Справа № 520/4204/21
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2021-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"10" червня 2021 р. № 520/4204/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Гіленко Ю.І.

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Хряк О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
до Держави України в особі Харківської обласної прокуратури (вул.Б.Хмельницького, буд.4, м.Харків, 61001), Держави України в особі Луганської обласної прокуратури (вул. Богдана Ліщини, буд. 27,м. Сєвєродонецьк,Сєверодонецьк, місто, Луганська область,93408)
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

1. Стягнути з Держави України в особі Харківської обласної прокуратури () на користь ОСОБА_1 (РНОКГШ НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду у вигляді неотриманої частини заробітної плати, а саме посадового окладу, визначеного ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», завданої положеннями пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, що визнані неконституційними, за період з 01 липня 2015 року по 14 грудня 2015 року у сумі 65 076,81 грн. (шістдесят п`ять тисяч сімдесят шість гривень, вісімдесят одна копійка).

2. Стягнути з Держави України в особі Харківської обласної прокуратури () на користь ОСОБА_1 (РНОКГШ НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду у вигляді неотриманої частини заробітної плати, а саме надбавки за вислугу років, передбаченої ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», завданої положеннями пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, що визнані неконституційними, за період з 01 липня 2015 року по 14 грудня 2015 року у сумі 7 259,00 грн. (сім тисяч двісті п`ятдесят дев`ять гривень).

3. Стягнути з Держави України в особі Луганської обласної прокуратури () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду у вигляді неотриманої частини заробітної плати, а саме посадового окладу, визначеного ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», завданої положеннями пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, що визнані неконституційними, за період з 11 січня 2017 року по 31 серпня 2020 року у сумі 849 735,80 грн. (вісімсот сорок дев`ять тисяч сімсот тридцять п`ять гривень, вісімдесят копійок).

4. Стягнути з Держави України в особі Луганської обласної прокуратури () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду у вигляді неотриманої частини заробітної плати, а саме надбавки за вислугу років, передбаченої ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», завданої положеннями пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, що визнані неконституційними, за період з 11 січня 2017 року по 31 серпня 2020 року у сумі 157 734,72 грн. (сто п`ятдесят сім тисяч сімсот тридцять чотири гривні, сімдесят дві копійки).

В обґрунтування позову зазначено, що дії відповідачів щодо обмеження позивачу заробітної плати, а саме: Харківською обласною прокуратурою посадового окладу за період з 01 липня 2015 року по 14 грудня 2015 року у сумі 65 076,81 грн.; надбавки за вислугу років за період з 01 липня 2015 року по 14 грудня 2015 року у сумі 7 259,00 грн. та Луганською обласною прокуратурою посадового окладу за період з 11 січня 2017 року по 31 серпня 2020 року у сумі 849 735,80 грн. та надбавки за вислугу років за період з 11 січня 2017 року по 31 серпня 2020 року у сумі 157 734,72 грн. визначених ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», є протиправними та такими, що порушують права позивача.

Позивач в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачів в судове засідання з`явився, щодо задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , відповідно до трудової книжки, копія якої міститься в матеріалах справи, з 17.09.2013 року по 14.12.2015 року працював в прокуратурі Луганської області та з 11.01.2017 року по 31.08.2020 року в прокуратурі Харківської області на різних посадах, а саме: з 17.09.2013 по 20.10.2014 перебував на різних прокурорських посадах прокуратури міста Красний Луч Луганської області.

З 21.10.2014 по 14.12.2015 перебував у трудових відносинах з прокуратурою Харківської області () де обіймав посаду прокурора прокуратури Балаклійського району Харківської області.

В період часу з 11.01.2017 по 31.08.2020 перебував у трудових відносинах з прокуратурою Луганської області () де обіймав такі посади:

- з 11.01.2017 по 10.06.2018 займав посаду прокурора Новоайдарського відділу Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області;

- з 11.06.2018 по 09.08.2018 займав посаду прокурора Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області (на період перебування ОСОБА_2 у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до дня її фактичного виходу з цієї відпустки);

- з 10.08.2018 по 14.08.2019 займав посаду прокурора Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області;

- з 15.08.2019 по 15.08.2019 займав посаду прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області;

- з 16.08.2019 по 31.08.2020 займав посаду прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області.

31.08.2020 ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області та органів прокуратури на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру».

На думку позивача, протиправність дій відповідачів полягає в тому, що прокуратурою Луганської області ОСОБА_1 не донараховано та не виплачено посадовий оклад у розмірі 849 735,80 грн. за період з 11 січня 2017 року по 31 серпня 2020 року та надбавку за вислугу років у сумі 157 734,72 грн. за період з 11 січня 2017 року по 31 серпня 2020 року.

Прокуратурою Харківської області не донараховано та не виплачено посадовий оклад у розмірі 65 076,81 грн. за період з 1 липня 2015 року по 14 грудня 2015 року та не донараховано та не виплачено надбавку за вислугу років у розмірі 7 259 грн. за період з 01 липня 2015 року по 14 грудня 2015 року.

З огляду за зазначене позивач 10.02.2021 року звернувся до відповідачів з інформаційними запитами, в яких просив повідомити про розмір посадового окладу, який був встановлений та який був нарахований ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), за час перебування на посадах в органах прокуратури за кожний місяць окремо та надати інформацію про розмір посадового окладу, який повинен був бути встановлений ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за час перебування його на посадах в органах прокуратури за кожний місяць окремо на підставі ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII з урахуванням висновків викладених у рішенні Конституційного Суду України від 26 березня 2020 року № 6-р/2020, справа № 1-223/2018(2840/18) «У справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремого положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України».

15.02.2021 року Луганська обласна прокуратура листом № 27-30 вих-21 повідомила позивачу, що в період роботи в органах прокуратури Луганської області позивачу було встановлено посадовий оклад у наступних розмірах: з 11.01.2017 по 05.09.2017 - 2048 грн, з 06.09.2017 по 14.08.2019 - 5660 грн, з 15.08.2019 по 31.08.2020 -5730 гривень.

В період з 11.01.2017 по 31.08.2020 посадовий оклад нараховано у таких розмірах: - 2017 рік: січень - 1536 грн, лютий - 1843,20 грн, березень - 2048 грн, квітень - 2048 грн, травень - 2048 грн, червень - 2048 грн, липень - 1072,76 грн, серпень - 2048 грн, вересень - 5144 грн, жовтень - 5660 грн, листопад - 2964,76 грн, грудень - 5660 грн; - 2018 рік: січень - 5660 грн, лютий - 5660 грн, березень - 5660 грн, квітень - 4170,53 грн, травень - 5660 грн, червень - 5660 грн, липень - 3087,27 грн, серпень - 5660 грн, вересень - 5660 грн, жовтень - 5660 грн, листопад - 5402,73 грн, грудень - 5660 грн; - 2019 рік: січень - 5120,95 грн, лютий - 3113 грн, березень - 5660 грн, квітень - 5660 грн, травень - 5660 грн, червень - 5660 грн, липень - 1968,70 грн, серпень - 5157,62 грн, вересень - 5730 грн, жовтень - 5730 грн, листопад - 5457,14 грн, грудень - 5730 грн; - 2020 рік: січень - 4911,43 грн, лютий - 5730 грн, березень - 4638,57 грн, квітень - 5457,14 грн, травень - 5730 грн, червень - 5157 грн, липень - - 286,50 грн. серпень - 4870.50 гривень.

Також вказаним листом позивачу було роз`яснено, що з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України № 6-р/2020 від 26.03.2020 року по 31.08.2020 року ОСОБА_1 не займав посад, посадові оклади яких визначені статтею 81 Закону України «Про прокуратуру». Оплата праці в зазначений період здійснювалась відповідно до діючих нормативно-правових актів, а саме п. 3 розділу ІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури".

17.02.2021 року Харківська обласна прокуратура листом № 27-34 вих - 2021 повідомила позивача, що розмір посадового окладу по посаді прокурора прокуратури Балаклійського району Харківської області, яку ОСОБА_1 обіймав, встановлений у періоди: 21.10.2014 - 31.08.2015 - 1314.00грн.; 01.09.2015 - 12.10.2015 - 1378.00грн.; 13.10.2015-30.11.2015-1379.00грн.; 01.12.2015 - 14.12.2015 - 1724.00грн.

Вказаним листом позивачу було надано розрахункові листи за період з 21.10.2014 по 14.12.2015 (з помісячною розшифровкою розміру нарахованого посадового окладу та кількістю робочих днів).

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також система прокуратури України визначені Законом України «Про прокуратуру».

Фінансування оплати праці прокурорів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Статтею 89 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що фінансування прокуратури здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності прокуратури здійснюються Генеральною прокуратурою України.

Відповідно до ст. 90 Закону України «Про прокуратуру», фінансування прокуратури здійснюється згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими Генеральним прокурором України, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний бюджетний період.

Частина 2 ст. 8 Закону України «Про оплату праці» встановлює, що умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених ч. 3 цієї статті, та ч. 1 ст. 10 цього Закону.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оплату праці», оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України у межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Пунктами 1, 2, 6 Постанови Кабінету Міністрів України №505 від 31 травня 2012 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» (далі Постанова №505), затверджено схеми посадових окладів працівників органів прокуратури згідно з додатками 1-5. Крім того, надано право керівникам органів прокуратури у межах затвердженого фонду оплати праці установлювати: працівникам органів прокуратури посадові оклади відповідно до затверджених цією постановою схем посадових окладів.

Видатки, пов`язані з реалізацією Постанови №505 здійснюються в межах асигнувань на оплату праці, затверджених у кошторисах на утримання органів прокуратури. Упорядкування посадових окладів окремих працівників органів прокуратури здійснюється у межах затвердженого фонду оплати праці.

Згідно ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пункт 26 Розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України, в редакції Закону України №79-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» (набрали чинності з 01 січня 2015 року) встановлював, що норми і положення статті 81, частин 16-18 статті 86, пунктів 13, 14 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України «Про прокуратуру» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Абзацом 3 пункту 9 Прикінцевих положень Закону України №80-VIII від 28 грудня 2014 року «Про Державний бюджет України на 2015 рік» (набрав чинності з 01 січня 2015 року) установлено, що норми і положення частини 2 статті 33, статті 81 Закону України «Про прокуратуру» (Голос України, №206 від 25 жовтня 2014 року) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд зазначає, що Закон України №80-VIII від 28 грудня 2014 року «Про Державний бюджет України на 2015 рік» та Закон України №79-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» прийняті пізніше Закону України «Про прокуратуру», а тому, у 2015 році норми і положення Закону України «Про прокуратуру» щодо заробітної плати прокурора застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, а не статтею 81 цього Закону.

Таким чином суд дійшов висновку, що ввідповідачі не наділені правом самостійно без правового врегулювання та фінансової можливості щодо збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати перерахунок посадового окладу позивача та виплату заробітної плати в іншому розмірі, ніж це передбачено Постановою № 505.

Щодо доводів позивача, наведених у поясненнях стосовно протиправності не нарахування йому заробітної плати у розмірі, визначеному ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» з огляду на прийняте Конституційним Судом України рішення №6-р/2020 від 26.03.2020 у справі №1-223/2018(2840/18), суд зазначає наступне.

Ррішенням Конституційного Суду України №6-р/2020 від 26 березня 2020 року у справі №1-223/2018(2840/18) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), окремі положення п. 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», зі змінами, застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України передбачено, що положення п. 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», зі змінами, застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Ч 2 ст. 152 Конституції України, ч. 1 ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У рішенні №20-рп/2010 від 30 вересня 2010 року у справі за конституційним поданням 252 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про внесення змін до Конституції України» №2222-IV від 8 грудня 2004 року (справа про додержання процедури внесення змін до Конституції України) Конституційний Суд України вказав, що незалежно від того, наявні чи відсутні у рішеннях, висновках Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином суд зазначає, що дія окремого положення п. 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, згідно рішення Конституційного Суду України №6-р/2020 від 26 березня 2020 року у справі №1-223/2018(2840/18), втратила чинність 26 березня 2020 року.

Отже рішення Конституційного Суду України №6-р/2020 від 26 березня 2020 року не поширюється на спірні правовідносини, оскільки вони виникли до прийняття вказаного рішення Конституційного Суду України та оскільки вказане рішення не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду №820/2462/17 від 23 січня 2019 року, у справі №804/3790/17 від 25 липня 2019 року, у справі №818/45/1 від 04 червня 2020 року, у справі №826/18228/16 від 27 жовтня 2020 року.

Щодо вимоги позивача про визнання бездіяльності Луганської обласної прокуратури протиправною та стягнення на його користь матеріальної шкоди у вигляді недоотриманої заробітної плати, внаслідок прийняття неконституційного акту, за період з 27.03.2020 по 31.08.2020, суд зазначає наступне.

Законом України від 19.09.2019 №113-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури, який набрав чинності 25.09.2019 року, запроваджено реформування системи органів прокуратури.

Ч. 1 ст. 7 Закону України «Про прокуратуру» слова «регіональні» та «місцеві» замінено відповідно на «обласні» та «окружні».

Отже, статтею 15 Закону України «Про прокуратуру» зазначено виключний перелік посад в Офісі Генерального прокурора, обласних та окружних прокуратурах (в редакції Закону №113).

Таким чином, з 25.09.2019 положення ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» встановлюють розміри посадових окладів прокурорів окружних та обласних прокуратур.

Відповідно до абзацу 3 п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону №113 за прокурорами та керівниками регіональних, місцевих і військових прокуратур, прокурорами і керівниками структурних підрозділів Генеральної прокуратури України зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури. На зазначений період оплата праці -працівників Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури (постанова Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури»).

Пунктом 7 Прикінцевих і перехідних положень Закону №113 передбачено, що прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Також пунктом 4 Прикінцевих і перехідних положень Закону №113 передбачено, що день початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур визначається рішеннями Генерального прокурора стосовно Офісу Генерального прокурора, усіх обласних прокуратур, усіх окружних прокуратур. Вказані рішення публікуються у газеті «Голос України».

Таким чином, суд зазначає, що саме Закон України «Про прокуратуру» (зі змінами внесеними Законом №113), а не Бюджетний кодекс України (норма якого визнана неконституційною) передбачає оплату праці працівників Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур, відповідно до Постанови №505, яка на сьогодні є чинною.

Наказом Офісу генерального прокурора № 414 від 08.09.2020 визначено днем початку роботи обласних прокуратур 11 вересня 2020 року.

Отже, у період з 26 березня 2020 року по 31 серпня 2020 року обласні прокуратури створені не були.

Таким чином суд зазначає, що дія ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» у редакції дійсній у період з 26 березня 2020 року по 31 серпня 2020 року не поширюється на прокурорів регіональних та місцевих прокуратур; оплата праці таких працівників здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури.

Положення п. 3 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ не визнані неконституційними.

Таким чином у Луганської обласної прокуратури відсутні правові підстав здійснення ОСОБА_1 , прокурору регіональної прокуратури, оплати праці у період з 26 березня 2020 року по 31 серпня 2020 року у інший спосіб, ніж встановлений п. 3 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ, що виключає наявність бездіяльності відповідача щодо неналежного розрахунку та підстав для нарахування матеріальної шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Держави України в особі Харківської обласної прокуратури (вул.Б.Хмельницького, буд.4, м.Харків, 61001), Держави України в особі Луганської обласної прокуратури (вул. Богдана Ліщини, буд. 27,м. Сєвєродонецьк,Сєверодонецьк, місто, Луганська область,93408) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 18 червня 2021 року.

Суддя Спірідонов М.О.