ризиків модулем АСАУР (автоматизована система аналізу та управління ризиками), згенеровані обов`язкові митні процедури, при виконанні яких відповідач встановив, що надані позивачем для митного оформлення документи не містять інформації щодо всіх складових митної вартості, зокрема відсутні документи щодо страхування товару та оплати транспортно-експедиційних послуг; оплата транспортно-експедиційних послуг здійснена у гривні; у митній вартості не врахована сума штрафу. Крім того, відповідач зазначив, що в подальшому позивач скористався своїм правом, передбаченими ст. 55 ч. 7 МК України, та здійснив митне оформлення товару митною декларацією № UA508280/2020/008214 від 2 жовтня 2020 р. і надав фінансову гарантію в сумі 52 114,67 грн., тобто погодився із визначеною відповідачем митною вартістю товару (а. с. 85-93).

У зв`язку з запровадженням в Миколаївському окружному адміністративному суді обмежувальних заходів щодо проведення відкритих судових засідань, справа призначена до розгляду без проведення судового засідання.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

8 травня 2020 р. Товариство уклало контракт № 1915/2 з "Shandong Hiking International Commerce Group Co., LTD" (China) на поставку підшипників (а. с. 34-41).

Відповідно до п. п. 1.2., 4.2. контракту, ціна одиниці товару, кількість і асортимент товарів визначається в проформах-інвойсах та/або інвойсах продавця, а також технічних специфікаціях.

Згідно технічної специфікації, позивач закупив у постачальника підшипники різної номенклатури, на загальну суму 20 616,47 доларів США (а. с. 59-63).

З метою митного оформлення товару, позивач подав електрону митну декларацію UA508280/2020/008174 від 1 жовтня 2020 р., до якої були долучені: пакувальний лист ОТЕ2200611/1-Ukraine від 26 липня 2020 р.; рахунок-фактура (інвойс) ОТЕ2200611/1-Ukraine від 26 липня 2020 р.; коносамент № LSSZEC20712720В від 12 серпня 2020 р.; автотранспортна накладна від 30 вересня 2019 р.; сертифікат походження товару від 17 серпня 2020 р.; митна декларація № UA508280/2020/008174 від 1 жовтня 2020 р.; акт проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду, що здійснюється при виконанні митних формальностей під час митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації) від 1 жовтня 2020 р.; комерційна пропозиція від 1 червня 2020 р.; платіжне доручення № 7 від 29 вересня 2020 р.; документ щодо вартості перевезення від 29 вересня 2020 р.; прайс-лист виробника товару від 1 червня 2020 р.; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціальною експертною організацією ТТП № ГО-2201 від 20 вересня 2020 р.; технічна специфікація ОТЕ2200611/1-Ukraine від 26 липня 2020 р.; контракт з додатком; договір № 352 про надання послуг по декларуванню та митному оформленні вантажів від 28 липня 2020 р.; договір 28/05 на надання транспортно-експедиційних послуг від 27 травня 2020 р.; експортна декларація 0026654 від 9 серпня 2020 р. (а. с. 34-71).

За результатами опрацювання поданих документів, 2 жовтня 2020 р. Митниця винесла спірне рішення про коригування митної вартості товарів № UA508280/2020/000013/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 508280/2020/00053 (а. с. 19-22, 99-101).

Рішення мотивоване Митницею тим, що подані документи не містять всіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару, а саме:

- відсутня інформація та документи щодо страхування товарів продавцем або покупцем;

- згідно з п. 2.2.6. договору 28/05 на надання транспортно-експедиційних послуг від 27 травня 2020 р., Товариство зобов`язано сплачувати експедитору винагороду та відшкодовувати витрати понесені експедитором в інтересах Товариства, в тому числі митні та інші збори/платежі. Позивач не подав будь-яких документів, які б підтверджували суму таких витрат;

- відповідно до п. 3.4. наведеного договору, рахунки на оплату послуг, оплачуються Товариством шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок експедитора протягом 3 банківських днів. Довідка про транспортні витрати складена у гривні і не відповідає цим умовам;

- згідно з п. 8.4. контракту, покупець несе відповідальність перед продавцем за несвоєчасну оплату товару у виді штрафу в розмірі 0,1% вартості несвоєчасно оплаченої партії товару за кожен день прострочення. Оплата товару за інвойсом ОТЕ2200611/1-Ukraine від 26 липня 2020 р. відбулась з простороченням, але сума штрафу не включена позивачем до митної вартості товару.

Як передбачено ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 57 ч. 2 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Стаття 54 ч. 6 МК України надає органу доходів і зборів право відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів (ст. 55 ч. 1 МК України).

Згідно із ст. 53 ч. 3 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ст. 57 ч. 1-3 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Наведена норма передбачає застосування кожного наступного метода визначення митної вартості виключно у разі об`єктивної неможливості застосувати попередній метод. Незгода митного органу з визначеною за ціною договору митною вартістю товару, наявність деяких неточностей у документах, інші дані в його інформаційних базах, не є підставою для застосування другорядних методів.

В даній справі суд не встановив наявності обставин, які б об`єктивно унеможливлювали застосування відповідачем основного методу визначення митної вартості, тобто за ціною договору.

Зауваження Митниці суд оцінює таким чином.

Згідно з офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010, поставка товару на умовах FOB ("Вільно на борту") означає, що продавець вважається виконавшим свої зобов`язання стосовно поставки з моменту переходу товару крізь поручні судна в порту відвантаження, тобто з цього моменту покупець повинен нести всі витрати й ризики загибелі товару. За умовами FOB, на покупця лягає обов`язок з очищення товару від стягнень для його експорту.

Отже, умови поставки FOB не передбачають обов`язкового страхування товару продавцем або покупцем.

Обов`язковість страхування продавцем товару передбачена тільки при поставках на умовах CIP і CIF.

Відповідно до ст. 58 ч. 10 п. п. 5, 6 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

За приписами ст. 58 ч. 11 п. 2 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню витрати на транспортування після ввезення.

Твердження відповідача щодо повноти включення транспортної складової до ціни товару в частині транспортних та страхових витрат, є безпідставним, оскільки продавцем здійснена поставка товару на умовах FOB, тобто право власності на товар, а також всі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару, перейшли до декларанта після здійснення завантаження товару на морське судно. При цьому, митне очищення товару для експорту, сплата портових зборів та вартості розвантажувально-навантажувальних робіт вже були включені у первинну вартість товару, обумовлену специфікацією, а тому не можуть бути додатково (повторно) враховані у митну вартість товару, заявлену декларантом на території України, оскільки вже закладені в початкову вартість за умовами поставки FOB.

Відповідно до умов договору № 28/05 на надання транспортно-експедиційних послуг від 27 травня 2020 р. (п. 3.5.), валютою цього договору є гривня, а тому зауваження відповідача про безпідставність розрахунків позивача з експедитором у гривні, є помилковими.

Доводи відповідача про невключення у митну вартість товару сум штрафів, суд до уваги не приймає, так як ст. 58 ч. 10 МК України, яка визначає виключний перелік складових митної вартості, не передбачає включення до неї будь-яких штрафних санкцій, а тому штраф (пеня, неустойка), не є частиною митної вартості.

Також, суд звертає увагу на те, що в рішенні про коригування митної вартості товарів № UA508280/2020/000013/2 від 2 жовтня 2020 р., відповідач, незважаючи на те, що по суті ним стверджується про невключення позивачем до митної вартості певних платежів (страховки, винагороди експедитору, штрафу), розмір яких йому відомий, відкоригував митну вартість товару за митною ціною, визначеною в інших митних деклараціях, які містяться в його базах даних, тобто відповідач при коригуванні митної вартості, взяв до уваги не наведені ним самим недоліки в документах позивача, а взяв з власних баз даних іншу митну вартість товару.

Сам по собі факт відмінності ціни на товар що імпортується від звичайної, не може беззастережно свідчити про її невірне визначення декларантом, так як ціна товару є результатом домовленості продавця і покупця та залежить від багатьох факторів, а тому у господарських правовідносинах звичайною практикою є встановлення різної ціни на один і той самий товар.

При розгляді адміністративної справи № 826/12037/17 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/78159391) Верховним Судом у постанові від 27 листопада 2018 р. висловлена правова позиція про те, що наявність в інформаційних базах даних митного органу даних про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням іншої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не надано доказів, які б свідчили про об`єктивну неможливість визначення ним митної вартості товару позивача за основним методом. Наведені відповідачем доводи, такого висновку суду не спростовують, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 ч. 1 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовий збір позивачем сплачено в розмірі 2 102,0 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 158 від 29 жовтня 2020 р. (а. с. 1), який підлягає присудженню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Клайнер" (вул. Мала Морська, 108, офіс 707, м. Миколаїв, 54020, ) до Чорноморської митниці Держмитслужби (вул. Гоголя, 13, м. Херсон, Херсонська область, 73003, ) задовольнити.

2. Рішення про коригування митної вартості товарів № UA508280/2020/000013/2 від 2 жовтня 2020 р., визнати протиправним та скасувати.

3. Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 508280/2020/00053 від 2 жовтня 2020 р., визнати протиправною та скасувати.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чорноморської митниці Держмитслужби (вул. Гоголя, 13, м. Херсон, Херсонська область, 73003, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Клайнер" (вул. Мала Морська, 108, офіс 707, м. Миколаїв, 54020, ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 2 102,0 грн. (дві тисячі сто дві гривні).

5. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням вимог розділу VI п. 3 "Прикінцеві положення" КАС України.

Суддя А. О. Мороз