Справа № 480/4088/21
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2021-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
15 червня 2021 року Справа № 480/4088/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Осіпової О.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради Сумської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради Сумської області , в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.
Ухвалою суду від 18 травня 2021 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.
10 червня 2021 року від позивача надійшло клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду. В клопотанні зазначає, що про порушення своїх прав він дізнався 25.03.2021 року, з мережі Інтернет, а саме що Верховним Судом України постановлено рішення за зразковою адміністративною справою № 440/2722/20 від 29.09.2020 року. З метою відновлення своїх прошених прав він 25.03.2021 р. звернувся з заявою до Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради з вимогою здійснити виплату різниці між виплаченою разовою грошовою допомогою до 5 травня у 2020 році та сумою разової грошової допомоги у розмірі п`ять мінімальних пенсій за віком. Позивач зазначає, що не має юридичної освіти, не знає особливостей законодавства, у зв`язку з чим не міг знати, що його права порушуються, та куди необхідно звертатись, з цієї причини він не звернувся своєчасно за захистом саме до суду. Позивач зазначає, що не міг навіть передбачити, що державний орган, в даному випадку Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради, який покликаний захищати права та законні інтереси громадян у сфері соціального забезпечення, може ці права порушувати та користуватися у своїй професійній діяльності нормами права, які визнані неконституційними. Також позивач посилається на встановлені на всій території України карантинні обмеження у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19).
Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.
Відповідно ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною 3 статті 122 КАС України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Процесуальна можливість для звернення з позовом до суду пов`язана з певним часовим проміжком, протягом якого така особа може реалізувати право на звернення без застосування до неї наслідків пропуску такого строку. В той же час, у випадку звернення до суду поза межами такого строку, до неї підлягають застосуванню відповідні правові наслідки встановлені законом, в даному випадку ст. 123 КАС України.
Визначення початку або встановлення такого строку виходить з того, що такий початок починає своє обчислення з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. В цьому випадку, законодавцем встановлена альтернативність такого обчислення, при чому в одному випадку це день об`єктивно достовірної та беззаперечної обізнаності такої особи, в іншому випадку таке обчислення повинно здійснюватися із можливості бути обізнаним про ті чи інші обставини, що можуть впливати на порушення прав, свобод чи інтересів (умовно), тобто встановлена так би мовити можлива обов`язковість бути обізнаним про ті обставини, що впливають або мають безпосередній вплив на відповідне порушення прав.
При чому, суд зауважує, що законодавець пов`язує початок обчислення строку не з тим, коли особа суб`єктивно з`ясувала для себе або почала усвідомлювати, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона об`єктивно повинна була дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність, що мають вплив на неї, чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше.
Слід зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають ознак стабільності.
Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Відповідно до частин першої та четвертої статті 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.
Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
Відтак, суд звертає увагу позивача на те, що разова грошова допомога отримується особами щороку до 5 травня, а у разі неотримання такої грошової допомоги або отримання її у меншому розмірі особа має знати або повинна дізнатися про порушення своїх прав та інтересів, що надавало такій особі право на звернення, у строк до 30 вересня, до відповідача для виплати такої допомоги у повному розмірі.
Більш того, 30 вересня 2020 року - встановлений законом кінцевий строк, до якого позивач міг звернутися за отриманням такої допомоги та, за наявності звернення особи до центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у строк до 30 вересня 2020 та не отримання ним до 30 вересня 2020 року виплати йому такої допомоги шестимісячний строк звернення до суду обраховується з 30 вересня 2020 року. Натомість у разі не звернення із заявою до 30.09.2020 року щодо отримання виплати, шестимісячний строк звернення до суду обраховується з дня, до якого виплачується разова грошова допомога, тобто до 05 травня та закінчується 05.11.2020 року.
Враховуючи, що позивач щорічно є отримувачем одноразової грошової допомоги як учасник бойових дій до 05 травня, тому, отримуючи на думку позивача її в меншому розмірі, ніж передбачено законом, мав дізнатися про порушення своїх прав, отримуючи таку виплату за відповідний рік до 05 травня 2020 року. Позивач, звернувшись до суду засобами поштового зв`язку 11 травня 2021 року з даним позовом пропустив строк звернення до суду, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку, що також не спростовано змістом заяви позивача про поновлення строку звернення до суду від 10 червня 2021 року на виконання ухвали суду від 18 травня 2021 року.
При цьому, повідомлені позивачем обставини щодо не знання норм законодавства суд вважає неповажними, оскільки відсутність юридичної освіти не позбавляє особи права на звернення до суду з використанням відповідної професійної допомоги, витрати на яку мають бути відшкодовані за рахунок іншої сторони відповідно до вимог ст.139 КАС України у разі задоволення позовних вимог.
Щодо посилання позивача на карантинні обмеження, запроваджені згідно з постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020р., якою було установлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин, суд зазначає, що згідно п.2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» від 18.06.2020 р. № 731-IX процесуальні строки, які були продовжені, зокрема, відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)" № 540-ІХ від 30 березня 2020 року, закінчились через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мали право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.
Зазначений Закон набрав чинності 17.07.2020р. та через через 20 днів після набрання чинності цим Законом, учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мали право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом (тобто до початку серпня 2020р.), а позов надійшов до суду у травні 2021 року
Відповідно до п.1 ч.4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений строк.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що дана позовна заява підлягає поверненню позивачу.
Керуючись ст.ст. 169, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради Сумської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії і додані до неї документи - повернути позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Суддя О.О. Осіпова