Справа № 380/8639/20
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/8639/20 пров. № А/857/6317/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року у справі №380/8639/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Експорт-Буд» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про скасування рішень та зобов`язання до вчинення дій (головуючий суддя першої інстанції Братичак О.В., час ухвалення 14:19 год., місце ухвалення м. Львів, дата складання повного тексту 22.02.2021р.),-

В С Т А Н О В И В:

ТзОВ «Експорт-Буд» звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про скасування рішень та зобов`язання до вчинення дій.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року у справі № 380/8639/20 позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у Львівській області від 23.06.2020 №1660368/39733282, від 08.05.2020 № 1660369/39733282, від 23.06.2020 №1660367/39733282, від 11.05.2020 №1660366/39733282, від 07.07.2020 №1704454/39733282, від 07.07.2020 №1704455/39733282, від 07.07.2020 №1704453/39733282, від 07.07.2020 №1704452/39733282 про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов`язано Державну податкову службу України (місцезнаходження: площа Львівська, 8, м. Київ, 04053, ) зареєструвати подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Експорт-Буд» (місцезнаходження: вул. Медової Печери, 39-А, офіс 103, м. Львів, 79038; ) податкові накладні №2 від 01.05.2020, №13 від 08.05.2020, №15 від 09.05.2020, №16 від 11.05.2020, №20 від 12.05.2020, №29 від 13.05.2020, №33 від 18.05.2020, №36 від 19.05.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних в день подання таких податкових накладних. Стягнуто з Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Експорт-Буд» (місцезнаходження: вул. Медової Печери, 39-А, офіс 103, м. Львів, 79038; ) судовий збір в сумі 33 632 (тридцять три тисячі шістсот тридцять дві) грн 00 коп.

27.01.2021 року представник позивача звернувся до суду із заявою про відшкодування правничих витрат. Зокрема, просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати пов`язані з правничою допомогою у розмірі 8 500,00 грн.

Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року заяву представника позивача про відшкодування правничих витрат у справі №380/8639/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Експорт-Буд» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії задоволено. Стягнуто з Головного управління ДПС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Експорт-Буд» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн 00 коп.

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що не погоджується із прийнятим рішенням, оскільки таке постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема апелянт вказує на те, що позивачем не доведено, що розмір витрат є реальним, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання вказаних робіт. Просить апеляційну скаргу задовольнити, додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу повністю.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених у скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити, додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Позивач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання. Згідно із ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Задовольняючи заяву позивача про стягнення судових витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що сума зазначена в договорі та акті наданих послуг є співмірною із часом, який може бути витрачено адвокатом на виконання відповідних послуг.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом першим частини третьої вказаної статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. При цьому, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою цієї статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, частина шоста статті 134 КАС України визначає, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, відповідно до частини сьомої цієї статті, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як слідує з укладеного між позивачем та адвокатським бюро «Брикар» договору про надання правничої допомоги від 06.10.2020 №011 розмір наданої Виконавцем правничої допомоги Замовнику становить 500 грн за одну годину роботи поза судовим засіданням та 1000 грн за участь у судовому засіданні, незалежно від його тривалості.

Відповідно до акту наданих послуг від 25.01.2021 в період з 06.10.2020 по 25.01.2021 АБ «Брикар» було надано «Експорт-Буд» наступні правничі послуги: вивчення матеріалів справи (4 год) 2000 грн; консультація (1 год) 500 грн; написання (підготування) позову (4 год) 2000 грн; підготування відповіді на відзив (2 год) 1000 грн; участь у судовому засіданні (16.11.20/14.12.20/25.01.21). Загальна сума витрат складає 8500,00 грн.

Зазначені грошові кошти були сплачені позивачем згідно: платіжного доручення №92 від 29.12.2020 на суму 1000,00 грн; платіжного доручення №92 від 29.12.2020 на суму 1000,00 грн; платіжного доручення №103 від 27.01.2021 на суму 1000,00 грн; платіжного доручення №55 від 13.11.2020 на суму 1000,00 грн; платіжного доручення №69 від 03.12.2020 на суму 1000,00 грн; платіжного доручення №92 від 29.12.2020 на суму 1000,00 грн; платіжного доручення №9 від 06.10.2020 на суму 4500,00 грн.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що з огляду на обсяг наданих послуг, виходячи з критерію пропорційності, розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача повинен становити 8500,00грн.

Разом з тим, апеляційний суд також враховує, що відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

При визначенні суми відшкодування вказаного виду судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналізуючи вищевикладене, виходячи з принципів обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, значення справи для сторін, колегія суддів приходить до переконання про те, що висновок суду першої інстанції про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 8500 грн. є вірним.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року у справі № 380/8639/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді С. М. Кузьмич
В. З. Улицький
Повне судове рішення складено 18.06.2021р.