Справа № 300/2940/21
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2021-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову
"17" червня 2021 р. справа № 300/2940/21
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Панікар І.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення № 185-8 від 29.04.2021, зобов`язання до вчинення дій,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Неште А.І., звернувся до суду із позовною заявою до Івано-Франківської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення № 185-8 від 29.04.2021, зобов`язання до вчинення дій.
Питання щодо відкриття провадження в даній адміністративній справі станом на момент постановлення даної ухвали судом не вирішено.
Необхідність вжиття заходів адміністративного позову обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 вжив усіх залежних від нього заходів щодо розроблення, погодження та подачі на затвердження проекту землеустрою, і такий проект землеустрою Івано-Франківською міською радою згідно вимог частини 9 статті 118 Земельного кодексу України повинен бути затверджений та земельна ділянка передана у власність. Проте, незважаючи на всі передбачені законом дії позивача, відповідачем, всупереч вимогам чинного законодавства надано протиправну та незаконну відмову у затвердженні даного проекту землеустрою та передачі у власність земельної ділянки. На думку позивача, відповідачем можуть бути здійснені дії щодо передачі даної земельної ділянки третій особі, змінено цільове призначення чи поділ земельної ділянки на окремі ділянки, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Позивач вважає, що є всі підстави для забезпечення позову, з огляду на наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Просить заяву задоволити.
За правилами частини 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає наступне.
Частина 1 статті 150 КАС України передбачає, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до частини 2 статті 150 КАС України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
З наведених приписів Закону вбачається, що загальною вимогою для розгляду і вирішення питання про забезпечення позову за ініціативою позивача є наявність відповідних підстав.
Суд зазначає, що за своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
Тобто, забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Згідно із частини 4 статті 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Таким чином, статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити її.
Стаття 151 КАС України визначає види забезпечення позову.
Згідно з частиною 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
У відповідності до частини 2 статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Так, суд зазначає, що співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.
Виходячи із наведеного, у випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою та надати належні докази щодо їх обгрунтованості.
ОСОБА_1 вважає, що Івано-Франківською міською радою, всупереч вимогам чинного законодавства, надано протиправну та незаконну відмову у затвердженні даного проекту землеустрою та передачі у власність земельної ділянки.
Суд зазначає, що очевидна протиправність рішень суб`єкта владних повноважень, це прийняття ним таких рішень, які взагалі не передбачені законодавством України, або прийняття рішень, суб`єктами, які не наділені компетенцією у відповідній сфері.
Оцінку протиправності відмови у затвердженні даного проекту землеустрою та передачі у власність земельної ділянки, судом буде надано за наслідками розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, а не на стадії розгляду заяви про забезпечення позову.
Окрім того, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Проте, із поданої заяви про забезпечення позову не вбачається підставності для вжиття таких заходів, а лише вказано на протиправність рішення Івано-Франківської міської ради № 185-8 від 29.04.2021, водночас, не наведено суду істотних обставин та не надано жодних доказів, які б вказували на існування реальної небезпеки того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, які б вказували на наявність очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення у зв`язку із цим прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду стане неможливим. Вказані обставини наразі є припущенням позивача.
Судом такі підстави також не встановлені з огляду на предмет оскарження.
Водночас, суд вбачає за необхідне наголосити на тому, що порушене право заявника/позивача буде відновлене з моменту його порушення, якщо таке буде судом встановлено при розгляді справи по суті. На момент звернення до суду, порушене право позивача є оспорюваним.
За наведених обставин суд приходить до висновку, що вирішення заяви про забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб на даній стадії фактично є свідченням розгляду справи по суті, внаслідок чого, заява представника позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Панікар І.В.