Справа № 160/3343/21
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2021-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
15 червня 2021 року Справа № 160/3343/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГорбалінського В.В.
за участі секретаря судового засіданняСітайло О.В.
представник позивача представник відповідача Тиховліс В.Р. Єгоров А.Є.
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ФІДЕЯ» про забезпечення позову, в якій заявник просить забезпечити адміністративний позов шляхом:
- забезпечити позов шляхом заборони Східному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків подавати податкові векселя серія АА 2614538 від 16.11.2020 р., серія АА 2614539 від 16.11.2020 р., серія АА 2614541 від 16.11.2020 р., серія АА 2614898 від 16.11.2020 р., серія АА 2614542 від 16.11.2020 р. на оплату до банків, які авалювали вказані векселія;
- забезпечити позов шляхом заборони Східному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків подавати податкові векселя серія АА 2614538 від 16.11.2020 р., серія АА 2614539 від 16.11.2020 р., серія АА 2614541 від 16.11.2020 р., серія АА 2614898 від 16.11.2020 р., серія АА 2614542 від 16.11.2020 р. із виконавчими написами на примусове виконання до органів державної виконавчої служби та/або до приватних виконавців;
- забезпечити позов шляхом заборони Східному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків проводити щодо податкових векселів серія АА 2614538 від 16.11.2020 р., серія АА 2614539 від 16.11.2020 р., серія АА 2614541 від 16.11.2020 р., серія АА 2614898 від 16.11.2020 р., серія АА 2614542 від 16.11.2020 р. контрольно-перевірочну роботу;
Необхідність забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що у відповідності до відомостей, зазначеними в податкових векселях серія АА 2614538, серія АА 2614539, серія АА 2614541, серія АА 2614898, серія АА 2614542, датою погашення вказаних векселів є 13.02.2021 р.
Представником позивача зазначено, що станом на 18.02.2021 року контролюючим органом надано платнику податків вимоги про усунення порушень, які містять в собі вимоги про здійснення оплати за виданими Позивачем векселями. Позивач вважає, що контролюючим органом вже здійснено протест таких векселів, а також вчинено виконавчі написи, а отже контролюючим органом вчинено дії щодо оплати сум, вказаних у зазначених податкових векселях, а також позивач вважає, що контролюючий орган має на меті звертатись до виконавчої служби з метою примусового стягнення грошових коштів.
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ФІДЕЯ» про забезпечення позову, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.
Згідно з частинами першою, четвертою, п`ятою та шостою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання.
Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.
За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.
Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Відповідно до Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.
Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
З аналізу вказаних положень вбачається, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про те, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Так, як видно із матеріалів справи, вимоги заяви про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовані тим, що фактично заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також ефективний захист та поновлення порушених прав позивача.
Так, відповідно до пункту 14 Порядку № 1257 у разі коли податковий вексель не погашено в установлений строк, векселедержатель здійснює протест такого податкового векселя у неплатежі згідно із законодавством та протягом одного робочого дня з дати вчинення протесту звертається до банку, який здійснив аваль цього податкового векселя, з опротестованим податковим векселем.
Банк-аваліст зобов`язаний не пізніше операційного дня, що настає за датою звернення векселедержателя з опротестованим податковим векселем, переказати векселедержателю суму, зазначену в податковому векселі.
Як встановлено судом, 18.02.2021 року контролюючим органом було складено вимоги про усунення порушень, якими відмовлено у погашені простих векселів (серія АА 2614538 від 16.11.2020 р., серія АА 2614539 від 16.11.2020 р., серія АА 2614541 від 16.11.2020 р., серія АА 2614898 від 16.11.2020 р., серія АА 2614542 від 16.11.2020 р.).
22.02.2021 року нотаріусом на звернення контролюючого органу вчинено протести про неоплату вказаних векселів та складено виконавчі написи щодо стягнення коштів з ТОВ «ФІРМА «ФІДЕЯ» на користь Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
23.02.2021 року контролюючий орган звернувся із опротестованими податковими векселями до банків-авалістів (ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "МТБ БАНК", АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК АЛЬЯНС») з вимогою про переказ векселедержателю сум, зазначених в векселях.
Враховуючи зазначене, суд погоджується із такими обґрунтуванням позивача, оскільки існує велика вірогідність того, що контролюючий орган звернеться до банків-авалістів з опротестованими податковими векселями за для отримання грошових коштів, які вказані в податкових векселях.
При цьому, як встановлено судом, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021 року апеляційну скаргу Східного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задоволено.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року за наслідками розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ФІДЕЯ» про забезпечення позову скасовано.
В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ФІДЕЯ» про забезпечення позову відмовлено.
Підставою для скасування заходів забезпечення позову зазначено лише те, що на дату звернення (16.02.2021 року) ТОВ «ФІРМА «ФІДЕЯ» до суду з заявою про забезпечення позову, ще не сплинув передбачений Податковим кодексом України строк для прийняття рішення про погашення податкового векселя, а тому у ТОВ «ФІРМА «ФІДЕЯ» були відсутні підстави, передбачені ст. 150 КАС України для забезпечення позову.
Отже, суд акцентує увагу, що жодних інших підстав для скасування заходів забезпечення позову не вказано.
А тому, суд доходить висновку, що самі по собі заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року слід вважати такими, як співмріні із заявленими позивачем вимогами та обґрунтованими.
Крім того, суд вказує, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 року у цій справі (№160/3343/21) вже визнано протиправними відмови контролюючого органу у погашенні податкових векселів (серія АА 2614538 від 16.11.2020 р., серія АА 2614539 від 16.11.2020 р., серія АА 2614541 від 16.11.2020 р., серія АА 2614898 від 16.11.2020 р., серія АА 2614542 від 16.11.2020 р.) та зобов`язано контролюючий орган прийняти відповідне рішення щодо погашення зазначених простих векселів.
А тому, судом встановлено і доведено протиправність рішень контролюючого органу.
Суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Види забезпечення позову мають бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони вчиняти певні дії.
Для застосування заходів забезпечення адміністративного позову обов`язковою умовою є встановлення судом хоча б однієї із таких обставин: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.
Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.
Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.
З огляду на викладене, суд погоджується з доводами заявника, що до моменту набрання законної сили рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 року у цій справі (№160/3343/21), існує ризик щодо здійснення контролюючим органом дій, які направлені на стягнення грошових коштів, визначених у податкових векселях (серія АА 2614538 від 16.11.2020 р., серія АА 2614539 від 16.11.2020 р., серія АА 2614541 від 16.11.2020 р., серія АА 2614898 від 16.11.2020 р., серія АА 2614542 від 16.11.2020 р.), які в свою чергу є предметом позову, із яким має намір звернутись заявник до суду.
Суд приймає до уваги доводи заявника, що вказані дії мають вирішальне значення для захисту прав та свобод позивача, оскільки здійснення авалюючими банками оплати за векселем не може відбуватися у зв`язку з відсутністю підстав для такої оплати (рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 року визнано протиправними відмови контролюючого органу у погашенні податкових векселів), а тому для поновлення своїх прав та майнового становища платнику податків необхідно буде вживати додаткових дій щодо повернення безпідставно сплачених сум.
Суд також зазначає, що спосіб забезпечення позову шляхом заборони банкам, які авалювали видані податкові векселі, здійснювати оплату за простими векселями (серія АА 2614538 від 16.11.2020 р., серія АА 2614539 від 16.11.2020 р., серія АА 2614541 від 16.11.2020 р., серія АА 2614898 від 16.11.2020 р., серія АА 2614542 від 16.11.2020 р.), дозволить не допустити безпідставного списання грошових коштів за виданими позивачем простими векселями, які, на думку суду, є підтвердженими у відповідності з положеннями підпункту 229.8.10 Податкового кодексу України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду у справі № 166зп-20/160 від 08.10.2020 року.
При цьому, суд також погоджується із тим, що існує необхідність заборони контролюючому органу подавати податкові векселя серія АА 2614538 від 16.11.2020 р., серія АА 2614539 від 16.11.2020 р., серія АА 2614541 від 16.11.2020 р., серія АА 2614898 від 16.11.2020 р., серія АА 2614542 від 16.11.2020 р. із виконавчими написами на примусове виконання до органів виконавчої служби, до набрання законної сили рішенням суду у цій справі, оскільки, як вже зазначалося судом метою забезпечення позову у такий спосіб дозволить не допустити безпідставного стягнення грошових коштів за виданими позивачем простими векселями.
Доводи заявника узгоджуються з вимогами законодавства, якими регулюються дані правовідносини, відповідають нормам процесуального права. При цьому вжиття вказаних заходів є співмірним із заявленими вимогами та, які спрямовані на збереження існуючого становища до набрання законної сили рішенням у цій справі.
Водночас, суд доходить висновку про відмову у задоволенні вимоги про забезпечення позову шляхом заборони Східному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків подавати податкові векселі серія АА 2614538 від 16.11.2020 р., серія АА 2614539 від 16.11.2020 р., серія АА 2614541 від 16.11.2020 р., серія АА 2614898 від 16.11.2020 р., серія АА 2614542 від 16.11.2020 р. на оплату до банків, які авалювали вказані векселі, оскільки, судом встановлено банківські установи, які авалювали такі векселі - АТ «БАНК АЛЬЯНС» та ПАТ «МТБ БАНК». Відтак, суд вважає за необхідне забезпечити позов шляхом заборони контролюючому органу подавати податкові векселі саме до банків, які авалювали такі векселі, а саме: АТ «БАНК АЛЬЯНС» та ПАТ «МТБ БАНК».
Крім того, суд вказує про безпідставність вимог про забезпечення позову шляхом заборони Східному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків проводити щодо податкових векселів серія АА 2614538 від 16.11.2020 р., серія АА 2614539 від 16.11.2020 р., серія АА 2614541 від 16.11.2020 р., серія АА 2614898 від 16.11.2020 р., серія АА 2614542 від 16.11.2020 р. контрольно-перевірочну роботу, оскільки зазначені позивачем правовідносини не є предметом розгляду даної справи, а тому забезпечення позову у вказаний позивачем спосіб є необґрунтованим та не стосується предмета спору та не є співмірними з заявленими вимогами у позові.
Також суд наголошує, що відповідно до вимог ч. 6 ст. 373 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення, суд з метою забезпечення виконання рішення суду може вжити заходів, передбачених статтею 151 цього Кодексу.
Враховуючи вище викладене, приймаючи до уваги те, що в матеріалами справи підтверджено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до моменту набрання законної сили рішенням в цій адміністративній справі, дані про неможливість захисту його прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ФІДЕЯ» про забезпечення позову є обґрунтованою у зв`язку з чим, підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 151, 238, 243, 373 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ФІДЕЯ» про забезпечення позову задовольнити частково.
Заборонити Східному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків подавати податкові векселя серія АА 2614538 від 16.11.2020 р., серія АА 2614539 від 16.11.2020 р., серія АА 2614541 від 16.11.2020 р., серія АА 2614898 від 16.11.2020 р., серія АА 2614542 від 16.11.2020 р. із виконавчими написами на примусове виконання до органів виконавчої служби, до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.
В іншій частині вимог заяви про забезпечення позову - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали суду складений 17 червня 2021 року.

Суддя В.В. Горбалінський