Справа № 380/512/20
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/512/20 пров. № А/857/5771/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Судової Хомюк Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

за участю представника позивача Підгайного О.І.,

за участю представника відповідача Міла Полякова Д.П., Кінаша В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Державного підприємства «Виробничо сервісний центр у Львівській області» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року, прийняте суддею Мартинюком В.Я. у місті Львові у справі за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Державного підприємства «Виробничо сервісний центр у Львівській області» про стягнення заборгованості,-

встановив:

Головне управління ДПС у Львівській області (надалі ГУ ДПС у Львівській області, позивач) звернулось до суду з позовом до Державного підприємства «Виробничо сервісний центр у Львівській області» (надалі ДП «ВСЦ у Львівській області», відповідач) про стягнення до бюджету коштів з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника та з рахунків платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та готівкових коштів, у розмірі 5107043 грн. 87 коп.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року задоволено позов.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання, але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання. Саме на контролюючий орган покладено обов`язок здійснювати заходи щодо його погашення. Суд зазначив, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше, ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. У матеріалах справи наявна податкова вимога від 03.01.2017 року №1-17 на суму 962064 грн. 36 коп., виставлена відповідачу, а тому контролюючий орган правомірно у визначені законом строки звернувся до суду із даним позовом.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ДП «ВСЦ у Львівській області» подало апеляційну скаргу. Вважає, що таке ухвалене без повного з`ясування та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушення норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що просте арифметичне додавання сум ПДВ, зазначених у рішенні та в позові дає суму боргу з ПДВ 1 477 203 грн. 10 коп., відтак, позивач свавільно та безпідставно намагається стягнути завищені суми коштів більше, ніж на 3 мільйони гривень.

Крім того, різниця між заявленим податковим зобов`язанням з податку на нерухоме майно та тим, що намагається стягнути позивач складає 165 907 грн. 44 коп.

Зазначає, що податкова вимога щодо заявленого у позовній заяві боргу відповідачу не вручалась, відтак останній був позбавлений можливості надати заперечення та пояснення для запобігання виникненню помилок, допущених контролюючим органом.

Звертає увагу на те, що ДП «ВСЦ у Львівській області» не знало про існування даної справи, оскільки знаходиться за однією адресою з контролюючим органом і вся судова кореспонденція була отримана однією особою ОСОБА_1 , яка є працівником канцелярії Державної податкової служби у Львівській області, що є обов`язковою підставою в силу вимог п.3 ч.3 ст. 317 КАС України.

Просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Головне управління ДПС у Львівській області подало додаткові пояснення до апеляційної скарги, де уточнили, що предметом стягнення у даній справі є сума 1889325, 68 грн. та провели детальний розрахунок, на підставі чого така заборгованість утворилася.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що податковий борг відповідача становить 5107043 грн. 87 коп.

Даний борг виник із заборгованості з:

податку на додану вартість 4762274 грн. 10 коп., що підтверджується:

- податковим повідомленням рішенням № від 14.03.2019 року у розмірі 13428 грн. 59 коп. винесеним на підставі акта про результати перевірки №778/50.12/22380635 від 24.01.2019 року;

-податковим повідомленням рішенням №2 від 05.12.2018 року у розмірі 30 грн. 19 коп. винесеним на підставі акта про результати перевірки №7238/13-01-50-12/22380635 від 23.11.2018 року;

-податковим повідомленням рішенням № від 31.08.2018 року у розмірі 35921 грн. 96 коп. винесеним на підставі акта про результати перевірки №2126/13-01-12-21/22380635 від 24.07.2018 року (залишок несплаченої суми становить 11924 грн. 32 коп);

-податковою декларацією з податку на додану вартість від 30.08.2018 року на суму 338096 грн. 00 коп.;

- податковою декларацією з податку на додану вартість від 19.09.2018 року на суму 303756 грн. 00 коп.;

- податковою декларацією з податку на додану вартість від 18.10.2018 року на суму 88543 грн. 00 коп.;

-податковою декларацією з податку на додану вартість від 20.11.2018 року на суму 275246 грн. 00 коп.;

- податковою декларацією з податку на додану вартість від 20.12.2018 року на суму 146450 грн. 00 коп.;

-податковою декларацією з податку на додану вартість від 18.01.2019 року на суму 113790 грн. 00 коп.;

- податковою декларацією з податку на додану вартість від 20.02.2018 року на суму 57202 грн. 00 коп.;

-податковою декларацією з податку на додану вартість від 18.04.2019 року на суму 44639 грн. 00 коп.;

-податковою декларацією з податку на додану вартість від 16.05.2019 року на суму 49839 грн. 00 коп.;

-податковою декларацією з податку на додану вартість від 19.06.2019 року на суму 34259 грн. 00 коп.;

податку на нерухоме майно 273020 грн. 34 грн., що підтверджується:

-податковою декларацією з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 09.02.2019 року на суму 107112 грн. 56 коп.;

-податковою декларацією з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 07.02.2019 року на суму 107112 грн. 58 коп.;

акцизного податку 5264 грн. 68 коп., що підтверджується:

-декларації акцизного податку від 17.01.2019 року на суму 869 грн. 68 коп.;

-декларації акцизного податку від 20.02.2019 року на суму 806 грн. 00 коп.;

-декларації акцизного податку від 20.03.2019 року на суму 926 грн. 00 коп.;

-декларації акцизного податку від 15.04.2019 року на суму 909 грн. 00 коп.;

-декларації акцизного податку від 15.05.2019 року на суму 868 грн. 00 коп.;

- декларації акцизного податку від 18.06.2019 року на суму 886 грн. 00 коп.;

податку на прибуток 2340 грн. 64 коп., що підтверджується:

-податковою декларацією з податку на прибуток підприємства від 21.03.2019 року на суму 2340 грн. 64 коп.;

орендної плати з юридичних осіб 48069 грн. 77 коп., що підтверджується:

-податковим повідомленням рішенням № від 26.02.2019 року у розмірі 980 грн. 82 коп. винесеним на підставі акта про результати перевірки №1219/22380635 від 26.02.2019 року;

-податковим розрахунком земельного податку від 06.02.2019 року на суму 47088 грн. 95 коп.;

земельного податку з юридичних осіб 16074 грн. 34 коп., що підтверджується:

-податковим розрахунком земельного податку від 06.02.2019 року на суму 16074 грн. 34 коп.

Відповідно до підп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (надалі ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з підп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Як передбачено п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначеного у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з положенням підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Підпунктом 41.2 ст.41 ПК України визначено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

У відповідності до абз.1 п.95.3 ст.95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Апеляційним судом в ході розгляду справи зобов`язано позивача надати уточнення з приводу суми боргу, яка підлягає стягненню з відповідача, враховуючи те, що представник ГУ ДПС у Львівській області в судовому засіданні зазначив, що контролюючим органом допущено арифметичну помилку при обрахунку суми.

Із поданих пояснень (а.с. 147 185) вбачається що заборгованість згідно карток особових рахунків та довідки про заборгованість №786/13-01-51-08 від 26.09.2019 року складає 5 107 043,87 грн., однак предметом стягнення у даній справі є сума 1 889 325, 68 грн., яка виникла на підставі:

1)податку на додану вартість - 1 603 351,11 грн.:

Податкове повідомлення-рішення № від 14.03.2019 року на суму 13 428,59 грн., винесене на підставі акта про результати перевірки №778/50.12/22380635 від 24.01.2019 року;

Податкове повідомлення-рішення №2 від 05.12.2018 року на суму 30,19 грн., винесене на підставі акта про результати перевірки №7238/13-01-50-12/22380635 від 23.11.2018 року;

Податкове повідомлення-рішення № від 31.08.2018 року на суму 35 921,96 грн., винесене на підставі акта про результати перевірки №2126/13-01-12-21/22380635 від 24.07.2018 року (залишок несплаченої суми становить 11 924,32 грн.);

Податкова декларація з податку на додану вартість від 30.08.2018 року на суму 338 096,00 грн.;

Податкова декларація з податку на додану вартість від 19.09.2018 року на суму 303 756,00 грн.

Податкова декларація з податку на додану вартість від 18.10.2018 року на суму 88 543,00 грн.

Податкова декларація з податку на додану вартість від 20.11.2018 року на суму 275 246, 00 грн

Податкова декларація з податку на додану вартість від 20.12.2018 року на суму 146 450, 00 грн

Податкова декларація з податку на додану вартість від 18.01.2019 року на суму 113 790,00 грн.;

Податкова декларація з податку на додану вартість від 20.02.2019 року на сумі 57 202,00 грн.;

Податкова декларація з податку на додану вартість від 20.03.2019 року на суму 110 504, 00 грн.;

Податкова декларація з податку на додану вартість від 18.04.2019 року на суму 18.04.2019 року на суму 44 639,00 грн.;

Податкова декларація з податку на додану вартість від 16.05.2019 року на суму 49 839,00 грн.

Податкова декларація з податку на додану вартість від 19.06.2019 року на суму 34 259,00 грн.;

15644,01 грн. пеня згідно зворотного боку облікової картки платника податків.

2)податку на прибуток:

податкова декларація з податку на прибуток підприємства від 21.03.2019 року на суму 2340 грн. 64 коп.;

3)орендної плати з юридичних осіб 48069 грн. 77 коп.:

5137,61 грн. податковий розрахунок земельного податку № від 06.02.2019року терм. спл. 02.03.2019 року;

980,82 грн. податкове повідомлення рішення (форма «Ш») № від 26.02.2019 року;

41 951, 34 грн. податковий розрахунок земельного податку № від 06.02.2019 року терм. спл. щомісячно 30 числа;

4)земельного податку з юридичних осіб 16074 грн. 34 коп.:

податковим розрахунком земельного податку від 06.02.2019 року на суму 16074 грн. 34 коп.

5)акцизного податку 5264 грн. 68 коп., що підтверджується:

декларації акцизного податку від 17.01.2019 року на суму 869 грн. 68 коп.;

декларації акцизного податку від 20.02.2019 року на суму 806 грн. 00 коп.;

декларації акцизного податку від 20.03.2019 року на суму 926 грн. 00 коп.;

декларації акцизного податку від 15.04.2019 року на суму 909 грн. 00 коп.;

декларації акцизного податку від 15.05.2019 року на суму 868 грн. 00 коп.;

декларації акцизного податку від 18.06.2019 року на суму 886 грн. 00 коп.;

6)податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки 214 225,14:

податковою декларацією з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 09.02.2019 року на суму 107112 грн. 56 коп.;

податковою декларацією з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 07.02.2019 року на суму 107112 грн. 58 коп.;

Судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.02.2018 №813/4668/17 задоволено позов ГУ ДФС у Львівській області до ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» та стягнуто суму у розмірі 1 309 979,52 грн. (залишок непогашеного боргу становить- 1 067 825,61 грн.)

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 року у справі №1340/5103/18 задоволено адмістративний позов ГУ ДФС у Львівській області до ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» та стягнуто суму у розмірі 2 149 892,58 грн.

Відтак, як вбачається із поданих представником позивача документів, останній у суму заборгованості в розмірі 5107043 грн. 87 коп. включив суми, стягнуті з ДП «ВСЦ у Львівській області» за судовими рішеннями, що є неприпустимо та призводить до подвійної сплати заборгованості.

Відтак, провівши обрахунок шляхом віднімання від загальної суми заборгованості сум, які стягнуті за судовими рішеннями, колегія суддів приходить до висновку про те, що , предметом стягнення у даній справі є заборгованість у розмірі 1 889 325, 68 грн.

Під час апеляційного перегляду даної справи, представники відповідача погодилися із уточненим податковим органом розрахунком про наявність заборгованості у ДП «ВСЦ у Львівській області» в сумі 1 889 325, 68 грн..

Відповідно до ч.1 ст.78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відтак зазначена вище обставина не підлягає доказуванню.

Представником відповідача в судовому засіданні подано клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з приводу чого колегія суддів зазначає наступне.

Стаття 132 КАС України встановлює, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

На підтвердження факту надання правової допомоги, представником відповідача надано :

- договір А 4-21 про надання правової допомоги від 01.03.2021 року;

- попередній (орієнтовний) розрахунок, в якому зазначено зміст послуг та час, витрачений на виконання, зокрема:

1)ознайомлення з наданими замовником документами, збір інших доказів, що стосуються предмету розгляду у справі 4 год.;

2)розробка правової позиції та плану дій щодо захисту прав та законних інтересів 2 год.,

3)підготовка та подача до суду апеляційної скарги 3 год.,

4)участь у судових засіданнях 1 год.,

5)підготовка та подача необхідних процесуальних документів в ході розгляду даної справи, направлення їх іншим учасникам процесу 1 год.,

Тариф за 1 год. 0,38 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу станом на 01.01.2021 року 862 грн.

- виписка за рахунками за 08.06.2021 року на суму 9862,00 грн.

Відповідно до частини п`ятої статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

На думку суду, заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу за вказані послуги вартістю 9482 грн. є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг). В свою чергу, враховуючи той факт, що адвокатом було проведено роботу з підготовки апеляційної скарги, яку враховано судом при вирішенні справи, а також присутність останнього у судових засіданнях, колегія суддів вважає, що розмір витрат на правничу допомогу щодо підготовки позову, який підлягає відшкодуванню позивачу у співмірності до наданих послуг становить 5172 грн.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються частково на неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового про часткове задоволення позовних вимог.

Враховуючи результат розгляду апеляційної скарги та, виходячи із приписів ст.139 КАС України, апеляційний суд приходить до висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Львівській області на користь ДП «ВСЦ у Львівській області» судовий збір за подання апеляційної скарги пропорційно до задоволених вимог у розмірі 19863 гривень 90 копійок та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 5172 грн

Керуючись ст.ст. 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Виробничо сервісний центр у Львівській області» задовольнити частково.

Скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року у справі № 380/512/20 та ухвалити постанову, якою позов Головного управління ДПС у Львівській області до Державного підприємства «Виробничо сервісний центр у Львівській області» про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Виробничо сервісний центр у Львівській області» () до бюджету кошти з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника та з рахунків платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та готівкових коштів, у розмірі 1 889 325 (один мільйон вісімсот вісімдесят дев`ять тисяч триста двадцять п`ять) грн. 68 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області () на користь Державного підприємства «Виробничо сервісний центр у Львівській області» () судові витрати у розмірі 25 035 (двадцять п`ять тисяч тридцять п`ять) гривень 90 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 18.06.2021 року.