Справа № 280/9295/20
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2021 року м. Дніпросправа № 280/9295/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Рубана А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Реклама Сервіс-Україна" на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 31.03.2021 р. в адміністративній справі №280/9295/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Реклама Сервіс-Україна" до Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, Комунального підприємства "Градпроект" про визнання дій протиправними, скасування доручень,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року задоволено клопотання представника Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради про закриття провадження у справі в частині позовних вимог та закрито провадження у справі №280/9295/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Реклама Сервіс-Україна» до Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Комунальне підприємство «Градпроект», в частині позовних вимог про встановлення відсутності компетенції (повноважень) Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради щодо виконання функцій робочого органу з питань розміщення зовнішньої реклами в м.Запоріжжі.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивачем області подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для провадження розгляду.

В судовому засіданні представник позивача (Лишенко С.О.) підтримав доводи апеляційної скарги. Представник відповідача (Савченко А.В.) підтримав наведені у відзиву на апеляційну скаргу заперечення. Третя особа, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, що відповідно до приписів ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши підстави для перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, в провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Реклама Сервіс-Україна» до Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Комунальне підприємство «Градпроект», про визнання дій протиправними, скасування доручень.

23.03.2021 відповідачем подано клопотання, в якому останній просив закрити провадження у справі в частині вимог щодо встановлення відсутності компетенції (повноважень) відповідача щодо виконання функцій робочого органу з питань розміщення зовнішньої реклами в м. Запоріжжі. В обґрунтування клопотання відповідач посилається на правові позиції Великої Палати Верховного Суду, висловлену в постанові від 13.03.2019 у справі №820/3713/17та Верховного Суду, висловлену в постанові від 18.12.2019 у справі №643/11941/17, відповідно до яких спір, у якому особа, яка не є суб`єктом владних повноважень та заявляє вимоги про визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) у суб`єкта владних повноважень, не є компетенційним, тому не може бути розглянутий у порядку адміністративного судочинства.

Закриваючи провадження в частині вимог щодо встановлення відсутності компетенції (повноважень) Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради щодо виконання функцій робочого органу з питань розміщення зовнішньої реклами в м.Запоріжжі, суд першої інстанції дійшов висновку, що з урахуванням суб`єктного складу сторін вказаний спір не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Приписами частини 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом частини 1 статті 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7); позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду (пункт 8);

Згідно з частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Водночас, нормами статті 19 КАС України визначено справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Зокрема, пунктом 3 частини 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, на спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень. Отже, наведену норму закону слід розуміти таким чином, наявність такого спору можлива виключно між суб`єктами владних повноважень.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року у справі №820/3713/17 зазначила, що компетенційними є спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі делегованих повноважень. Особливістю таких спорів є те, що сторонами у них - як позивачем, так і відповідачем - є суб`єкти владних повноважень. Тобто позивачем у компетенційних спорах є суб`єкт владних повноважень, якщо він вважає, що інший суб`єкт владних повноважень - відповідач своїм рішенням або діями втрутився у його компетенцію або що прийняття такого рішення чи вчинення дій є його прерогативою.

Також Верховним Судом у постанові від 5 липня 2019 року по справі №802/833/17-а наведене правовий висновок, в якому зазначено, що компетенція - це сукупність повноважень, прав та обов`язків державного органу, установи або посадової особи, які вони зобов`язані використовувати для виконання своїх функціональних завдань. Компетенцію державного органу чи посадової особи становлять їхні повноваження, визначені законом. Внаслідок різного тлумачення законодавства компетенція суб`єктів владних повноважень може перетинатися, внаслідок чого виникає компетенційний спір. Завданням суду у компетенційних спорах, з урахуванням загального завдання адміністративного судочинства, є розв`язання законодавчої колізії, а також усунення наслідків дублювання повноважень.

Аналогічна позиція викладена також у постановах Верховного Суду від 14.03. 2018 року у справі № 800/566/17, від 10.07.2018 року у справі № 825/1808/17, від 5.07.2019 року у справі № 802/833/17-а, від 18.03.2020 у справі № 461/10234/15-а, від 26.05.2020 у справі №808/4327/15, від 29.04.2020 у справі №160/1106/19, від 07.10.2020 у справі №320/1360/19, від 23.02.2021 у справі №808/1259/18.

Відповідно до приписів ч.5 ст. 242 КАС України суд при вирішені справи враховує наведені правові висновки, наведені у вищевказаних судових рішеннях.

Крім того, судом враховується, що при зверненні до суду з позовом, позивач також просить визнати протиправними дії відповідача щодо видання доручень, на підставі яких було демонтовано належні позивачу рекламні конструкції, скасувати відповідні доручення, а також встановити відсутність компетенції відповідача щодо виконання таких функцій.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що в даному випадку вимоги про встановлення відсутності у відповідача компетенції фактично є підставою позову, тобто позивач пов`язує протиправність оскаржуваних дій та рішень з відсутністю у відповідача компетенції на виконання функцій робочого органу з питань розміщення зовнішньої реклами в м. Запоріжжі, а тому не можуть розглядатися судом як окремі позовні вимоги, оскільки саме по собі визнання відсутності у відповідача компетенції на виконання певних функцій не вплине на права позивача, які він вважає порушеними в межах спірних правовідносин, тобто не призведе до реального й ефективного їх захисту.

Колегія суддів, враховуючи, що позивач не є суб`єктом владних повноважень, вважає, що суд першої інстанції з урахуванням приписів п.3 ч.1 ст. 19 КАС України дійшов вірного висновку про закриття провадження в частині позовних вимог про встановлення відсутності компетенції (повноважень) Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради щодо виконання функцій робочого органу з питань розміщення зовнішньої реклами в м. Запоріжжі.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Реклама Сервіс-Україна" залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №280/9295/20 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 329 КАС України

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко