Справа № 640/6950/21
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2021-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/6950/21 Головуючий у 1 інстанції: Іщук І.О.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Кобаля М.І.

Коротких А.Ю.

За участю секретаря Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови про опис та арешт майна, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс", в якому просила:

- визнати протиправними дії Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича щодо вилучення та опису автомобіля марки Mazda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 модель: СХ-7, категорія: легковий, колір: чорний, рік виробництва: 2010;

- визнати протиправною та скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18.02.2021 року ВП №64575901;

- усунути порушення шляхом зобов`язати Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Телявського Анатолія Миколайовича повернути автомобіль MAZDA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 модель: СХ-7, категорія: легковий, колір: чорний, рік виробництва: 2010, номер кузова: НОМЕР_2 - ОСОБА_1 , на відповідальне зберігання.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича щодо вилучення та опису автомобіля марки Mazda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 модель: СХ-7, категорія: легковий, колір: чорний, рік виробництва: 2010.

Визнано протиправною та скасовано постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18.02.2021 року ВП №64575901.

Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Телявського Анатолія Миколайовича повернути автомобіль MAZDA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 модель: СХ-7, категорія: легковий, колір: чорний, рік виробництва: 2010, номер кузова: НОМЕР_2 - ОСОБА_1 , на відповідальне зберігання.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Приватний виконавець виконавчого органу міста Києва Телявський Анатолій Миколайович звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що, оскільки, боржник під час опису та арешту майна був відсутній, описане майно ОСОБА_1 було передане на відповідальне зберігання ДП «СЕТАМ». Крім того, апелянт зазначає, що Закон України «Про виконавче провадження» не покладає на приватного виконавця обов`язку попередньо повідомляти боржника про дату та час виїзду за адресою його проживання з метою вчинення виконавчих дій щодо опису та арешту майна боржника.

Також, не погодившись з рішенням суду, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що призначення зберігача та передача на реалізацію майна є різними за юридичною природою діями.

31 травня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційні скарги відповідача та третьої особи, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

03 червня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника Приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича - Коваленко Тетяни Анатоліївни надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з укладенням договору про надання правової допомоги.

Розгляд справи було відкладено.

16 червня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича надійшла відповідь на відзив майно ОСОБА_1 , в якому просить задовольнити в повному обсязі власну апеляційну скаргу.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича від 18 лютого 2021 року відкрито виконавче провадження №64575901 з приводу примусового виконання виконавчого напису від 22 вересня 2020 року №3761 про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" заборгованості, що виникла за Кредитним договором №06901 від 03 грудня 2010 року, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між Публічним акціонерним товариством "Астра Банк", , (правонаступник: Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", ) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 фактичне місце роботи - невідоме.

Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження від 18 лютого 2021 року ВП№64575901 Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Телявським А.М. прийнято:

- постанову про арешт майна боржника від 18 лютого 2021 року ВП№64575901;

- постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18 лютого 2021 року ВП№64575901.

Відповідно до постанови від 18 лютого 2021 року ВП№64575901 Приватним виконавцем виконавчого органу міста Києва Телявським А.М. встановлено, що боржнику ( ОСОБА_1 ) на праві власності належить автомобіль легковий марки Маzda СX-7, 2010 р.в., колір чорний, номер об`єкта: JMZER94, Номер державної реєстрації: НОМЕР_1 , що переданий стягувачу у заставу.

Постановою від 24 лютого 2021 року ВП№ 64575901 призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ "Євроексперт Груп" в особі директора ОСОБА_2 , який має Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, виданого 26.10.2018 р. за №816/18, виданий Фондом державного майна України.

Разом з тим, ОСОБА_1 19 лютого 2021 року звернулась до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС", треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Телявський Анатолій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3761, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. 22.09.2020 р., щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" за Кредитним договором №06901від 03.12.2010 р. у розмірі 131876,10 грн. за період з 02.07.2020 р. по 01.09.2020 р.

Одночасно з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, в якій ОСОБА_1 просила вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису № 3761, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. 22.09.2020 р., щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" за Кредитним договором №06901 від 03.12.2010 у розмірі 131876,10 грн. за період з 02.07.2020 р. по 01.09.2020.

Так, ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 23.02.2021 р. зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 3761, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. 22.09.2020 р., про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" за кредитним договором №06901 від 03.12.2010 у розмірі 131876,10 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. від 26 лютого 2021 року ВП№64575901 зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису від 22.09.2020 р. №3761.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо вилучення та опису автомобіля, а також, з постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника, позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

За приписами частини 1 статті 1 Закону №1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 3 Закону №1404-VІІІ, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

У відповідності до частини 1 статті 5 Закону №1404-VІІІ, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Положеннями пункту 1 частини 1 статті 10 Закону №1404-VІІІ передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Згідно частини 1 статті 18 Закону № 1404-VІІІ, на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу вимог частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статі 48 Закону №1404-VIII, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Статтею 56 Закону №1404-VIII визначено порядок арешту і вилучення майна (коштів) боржника.

Частиною 1 статті 56 Закону №1404-VIII передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Положеннями частини 2 статті 56 Закону №1404-VIII закріплено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

У відповідності до ч.ч. 3-4 ст. 56 Закону №1404-VIII, арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Згідно ч. 5 ст. 56 Закону №1404-VIII, про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: 1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо; 2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди; 3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Норми частини 7 статті 56 Закону №1404-VIII визначають, шо вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений виконавцем, але не раніше ніж через п`ять робочих днів після накладення арешту. Продукти та інші речі, що швидко псуються, вилучаються і передаються для продажу негайно після накладення арешту.

Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 затверджена Інструкція з організації примусового виконання рішень (далі - Інструкція № 512/5).

Пунктом 10 розділу VIII Інструкції № 512/5 передбачено, що після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані: назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо); якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису; якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування; прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач); відмітка про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт; якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження; відмітка про роз`яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця; зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. від 18 лютого 2021 року відкрито виконавче провадження №64575901 з приводу примусового виконання виконавчого напису від 22 вересня 2020 року №3761 про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" заборгованості, що виникла за Кредитним договором №06901 від 03 грудня 2010 року, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між Публічним акціонерним товариством "Астра Банк", , (правонаступник: Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", ) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 фактичне місце роботи - невідоме (а.с. 96-97).

Також, Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Телявським А.М. прийнято постанову про арешт майна боржника від 18 лютого 2021 року ВП№64575901, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику (а.с. 15).

Постановою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18 лютого 2021 року ВП №645759001, якою описано та накладено арешт на транспортний засіб: MAZDA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 модель: СХ-7, категорія: легковий, колір: чорний, рік виробництва: 2010, номер кузова: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на праві власності (а.с. 123-128).

Відповідно до вищевказаної постанови від 18 лютого 2021 року про опис та арешт майна (коштів) боржника, особою, яка відповідальна за зберігання майна боржника, а саме, автомобіля марки Mazda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 модель: СХ-7, категорія: легковий, колір: чорний, рік виробництва: 2010, визначено ДП "Сетам", якій Приватний виконавець Телявский А.М. мав передати на зберігання арештований транспортний засіб.

Матеріали справи свідчать та не заперечувалося відповідачем, що виконавчі дії щодо опису та арешту майна (коштів) боржника - ОСОБА_1 було вчинено без присутності боржника.

Апелянт - Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Телявський А.М. зазначає, що Закон України «Про виконавче провадження» не покладає на приватного виконавця обов`язку попередньо повідомляти боржника про дату та час виїзду за адресою його проживання з метою вчинення виконавчих дій щодо опису та арешту майна боржника.

З даного приводу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог частини 1 статті 19 Закону №1404-VIII, сторони виконавчого провадження мають право, зокрема, брати участь у вчиненні виконавчих дій.

Колегія суддів наголошує на тому, що в матеріалах справи відсутні докази надсилання відповідачем ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження від 18 лютого 2021 року ВП №64575901, що свідчить про те, що позивачу не могло бути відомо про вчинення Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Телявським А.М. виконавчих дій, зокрема, опису та арешту її майна.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 24 лютого 2021 року у справі № 120/89/19-а та від 14 листопада 2019 року у справі №808/2840/16 зазначив наступне: «...чинним законодавством на державного виконавця покладено обов`язок надіслати постанову про відкриття виконавчого провадження саме рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Це зумовлено тим, що сторона виконавчого провадження має право знати про дії, що вчиняються державним виконавцем під час виконання функцій покладених Законом на останніх. Така вимога Закону обумовлена, зокрема, тим, що для вчинення добровільного виконання рішення суду боржнику необхідно знати про строки, протягом яких він може виконати зобов`язання добровільно, не чекаючи при цьому вжиття виконавцем заходів щодо стягнення у примусовому порядку».

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду 14 листопада 2019 року у справі №808/2840/16, від 08 листопада 2019 року у справі №640/19510/16-а, від 07 лютого 2018 року у справі № 810/5107/14, від 10 травня 2018 року у справі №826/4030/16.

Оскільки, позивачу, на момент опису та арешту її автомобіля марки Mazda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 модель: СХ-7, категорія: легковий, колір: чорний, рік виробництва: 2010, не було відомо про відкриття виконавчого провадження, вона не могла скористатися своїм правом брати участь у вчиненні виконавчих дій.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач, здійснюючи арешт транспортного засобу боржника та, відповідно, передаючи його на зберігання ДП "Сетам", позбавив позивача права користуватися належним йому автомобілем та не вчинив дій щодо передачі на зберігання вказаного транспортного засобу боржнику ( ОСОБА_1 ).

Доводи апелянта - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" про те, що призначення зберігача та передача на реалізацію майна є різними за юридичною природою діями, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, як було встановлено судом першої інстанції, відповідно до оскаржуваної постанови, майно (автомобіль) було передано ДП "Сетам" на зберігання, а не на реалізацію.

Щодо часу вчинення виконавчих дій, слід зазначити наступне.

Згідно вимог частини 1 статті 29 Закону №1404-VIII, виконавчі дії проводяться виконавцем у робочі дні, не раніше шостої і не пізніше двадцять другої години, якщо інше не передбачено цією статтею. Конкретний час проведення виконавчих дій визначається виконавцем.

Частиною 3 статті 29 Закону №1404-VIII передбачено, що проведення виконавчих дій в інший час, ніж передбачено частиною першою цієї статті, допускається, якщо невиконання рішення створює загрозу життю чи здоров`ю громадян або якщо виконавчі дії, розпочаті до двадцять другої години, необхідно продовжити.

Як зазначає позивач, виконавчі дії щодо арешту та вилучення автомобіля марки MAZDA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 модель: СХ-7, категорія: легковий, колір: чорний, рік виробництва: 2010, який на праві власності належить позивачу, були проведенні після 22:00 год., чим порушено вимоги статті 29 Закону України «Про виконавче провадження».

Матеріали справи свідчать, що в постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18 лютого 2021 року ВП№645759001, опису майна від 18 лютого 2021 року та Акту приймання-передавання майна від 18 лютого 2021 року відповідачем не було зазначено часу проведення виконавчих дій, що позбавляє можливості встановити час проведення опису та накладення арешту на майно боржника як до, так і після 22:00 год., з урахуванням приписів статті 29 Закону України "Про виконавче провадження".

Колегія суддів зазначає, що до апеляційної скарги Приватним виконавцем виконавчого органу міста Києва Телявським А.М. додано компакт-диск з відеозаписом, на якому зафіксовано процедуру арешту та вилучення автомобіля позивача.

Апелянт - Приватний виконавець виконавчого органу міста Києва Телявський А.М. зазначає, що вищевказаним доказом підтверджується, що виконавчі дії щодо опису та арешту автомобіля позивача проводилися 18 лютого 2021 року о 21:44 год.

Колегія суддів критично ставиться до вищезазначених доводів апелянта, оскільки, відповідно до відповіді Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, яка була надана на запит відповідача від 18.02.2021 року №96936847, Приватний виконавець виконавчого органу міста Києва Телявський А.М. лише 18.02.2021 року о 21:52 год. дізнався про те, що за ОСОБА_1 зареєстрований автомобіль марки MAZDA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 модель: СХ-7, категорія: легковий, колір: чорний, рік виробництва: 2010.

Крім того, колегія суддів зазначає, що, згідно вимог частин 3-4 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Отже, колегія суддів наголошує на тому, що суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції за наявними у ній і додатково поданими доказами, при цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, у випадку об`єктивної неможливості їх подання до суду першої інстанції.

Разом з тим, апелянтом не наведено причин та не надано доказів на їх підтвердження, що свідчать про неможливість надання до суду першої інстанції доказу - відеозапису вчинення виконавчих дій.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича щодо вилучення та опису автомобіля марки Mazda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 модель: СХ-7, категорія: легковий, колір: чорний, рік виробництва: 2010, а також, визнання протиправною та скасування постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18.02.2021 року ВП №64575901.

Щодо зобов`язання відповідача повернути позивачу автомобіль на відповідальне зберігання, слід зазначити наступне.

За приписами частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до статті 8 Загальної декларації з прав людини 1948 року, кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

З огляду на зазначене, судом першої інстанції правомірно зобов`язано Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Телявського Анатолія Миколайовича повернути автомобіль MAZDA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 модель: СХ-7, категорія: легковий, колір: чорний, рік виробництва: 2010, номер кузова: НОМЕР_2 - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), на відповідальне зберігання.

Решта доводів та заперечень апелянтів висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційних скарг зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 287, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Кобаль М.І.

Коротких А.Ю.