Справа № 480/9041/20
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2021-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Н.В. Савицька
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 р. Справа № 480/9041/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "БАКС" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.02.2021, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено по справі № 480/9041/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БАКС"

до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "БАКС", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області, і просив суд визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДПС у Сумській області "Про проведення фактичної перевірки" від 03.11.2020 №1334.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваний наказ не відповідає вимогам Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України), а саме: в наказі не зазначено конкретну адресу об`єкта, де проводиться фактична перевірка; наказ не містить періоду діяльності позивача, який буде перевірятися; в наказі не зазначено фактичні підстави для проведення перевірки. Тобто, в оскаржуваному наказі відсутні будь-які посилання на наявність конкретної інформації, що відповідає приписам ПК України, як підстави призначення перевірки, окрім звичайного посилання на норми, що регулюють питання про те, яка інформація може бути підставою для призначення перевірки. У зв`язку з цим, з оскаржуваного наказу неможливо ідентифікувати передбачену ПК України підставу для призначення фактичної перевірки позивача та чи дійсно така інформація була в наявності у контролюючого органу на час прийняття спірного наказу, що свідчить про невідповідність наказу вимогам абз. 3 п. 81.1 ст. 81 ПК України.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що в спірному наказі обов`язково має бути зазначена адреса, відмінна від юридичної, об`єкта, де буде проводитись фактична перевірка, обов`язково має бути зазначено період діяльності, який підлягає перевірці контролюючим органом дотримання позивачем вимог чинного законодавства, обов`язково має бути зазначено фактичні підстави для проведення перевірки. Крім того, висновки суду першої інстанції щодо непорушення спірним наказом прав позивача, оскільки останній не скористався правом на недопуск посадових осіб відповідача до проведення перевірки є необгрунтованими.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Зокрема, зазначає, що на виконання вимог ПК України, відповідачем було прийнято оскаржуваний наказ №1334 від 03.11.2020, згідно якого і була призначена фактична перевірка ТОВ «Бакс» за адресою: Сумська обл., м. Шостка, вул. Садовий бульвар, буд. 10. Вказаний наказ оформлений у відповідності до вимог пункту 81.1 статті 81 Кодексу та містить відповідні посилання щодо підстав проведення перевірки передбачених підпунктами 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Кодексу. При цьому норми ПК України не передбачають зобов`язання щодо зазначення контролюючим органом у наказі на проведення фактичної перевірки конкретизації підстав, окрім перелічених у підпунктах 80.2.1 - 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Кодексу.

Також відповідач звертає увагу суду на те, що в оскаржуваному наказі зазначено фактичне місце проведення перевірки (п.1 Наказу №1334 від 03.11.2020), тобто посилання позивача на відсутність зазначення в оскаржуваному наказі місця проведення перевірки, на думку відповідача, є не обґрунтованим та таким, що взагалі не відповідає дійсним обставинам справи.

Також зазначає, що відповідно до інформаційних баз даних ДПС (зокрема Системи електронного адміністрування реалізації пального - СЕАРП) ТОВ «БАКС» у 2020 році до 04.11.2020 (дата отримання ліцензії № 2000740) на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) отримувало значні обсяги пального (106,3 тис. л) від постачальників за відсутності відповідної ліцензії на право зберігання пального до 03.11.2020 (включно). При цьому ТОВ «Бакс» згідно Системи електронного адміністрування пального та спирту етилового має зареєстрований акцизний склад (місце зберігання пального) за адресою: Сумська обл., пров. Комарова, буд. 3 (уніфікований номер № 1010232). Водночас, згідно поданих повідомлень про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою 20-ОПП ТОВ «Бакс» - зазначено відомості про використання у діяльності значної кількості ємностей, що можуть бути використанні для зберігання пального. Враховуючи вищевикладене, у Головного управління ДПС у Сумській області при виданні наказу від 03.11.2020 № 1334 «Про проведення фактичної перевірки» ТОВ «Бакс» була наявна інформація, яка свідчила про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи згідно ПК України, зокрема щодо зберігання отриманого пального до 03.11.2020 без одержання відповідної ліцензії.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративно судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 03.11.2020 Головним управлінням Державної податкової служби у Сумській області видано наказ № 1334 «Про проведення фактичної перевірки», яким передбачено провести фактичну перевірку за місцем фактичного провадження (здійснення) діяльності, розташування господарських об`єктів, або інших об`єктів власності (зокрема, місць зберігання та/або відпуску пального), через які здійснює (проводить) діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю «БАКС» (а.с.5).

На підставі даного наказу з 04.11.2020 о 10 год. 00 хв. по 09 год. 45 хв. 12.11.2020 відповідачем було проведено фактичну перевірку, за результатами якої складено акт перевірки від 12.11.2020 №1134/18/22/РРО/23054636 (а.с.6-9).

Згідно вказаного акту, під час проведення фактичної перевірки встановлені порушення п.63.3 ст. 63 ПК України, в частині порушення порядку подання повідомлень про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність; ст. 1, ч. 8 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" в частині зберігання пального (палива дизельного) без наявності відповідної ліцензії.

Вважаючи наказ про проведення перевірки протиправним, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Згідно з п.п 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПКУ, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп. 75.1.3 п. 75.1 ст.75 ПКУ, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника.

Відповідно до ст. 80 ПКУ, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав перелічених у підпунктах 80.2.1 - 80.2.7 пункту 80.2 зазначеної статті Кодексу, зокрема у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПКУ).

Згідно з п. 82.3 ст.82 ПКУ, тривалість фактичної перевірки визначається строком її проведення не більше 10 діб, що передбачає її початок та завершення після дослідження всіх необхідних документів за визначеними питаннями, контроль за якими покладено на контролюючі органи у будь-який день вказаного проміжку часу, зазначення періоду, що обревізовується згідно загальних строків передбачених статтею 102 Кодексу не суперечить чинному законодавству та є об`єктивною складовою при здійсненні контрольно-перевірочних заходів щодо дотримання платниками податків вимог законодавства щодо обігу підакцизних товарів (зокрема пального).

Відповідно до п. 81.1 ст.81 ПКУ, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

З наказу про проведення фактичної перевірки від 03.11.2020 колегією суддів встановлено, що відповідачем призначено проведення перевірки позивача на підставі п.п. 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, п. 82.3 статті 82 ПК України.

Так, відповідно до п.п. 80.2.2, 80.2.5 п. 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки з підстав, зокрема, наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Оскільки основним видом діяльності ТОВ "БАКС" є неспеціалізована оптова торгівля, то прийняття спірного наказу про проведення фактичної перевірки позивача цілком узгоджується з вимогами Податкового кодексу України.

Згідно з п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України підставою для проведення фактичної перевірки підприємства позивача може бути не лише отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, а також і необхідність здійснення податковим органом функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, пального.

Податковим органом, у наказі про призначення перевірки, викладена підстава проведення перевірки - з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу пального, у частині обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування обігу та реалізації пального, цільового використання пального, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками, а тому доводи позивача щодо протиправності наказу у зв`язку з відсутністю зазначення в ньому посилань на фактичні підстави для проведення перевірки, на думку суду, є безпідставними.

Такі висновки суду узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 10.04.2020 у справі № 815/1978/18.

Також, зі змісту спірного наказу встановлено, що фактична перевірка здійснювалася за місцем фактичного провадження (здійснення) діяльності, розташування господарських об`єктів, або інших об`єктів власності (зокрема місць зберігання та/або відпустку пального), через які здійснює (проводить) діяльність ТОВ "БАКС" (код згідно ), юридична (податкова) адреса: Сумська область, м. Шостка, вул. Садовий бульвар, буд. 10; термін проведення фактично перевірки визначено строком не більше 10 діб у період з 04.11.2020. Також в наказі зазначено, що фактичну перевірку здійснити за період діяльності платника податків (суб`єкта господарювання) за місцем фактичного провадження (здійснення діяльності (розташування господарських об`єктів) з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 ПКУ. Крім того, наказом визначено осіб яких направлено для проведення зазначеної перевірки (заступника начальника відділу фактичних перевірок, головного державного ревізора-інспектора відділу фактичних перевірок).

Таким чином, наказ Головного управління ДПС у Сумській області від 13.11.2020 № 1334 «Про проведення фактичної перевірки» ТОВ «БАКС» оформлений у відповідності до вимог п.81.1 ст. 81 ПКУ та містить відповідні посилання щодо підстав проведення перевірки передбачених пп. 80.2.2 та 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПКУ, а також містить конкретну адресу об`єкта де проводиться перевірка, відтак посилання позивача на те, що в наказі не зазначено конкретну адресу об`єкта, де проводиться фактична перевірка, що наказ не містить періоду діяльності позивача, який буде перевірятися, а також те, що в наказі не зазначено фактичні підстави для проведення перевірки, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими.

При цьому, колегія суддів зазначає, що вимоги чинного податкового законодавства не передбачають обов`язку щодо зазначення контролюючим органом у наказі на проведення фактичної перевірки конкретизації підстав, окрім перелічених у пп. 80.2.1 - 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 ПКУ.

Виконання контролюючим органом своїх обов`язків щодо організації податкового контролю, зокрема, шляхом проведення фактичної перевірки не є порушенням прав платника, не спричиняє і не може спричинити негативних наслідків для нього у випадку належного ведення господарської діяльності, фінансової звітності, бухгалтерського обліку, у відповідності до норм податкового законодавства.

З приводу посилання позивача на те, що наказ на проведення перевірки не був вручений належній особі, оскільки головний бухгалтер ОСОБА_1 не є уповноваженою особою, колегія суддів зазначає наступне.

Так, за правилами п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

На підставі викладеног, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що перевірка була проведена з відома керівника ТОВ "БАКС" ОСОБА_2 та в присутності головного бухгалтера ТОВ "БАКС" ОСОБА_1 , яка є посадовою особою платника податків (а.с.6). Правом на недопуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки позивач не скористався. У той же час, посадова особа товариства, головний бухгалтер ОСОБА_1 , яка отримала копію наказу Головного управління ДПС у Сумській області від 03.11.2020 за № 1334 «Про проведення фактичної перевірки», ознайомилась з направленням на право здійснення перевірки службовими особами від 03.11.2020 за № 245,246/18-28-07-05 та не мала жодних зауважень, щодо підстав її організації та проведення.

За викладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про не доведення позивачем обґрунтованої протиправності прийнятого податковим органом наказу про проведення фактичної перевірки, а також порушення прав позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 року по справі №480/9041/20 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БАКС" - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 по справі № 480/9041/20 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді Г.Є. Бершов І.М. Ральченко