Справа № 160/5929/21
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2021 року Справа № 160/5929/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, щодо не встановлення відсоткового значення при підвищенні до пенсії за вислугу років в розмірі, який було визначено при призначенні пенсії - 73% від грошового забезпечення для обчислення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 1 липня 2012 року до 31 грудня 2017 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, здійснити з 1 липня 2012 року до 31 грудня 2017 року перерахунок суми підвищення до пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з відсоткового значення розміру, який було встановлено при призначенні пенсії - 73% від грошового забезпечення для обчислення основного розміру пенсії, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату компенсації частини доходів на суму заборгованості частини недоотриманої пенсії з 01 липня 2012 року однією сумою;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, подати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з дати набрання цим рішенням законної сили.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач в 1979-2005 роках проходив військову службу. Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом з 11.10.2005 року позивачу було призначено пенсію за вислугу років довічно в розмірі 73% грошового забезпечення, що підтверджується розрахунком на пенсію за вислугу років. Позивач є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 2 категорії, пенсія йому була призначено з урахуванням 5%, передбачених п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Вона складалась з 68% (за 20р.-50%, плюс 3%*6р. = 18) за 26 календарних років вислуги та плюс 5%, як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 2 категорії, що склало 73%. При передачі пенсійної справи до Управління було підтверджено розмір пенсії 73% протоколом до пенсійної справи ФД106924 від 01.01.2007. Позивач звертає увагу суду, що в указаному протоколі чітко зафіксовано, що основний розмір пенсії 73%, без ніяких окремих граф про надбавки та підвищення відсоткового розміру пенсії. Тобто, наведені факти, на думку позивача, свідчать, що розмір пенсії 73% був однаковий, що при призначенні пенсії, що при передачі пенсійної справи до Пенсійного фонду. На виконання постанови Кабінету Міністрів України 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та на підставі довідки Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було проведено перерахунок пенсії позивача з 01.07.2012, 01.09.2012 та 01.12.2012. Проте, при обрахуванні суми перерахованої пенсії її розмір було обчислено виходячи з 68% замість 73% сум грошового забезпечення на підставі частини 2 статті 13 Закону №2262 в редакції, чинній на час перерахунку пенсії. Позивач зазначає, що пенсія йому була призначена з 11.10.2005 року довічно у розмірі 73% грошового забезпечення, а тому перерахунок розміру пенсії позивача на підставі довідки про розмір грошового забезпечення повинен бути здійснений виходячи з розрахунку 73% від грошового забезпечення для обчислення основного розміру пенсії. Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату пенсії в основному розмірі 73% сум грошового забезпечення починаючи з 01.07.2012 до 31.12.2017 та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. Відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії. Позивач вважає, що при перерахунку пенсії позивача у відповідача були відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії, оскільки при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні, є незмінним. Вказане стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Від відповідача 21.05.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що позивач вже звертався з аналогічними позовними вимогами. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.10.2020 року у справі №160/2646/20 відмовлено у задоволенні позову позивача .
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 №160/4152/21 позивачу також відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» від 04.04.2006 №3591 (далі - Закон №3591), який набрав чинності 29.04.2006, в ст.13 Закону №2262 були внесені зміни, якими не передбачено збільшення на 5% пенсій особам які брали учать у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби. Розмір пенсії позивача з 1 січня 2007 року складав 1756,62 грн. З 1 січня 2008 року відповідачем згідно з приписами постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 1294) здійснений перерахунок пенсії позивача за новими складовими пенсії, зокрема виходячи з основного розміру пенсії у 68%. Після перерахунку розмір пенсії позивача склав 2125,12 грн. Предметом спору у справі є питання неврахування при перерахунку пенсії 5-процентної надбавки до пенсії позивачу, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а не питання обчислення вислуги років позивача. Остання ж в усіх протоколах пенсійної справи визначена у 26 років і її обчислення після не змінилось.

Від позивача 21.05.2021 надійшла відповідь на відзив, в якій вказано, що стаття 13 Закону №2262 за будь-яких редакцій, змін та доповнень не містила приписів щодо зменшення відсоткового розміру раніше призначеної пенсії обчисленої від грошового забезпечення для пенсійних, обрахованих до внесення змін та доповнень до ст.13 даного Закону.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, що підтверджується посвідченням, яке наявне в матеріалах справи.

Позивач 09.02.2021 звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив провести перерахунок та виплату пенсії з 01.07.2012 до 31.12.2017 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 73% сум грошового забезпечення, який було призначено при призначенні пенсії.

Відповідач листом від 07.04.2021 повідомив, що пункт «в» статті 13 Закону №2262 передбачав збільшення розміру пенсії за вислугу років, зазначеним у пунктах «а» і «б» цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, віднесеним до першої категорії на 10%, а віднесеним до другої категорії на 5% відповідних сум грошового забезпечення. З 29.04.2006 набув чинності Закон України від 04.04.2006 №3591-ІV «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців». Пункт «в» статті 13 в новій редакції Закону визначає розмір пенсій, які призначаються військовослужбовцям, звільненим зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України. Таким чином, для підвищення пенсій на 5% чи 10% учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яке було раніше передбачено цим пунктом, правові підстави відсутні.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не встановлення відсоткового значення при перерахунку пенсії в розмірі, який було визначено при призначенні пенсії - 73% від грошового забезпечення для обчислення основного розміру пенсії, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в 1979-2005 роках проходив військову службу. Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом з 11.10.2005 позивачу призначено пенсію за вислугу років довічно в розмірі 73% грошового забезпечення, що підтверджується розрахунком на пенсію за вислугу років на 01.01.2006 року та пенсійним посвідченням від 04.11.2005.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 2 категорії, пенсію йому було призначено з урахуванням 5%, передбачених п. «в» ст. ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Пенсія складалась з 68% (за 20р.-50%, плюс 3%*6р. = 18) за 26 календарних років вислуги та плюс 5%, як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 2 категорії, що склало 73%.

З 01.01.2008 на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» №3591 від 04.04.2006, було здійснено перерахунок пенсії та зменшено її розмір до 68 %, виключивши зі складу останньої 5 % за участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, осіб які віднесені до 2 категорії постраждалих.

Питання правомірності зменшення у 2008 році розміру пенсії до 68%, з виключенням зі складу останньої 5 % за участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, осіб які віднесені до 2 категорії постраждалих, було предметом розгляду Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі №160/2646/20.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.10.2020 у справі №160/2646/20 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Отже, судом підтверджено правомірність перерахунку пенсії позивача з 01.01.2008 з розрахунку 68% від грошового забезпечення, виключивши з її складу 5 % за участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, осіб які віднесені до 2 категорії постраждалих.

Крім того, 22.03.2021 позивач звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не встановлення відсоткового значення при перерахунку пенсії в розмірі, який було визначено при призначенні пенсії - 73% від грошового забезпечення станом на 1 березня 2018 року для обчислення основного розміру пенсії з 1 січня 2018 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 в задоволенні позовної заяви відмовлено.

Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова КМУ №103), відповідно до пункту 3 якої постановлено перерахувати з 1 січня 2016 р. пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції. Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

У разі коли внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією постановою, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно із Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

В подальшому позивачу було проведено перерахунок пенсії у 2012 році на підставі постанови №355.

Відповідно до протоколу пенсійної справи №ФД106924-Міноборони щодо перерахунку пенсії з 01.07.2012, судом встановлено, що позивачу було розраховано пенсію, виходячи з 68% грошового забезпечення (вислуга років 26) в загальному розмірі 2439,76 грн.

Відповідно до протоколу пенсійної справи №ФД106924-Міноборони щодо перерахунку пенсії з 01.12.2012, судом встановлено, що позивачу було розраховано пенсію, виходячи з 68% грошового забезпечення (вислуга років 26) в загальному розмірі 2694,30 грн.

Порівнюючи з розрахунком пенсії, який позивач отримував до перерахунку пенсії судом встановлено що після перерахунку пенсії з 01.07.2012 сума пенсії позивача збільшилась.

Стосовно питання протиправності позбавлення права позивача на перерахунок пенсії з розрахунку 5 % за участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, осіб які віднесені до 2 категорії постраждалих, суд зазначає наступне.

Частиною 1ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»(далі - Закон № 2262-ХІІ).

Преамбулою цього закону встановлено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до пункту «в» статті 13 Закону №2262 (у редакції, чинній до набуття Законом №3591 чинності, - до 29 квітня 2006 року) військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 2, було передбачено збільшення розміру пенсії за вислугу років на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Пунктом 9 Закону № 3591-IV підпункт «в» статті 13 Закону № 2262-ХІІ викладений в новій редакції, яка зазначену вище 5-процентну доплату не передбачала.

Підставою перерахунку всіх призначених за Законом №2262-ХІІ пенсій згідно з пунктом 3 статті 63 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) є зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною 2 статті 51 цього Закону.

Здійснення перерахунку пенсій з 1 січня 2008 року регулюється Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, згідно з пунктом 1 якого перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Нові види грошового забезпечення військовослужбовців були визначені постановою №1294, яка набирала чинності з дня втрати чинності указами Президента України, що визначали умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу державних органів, але не раніше ніж 1 січня 2008 року.

Третім апеляційним адміністративним судом в постанові від 21.10.2020 у справі №160/2646/20 було встановлено, що оскільки на момент здійснення перерахунку пенсії, а саме з 1 січня 2008 року, стаття 13 Закону № 2262-ХІІ не передбачала 5-процентне збільшення пенсії для військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 2, а інша норма, яка б встановлювала таку доплату, в чинному законодавстві України відсутня, то правових підстав для нарахування наведеної 5-процентної доплати для зазначених військовослужбовців немає.

Отже, з 01.01.2008 до моменту спірного перерахунку пенсії 01.01.2012 позивач отримував пенсію з розрахунку 68% грошового забезпечення без нарахування 5 % за участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, осіб які віднесені до 2 категорії постраждалих.

Відповідні дії відповідача щодо розрахунку пенсії у розмірі 68% грошового забезпечення були визнані правомірними в судовому порядку.

Здійснюючи перерахунок пенсії у 2012 році, відповідач керувався встановленим позивачу процентним відношенням розрахунку пенсії та вислуги років, яка на момент перерахунку пенсії складала 68% грошового забезпечення.

Пунктом 5 Постанови № 103 визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

За змістом п. 6 Порядку № 45, відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена.

Суд також, приймає до уваги ту обставину, що зміни в законодавстві не призвели до зниження розміру пенсії, а навпаки привели до її збільшення, що нівелює засторогу можливого порушення прав позивача.

Зазначений правовий висновок судом здійснений з урахуванням застосування норм права в аналогічних правовідносинах у постановах Верховного Суду України від 18 червня 2014 року (справа № 21-38а14) та від 8 липня 2014 року у справі № 21-277а14, а також у постанові Верховного Суду від 21 березня 2019 року у справі № 275/383/17.

Щодо посилання позивача на рішення Верховного Суду від 04 лютого 2019 року у зразковій справі № 240/5401/18 (провадження № Пз/9901/58/18), залишеного у силі постановою Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У вказаній справі досліджувалось питання правомірності зменшення відсоткового відношення пенсії до сум грошового забезпечення на підставі, внесених Законом № 1166-VІІ змін до частини 2статті 13 Закону № 2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення та можливість їх застосування до перерахунку вже призначеної пенсії.

У цій справі, що розглядається судом, надається правова оцінка наявності підстав для врахування пункту «в» статті 13 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній до набуття Законом №3591-IV чинності, - до 29 квітня 2006 року), яким було передбачено збільшення розміру пенсії за вислугу років на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Отже, нормативне регулювання відносин у цих справах є різним та застосування правового висновку, викладеного у зразковій справі № 240/5401/18, є неправомірним до правовідносин, що розглядаються судом у цій справі.

Відтак, судом не встановлено порушення прав позивача.

Відповідно до ч. 1ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач вмотивованих доводів на підтвердження позову не надав, натомість, відповідач виконав покладений на нього ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок, а саме довів правомірність своїх дій, чим спростував твердження позивача про порушення його прав та інтересів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 77, 139, 246, 257 262, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська