Справа № 826/19877/16
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2021-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

17 червня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М, при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелвінс Прайм» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мелвінс Прайм» звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 06.12.2016 № та № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що висновки контролюючого органу щодо нереальності здійснення господарських операцій позивача з контрагентом Товариством з обмеженою відповідальністю «Перший бізнес-центр» є хибними та спростовуються наданими позивачем первинними документами, які відповідають вимогам чинного законодавства.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2017 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року, адміністративний позов задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду від 15 травня 2020 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 січня 2021 року позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у м. Києві, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Зокрема, контролюючий орган зазначає, що за інформацією з протоколу допиту у межах кримінального провадження посадова особа контрагента позивача заперечувала свою участь у фінансово-господарській діяльності цього підприємства.

Крім того, відповідач посилається на недоведеність матеріально-технічної можливості у контрагента платника податків здійснювати обумовлені договорами зобов`язання.

За приписами пункту 5 частини 2 статті 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року справу № 160/3364/19 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду. У вказаній ухвалі Верховний Суд прийняв доводи позивача щодо неоднозначної практики вирішення справ у адміністративних спорах про скасування податкових повідомлень-рішень, винесених у зв`язку з відсутністю, на думку податкового органу, у платника податку права на податковий кредит або неправомірністю формування витрат. Верховний Суд зауважив, що істотні розбіжності виникають при наданні оцінки такому доказу як вирок місцевого суду, яким встановлено факт фіктивності господарської діяльності підприємства, з яким позивач мав господарські відносини до винесення вироку, і що ця обставина обов`язково має бути врахована судом при наданні оцінки доказам.

Верховний Суд зазначив про необхідність відступлення від висновків Верховного Суду України, сформульованих, зокрема, у справах № 810/5645/14, № 826/3477/13-а, № 826/15034/14, оскільки викладені у вказаних рішеннях висновки Верховного Суду України фактично суперечать презумпції невинуватості та положенням частини четвертої статті 95 Кримінального процесуального кодексу України, який вказує, що підставами для висновків є відомості, отримані судом під час судового засідання, і суд не вправі обґрунтовувати свої рішення показаннями, наданими слідчому або прокурору, або посилатися на них. Тобто, протокол допиту сам по собі не є доказом у межах власне кримінального провадження, тому не може бути є доказом в адміністративній справі.

Зі змісту даної ухвали також вбачається, що, на переконання Верховного Суду, порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом, не впливають на права та обов`язки іншого платника податків. Чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів. Тому невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків. Факт наявності вироків, ухвалених на підставі угод у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, якщо іншими наданими доказами рух товару і зміни в активах / зобов`язаннях платника податків підтверджуються.

Верховний Суд дійшов висновку про те, що у межах спірних правовідносин необхідно відступити від висновків Верховного Суду України, що статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю та господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку, а також що сам факт того, що на момент розгляду справи щодо посадових осіб контрагентів не було винесено вироків, не може спростовувати достовірність їхніх пояснень щодо характеру укладених угод і фактичного здійснення операцій за цими угодами.

На переконання Верховного Суду наявна виключна правова проблема, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з метою формування єдиної правозастосовчої практики.

Дослідивши матеріали справи, доводи сторін, та ухвалу Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 160/3364/19, колегія суддів дійшла висновку, що у справі №160/3364/19 переглядаються подібні правовідносини, а тому наявні підстави для зупинення провадження у справі №826/19877/16 до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду по справі №160/3364/19.

Керуючись ст.ст. 236, 321, 325, 326, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ

Зупинити провадження у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелвінс Прайм» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №160/3364/19.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями.

Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала складена в повному розмірі 17 червня 2021 р.

Головуючий суддя І.О. Лічевецький

суддя О.М.Оксененко

суддя В.П. Мельничук