Справа № 360/4848/20
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2021-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року справа №360/4848/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Геращенка І.В., Гаврищук Т.Г., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участі представника позивача Гашинського М.А., представника відповідача Макаренка С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04 березня 2021 року (повне судове рішення складено 09 березня 2021 року у м. Сєвєродонецьку) у справі № 360/4848/20 (суддя в І інстанції Пляшкова К.О.) за позовом Селянського (Фермерського) господарства «Долина» до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

Селянське (фермерське) господарства «Долина» (далі СФГ «Долина») звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Луганській області (далі ГУ ДПС у Луганській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 03 серпня 2020 року № про накладення фінансових санкцій на позивача у розмірі 500 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем 14 липня 2020 року проведено фактичну перевірку СФГ «Долина» згідно з наказом ГУ ДПС у Луганській області від 09 липня 2020 року № 714, за наслідками якої складено акт від 15 липня 2020 року № 12-32/32-01/21758356. На підставі вказаного акта перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 03 серпня 2020 року № , яким на позивача накладено фінансові санкції у розмірі 500 000,00 грн.

Із зазначеним податковим повідомленням-рішенням позивач не згоден, оскільки відповідачем допущено порушення порядку проведення фактичної перевірки позивача, в наказі ГУ ДПС у Луганській області не зазначено, яку саме інформацію отримано контролюючим органом, що стала підставою для прийняття наказу. Також в наказі відсутня інформація про період діяльності СФГ «Долина», який буде перевірятися. Таким чином, наказ винесено з порушенням норм статті 80 Податкового кодексу України (далі ПК України), а у відповідача були відсутні підстави для призначення фактичної перевірки СФГ «Долина» з вказаних у наказі питань. Направлення на проведення перевірки не зареєстровано відповідачем у визначеному наказом ДФС України від 31.07.2014 № 22 порядку. За відсутності належним чином зареєстрованого направлення на проведення фактичної перевірки у посадових осіб ГУ ДПС у Луганській області були відсутні підстави для проведення фактичної перевірки.

Також позивач зазначив, що уповноваженою особою ДПС України прийнято рішення про відмову в задоволенні скарги у строк понад 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги на податкове повідомлення-рішення. Продовження строку розгляду скарги не здійснювалось, оскільки позивач не отримував письмового повідомлення про прийняття такого рішення до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 статті 56 ПК України.

Підсумовуючи викладене, позивач вважає, що відповідачем не дотримано умов та порядку прийняття рішення про проведення фактичної перевірки СФГ «Долина», що призводить до відсутності правових наслідків такої перевірки, її незаконності, а прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення від 03 серпня 2020 року № , як акт індивідуальної дії, автоматично підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 04 березня 2021 року позов задоволено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Апелянт посилався на правову позицію, викладену Верховним Судом у постановах від 22 травня 2018 року в справі № 810/1394/16, від 5 листопада 2018 року в справі № 803/988/17, від 25 січня 2019 року в справі № 812/1112/16, згідно з якою, норма підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу як окремої підстави. Крім того, судом та позивачем не спростовано факт зберігання дизельного палива у ємності за відсутності ліцензії на право зберігання пального.

В додаткових поясненнях відповідач посилався на необхідність врахування в межах спірних правовідносинах позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 22.04.2021 у справі № 805/3809/16-а.

У відзиві на апеляційну скаргу предстаником позивача висловлено згоду з висновком місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу ГУ ДПС у Луганскій області без задоволення.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, проти чого заперечував представник позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити частково, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що за даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 23.06.2020 за № та від 16.02.2021 за кодом 6, свідоцтва № 200086654 про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб`єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість, СФГ «Долина», код за , зареєстровано як юридичну особу, про що 06.02.2006 за № 0000393 включено відомості до Реєстру, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , керівник, засновник та представник ОСОБА_1 , представник відповідно до договору на управління спадщиною від 29.12.2020 № 1 ОСОБА_2 , основний вид діяльності: 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (а.с.8-10, 11, 119-121).

На підставі підпунктів 20.1.4, 20.1.8, 20.1.10, 20.1.11, 20.1.13 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 пункту 80.2, пункту 80.8 статі 80 ПК України та здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, а саме: ч.8 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР ), постановами Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251 «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів» та від 30.10.2008 № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», наказом Міністерства зовнішніх економічних зв`язків і торгівлі України від 24.07.2002 № 218 «Про затвердження правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами» та інших нормативно-правових актів, які регулюють виробництво, зберігання та обіг спирту етилового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів в Україні, з метою забезпечення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання вимог законодавства, що регулює виробництво та обіг підакцизних товарів, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, наказом ГУ ДПС у Луганській області від 09 липня 2020 року № 714 призначено проведення фактичної перевірки СФГ «Долина» () за адресою: АДРЕСА_2 , з 13.07.2020 по 22.07.2020 в тому числі в позаробочий час. Проведення фактичної перевірки доручено начальнику та головному державному ревізору-інспектору відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального, моніторингу та аналітичного супроводження контрольно-перевірочної роботи управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДПС у Луганській області Гаркуну В.Ф. та ОСОБА_3 (а.с. 13-14, 69).

На підставі наказу про проведення фактичної перевірки від 09 липня 2020 року № 714 видано направлення на проведення фактичної перевірки від 09 липня 2020 року № 403 ( ОСОБА_4 ) та № 404 ( ОСОБА_3 ) (арк. спр. 70, 71).

З направленнями на перевірку 14 липня 2020 року о 12 год. 00 хв. ознайомлений та отримав копію наказу на перевірку голова СФГ «Долина» ОСОБА_1 , що підтверджено його підписом на вказаних направленнях.

Відповідно до наказу від 09 липня 2020 року № 714 та направлень на перевірку від 09 липня 2020 року №№ 403, 404 посадовими особами ГУ ДПС у Луганській області ОСОБА_4 та ОСОБА_3 14 липня 2020 року проведено фактичну перевірку СФГ «Долина», що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , за наслідками якої складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі пальним, від 15 липня 2020 року № 12-32/32-01/21758356 (а.с.15-16, 73-74).

Як вказано в акті від 15 липня 2020 року № 12-32/32-01/21758356, перевіркою встановлено, що у СФГ «Долина», розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , проводить господарську діяльність СФГ «Долина». Земельна ділянка за вказаною адресою згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку та договором оренди землі від 23.12.2005 № 240101/0/0 належить ОСОБА_1 СФГ «Долина» не є підприємством, яке повністю утримується за рахунок державного або місцевого бюджету, та не є установою системи державного резерву. Відповідно до договору постачання нафтопродуктів від 14.04.2020 № 111/ЄС до СФГ «Долина» бензовозом привезено дизельне паливо - Євро 5, код УКТЗЕД 271019436, у кількості 7145 л за ціною з ПДВ 16,00 грн за 1 л. Постачальник: ТОВ «Євростандарт-Автогаз», автопідприємство, яке здійснює перевезення: ПП «Компанія «Надежда» (ТТН від 21.04.2020 № Р3499). Дизельне паливо у кількості 7145 л розвантажено за адресою: АДРЕСА_2 , у сталеву ємність об`ємом 10 м3, де зберігається дотепер. Згідно з довідкою, станом на 14 липня 2020 року СФГ «Долина» на залишку знаходиться 5000 л. Дизельне паливо використовується для особистих потреб (здійснення сільськогосподарських робіт на транспорті). Транспорт, який використовується згідно із свідоцтвами про реєстрацію: серії НОМЕР_1 ; серії АБ № 522364; Т/П ГЛО99228.

Згідно з висновками акта перевірки:

порушено статтю 15 Закону № 481/95-ВР - зберігання пального без наявності ліцензії на право зберігання пального.

Також в акті перевірки вказано, що для ознайомлення з матеріалами перевірки, надання пояснень та документів щодо фактів, викладених в акті перевірки, керівнику пропонується прибути до ГУДПС у Луганській області у строки, встановлені чинним законодавством.

Від органу, який здійснив перевірку, акт підписаний ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , від суб`єкта господарювання головою ОСОБА_1 .

До акта перевірки додаються завірені копії документів: паспорта, свідоцтва про реєстрацію ТЗ, державного акта на право власності, наказу та рішення про призначення голови, витяг з ЄДР, акт використання дизпалива, статуту СФГ «Долина», довідки про залишок, договору на постачання, ТТН № Р3499, фотоматеріали на 25 аркушах (а.с.75-100).

Дослідженням вказаних документів встановлено, що ними у повній мірі підтверджена інформація, вказана в акті фактичної перевірки від 15 липня 2020 року № 12-32/32-01/21758356, зокрема: договором від 17.04.2020 № 111/ЄС, видатковою накладною від 21.04.2020 № 3499, ТТН на відпуск нафтопродуктів від 21.04.2020 № Р3499, паспортом якості підтверджено обставини щодо постачання дизпалива, його об`єму, транспортування; довідкою від 14.07.2020, складеною головою СФГ «Долина» ОСОБА_1 , - залишків пального та місця його зберігання; державним актом на право власності на земельну ділянку, свідоцтвами про реєстрацію машин, витягом з ЄДР, витягом з наказу по СФГ «Долина», рішенням засновника, паспортом та карткою платника податків реєстрації СФГ «Долина», керівника, зареєстрованого місцезнаходження, права на земельну ділянку, виду діяльності, основних засобів, що використовуються в господарській діяльності.

На підставі акта перевірки від 15 липня 2020 року № 12-32/32-01/21758356 за встановлене порушення частини восьмої статті 15 Закону № 481/95-ВР та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України, абзацу 8 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР ГУ ДПС у Луганській області податковим повідомленням-рішенням від 03 серпня 2020 року № застосовано до СФГ «Долина» суму штрафних (фінансових) штрафів (санкцій) за платежем адміністративні штрафи та інші санкції в сумі 500 000,00 грн (а.с.17, 101).

Згідно з розрахунком (очікуваних) фінансових санкцій до акта перевірки від від 15 липня 2020 року № 12-32/32-01/21758356, відповідно до положень абзацу 8 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР за зберігання пального без наявності ліцензії на право зберігання пального розмір фінансових санкцій становить 500 000,00 грн (а.с.102).

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 03 серпня 2020 року № , СФГ «Долина» звернулося до ДПС України із скаргою від 14.08.2020 (а.с.18-19).

Згідно з рішенням ДПС України від 30.10.2020 № 31389/6/99-00-06-02-06-06, податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Луганській області від 03 серпня 2020 року № залишено без змін, а скаргу без задоволення. Також в рішенні вказано, що скаргу отримано ДПС 18.08.2020 за вх. ДПС № 32396/6, однак з 29.05.2020 набрав чинності Закон України від 13.05.2020 № 591-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», внаслідок чого тимчасово зупиняється перебіг строків, встановлених статтею 56 ПК України (в частині процедури адміністративного оскарження), щодо скарг платників податків. Таке зупинення не породжує будь-яких наслідків, передбачених статтею 56 Податкового кодексу України (а. с.21-26).

Місцевий суд, задовольняючи позовні вимоги, мотивував рішення тим, що допущені відповідачем порушення статей 75-81 ПК України унеможливлюють застосування до позивача наслідків фактичної перевірки прийняття податкового повідомлення-рішення від 03 серпня 2020 року № про накладення на позивача штрафу у розмірі 500 000,00 грн, та свідчать про невідповідність цього рішення визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень, тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Також під час розгляду справи в місцевому суді був допитаний свідок ОСОБА_4 , начальник відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Луганській області, який підтвердив обставини щодо проведення фактичної перевірки, вказані в акті від 15 липня 2020 року № 12-32/32-01/21758356 та у відзиві на позов.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає про незгоду з такими мотивами прийнятя рішення про задоволення позовних виог, поте вважає, що оскаржене поджаткове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, виходячи з такого.

Щодо підстав фактичної перевірки.

Згідно пп. 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.

За змістом підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Контролюючі органи на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Згідно п. 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.2 статті 62 ПК України здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Умови, порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок, строки проведення перевірок та оформлення їх результатів визначені статтями 75, 80, 81 ПК України.

За змістом абз. 1 пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пп. 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Статтею 80 ПК України визначено порядок проведення фактичної перевірки, а саме:

- фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1);

- фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (підпункт 80.2.5 пункту 80.2);

- допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (пункт 80.5);

- фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції (пункт 80.7);

- порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу (пункт 80.10).

Пунктом 81.1 статті 81 ПК України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Згідно з абзацом 2 пункту 81.3 статті 81 ПК України керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов`язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).

Отже, фактична перевірка суб`єкта господарювання може бути проведена при дотриманні таких умов, як наявність підстав для проведення фактичної перевірки та пред`явлення посадовими особами податкового органу необхідного пакету документів.

В наказі відповідача про проведення фактичної перевірки підставою визначено пп. 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, тобто отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, тобто інформації про конкретний факт недотримання платником податків вимог законодавства щодо виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання спирту, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Підставою для винесення ГУ ДПС у Луганській області наказу від 09 липня 2020 року № 714 стала доповідна записка начальника управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів від 09 липня 2020 року № 610/12-32-32-01-07, в якій вказано про необхідність проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання, у тому числі й позивача, з метою виконання вимог Закону № 481/95-ВР, постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», розпорядження ДФС України від 27.12.2019 № 90-р «Про проведення операції «Акциз-2020», з метою підвищення рівня контролю у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів, активізації заходів із протидії правопорушенням у вказаній сфері, очищення ринку підакцизних товарів від фальсифікованої, незаконно виготовленої і переміщеної через митний кордон України підакцизної продукції, збільшення надходжень акцизного податку до державного бюджету (а.с.67).

Верховний Суд в постанові від 04.03.2021 у справі № 803/1171/17 визнав, що окремі дефекти оформлення наказу про призначення податкової перевірки, зокрема, відсутність або неповнота посилань на конкретні пункти чинного законодавства, не повинні розглядатися як підстава для визнання спірного наказу протиправним, якщо зі змісту такого наказу видається за можливе ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки. Крім того, наявність службової записки з викладенням інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби, може розглядатись як передбачена підпунктом 80.2.5 пункту 80.5 статті 80 ПК України підстава для проведення фактичної перевірки та відповідно може мати наслідком прийняття оскаржуваних наказів.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2021 року у справі № 805/3809/15-а зазначив, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Згідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин апеляційний суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у вищезазначеній постанові Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17 зазначала, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Вивченням змісту доповідної записки від 09 липня 2020 року № 610/12-32-32-01-07 та додатків до неї апеляційним судом встановлено, що доповідна записка, яка стала підставою для винесення наказу про проведення фактичної перевірки позивача, містить інформацію про конкретний факт недотримання позивачем вимог податкового законодавства, що, зокрема, підтверджено акцизною накладною від 21.04.2020 № 4365, від про відвантаження позивачу пального.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для здійснення перевірки (податкового контролю) позивача на підставі наказу від 09 липня 2020 року № 714, в якому відсутні посилання на конкретні фактичні підстави призначення перевірки.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав в цоьму випадку для проведення фактичної перевірки позивача.

Щодо правомірності спірного податкового повідомлення-рішення.

Згідно ч.8 ст.15 Закону № 481/95-ВР суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії 500 000 грн (абз. 8 ч.2 ст.17 Закону № 481/95-ВР ).

Згідно п.п. 54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору постачання від 17 квітня 2020 року № 111/ЄС ТОВ «Євростандарт-Автогаз» 21 квітня 2020 року відвантажило позивачу дизельне паливо, об`єм нафтопродукту 7145 л, 6 т, сума з ПДВ 114 320,00 грн (товарно-транспортна накладна на відпуск нафтоопродуків від 21.04.2020 № Р3499, видаткова накладна від 21.04.2020 № 3499, а.с.77зв.)

Позивачем складено та зареєстровано акцизну накладну форми «П» від 21.04.2020 № 4365 щодо відвантаження важких дистилятів (газойлі) обсягом 6000 кг (а.с.72).

Відповідно до акта від 29.05.2020, наданим до перевірки позивачем, останнім використано 2100 л дизельного палива.

В матеріалах справи міститься ліцензія на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) від 30 липня 2020 року № 2000715/725, терміном дії з 30.07.2020 до 30.07.2025.

Відповідно до довідки, складеної головою СФГ «Долина» ОСОБА_1 , станом на 14.07.2020 зберігається у сталевій ємності 5000 л дизельного палива.

Тобто, на час перевірки позивач зберігав пальне без заявності відповідної ліцензії.

В цьому випадку, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п.109.1 ст.109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За змістом п. 111.3 ст. 111 ПК України притягнення фізичної або юридичної особи до фінансової відповідальності за податкове правопорушення не звільняє фізичну особу чи посадових (службових) осіб юридичної особи у передбачених законом випадках від юридичної відповідальності інших видів.

Притягнення фізичної або юридичної особи до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, що передбачає встановлення контролюючими органами вини особи, не передбачає презумпції наявності вини фізичної особи чи посадових (службових) осіб юридичної особи у випадках притягнення фізичної особи чи посадових (службових) осіб юридичної особи до юридичної відповідальності інших видів та не звільняє від обов`язку її доведення в порядку, передбаченому законом.

Особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом (п.112.1 ст.112 ПК України).

Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності (п.112.2 ст.112 Кодексу).

Апеляційний суд зауважує, що обов`язок зберігати пальне за наявності ліцензії виник у позивача лише з 01.07.2020. Саме з цієї дати на відповідний державний орган покладена функція видачі такої ліцензії й, відповідно, можливість подання до уповноваженого видавати ліцензії органу документи на її надання.

В той же час, наказ про проведення фактичної перевірки датований 09.07.2020, перевірка проведена 14.07.2020, а ліцензія отримана 30.07.2020.

Статтею 15 Закону № 481 (зі змінами) передбачено, що ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 20 календарних днів з дня одержання зазначених у цьому Законі документів.

При цьому придбання для потреб власного споживання дизпалива відбулось в квітні 2020 року, коли закон не зобов`язував мати відповідну ліцензію, відтак, позивач опинився в умовах, коли з 01.07.2020, на момент прийняття відповідачем наказу про проведення фактичної перевірки та по час проведення останньої 14.07.2020 він за відсутності своєї провини не мав можливості не порушувати встановлені законом вимоги щодо зберігання пального (не мав об`єктивної можливості отримати відповідну ліцензію).

Враховуючи наведене вище, спірне податкове повідомлення рішення підлягає скасуванню.

Також слід зазначити що місцевий суд правильно не взяв до уваги посилання позивача на порушення ДПС України статті 56 Податкового кодексу України в частині надіслання рішення про відмову у задоволенні скарги у строк понад 20 календарних днів, як на підставу для скасування податкового повідомлення-рішення.

Так, на час подання СФГ «Долина» скарги на податкове повідомлення-рішення від 03 серпня 2020 року № , так і на час прийняття ДПС України рішення про результати розгляду скарги від 30.10.2020 № 31389/6/99-00-06-02-06-06, діяв карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України на всі території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), тому згідно з пунктом 58.2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України був зупинений перебіг всіх строків, встановлених у статті 56 Податкового кодексу України в частині процедури адміністративного оскарження, та не наставали встановлені цією статтею наслідки, у тому числі й щодо задоволення скарги на користь платника податків у зв`язку з порушенням строків її розгляду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.

Крім того, позивачем рішення місцевого суду не оскаржене, тому наведеним мотивам позову, а також мотивам щодо недотримання ГУ ДПС у Луганській області вимог наказу ДФС України від 31 липня 2014 року № 22, яким затверджено Методичні рекомендації щодо порядку взаємодії органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірки платників податків, в частині оформлення та реєстрації направлень на проведення перевірки, колегія суддів оцінку не надає.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню, а податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно частини 4 статті 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

На підставі викладеного, оскільки суд першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та скасування податкового повідомлення рішення в зв`язку з його протиправністю, однак судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права в частині визначення підстав для задоволення позову.

Тому в цій частині судове рішення підлягає зміні в мотивувальній частині, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статями 291, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04 березня 2021 року в справі № 360/4848/20 змінити в мотивувальній частині щодо визначення підстав задоволення позову, виклавши її в редакції даної постанови.

В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04 березня 2021 року у справі № 360/4848/20 - залишити без змін.

Повне судове рішення 17 червня 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

І. В. Геращенко

Т. Г. Гаврищук