Справа № 420/1694/21
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2021-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 червня 2021 року

м. Київ

справа № 420/1694/21

адміністративне провадження № К/9901/20516/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Соколова В.М.,

суддів: Єресько Л.О., Загороднюка А.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року у справі №420/1694/21 за позовом ОСОБА_1 до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), третя особа - Департамент патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови №63485220 від 29 січня 2021 року про закінчення виконавчого провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2021 року позовну заяву задоволено.

Другий Київський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції від 26 лютого 2021 року по справі № 420/1694/21 та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року визнано вказані Другим Київським відділом державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) підстави поновлення строку неповажними, а апеляційну скаргу Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2021 року по справі № 420/1694/21 залишено без руху (по справі необхідно було надати обґрунтоване клопотання для поновлення строку на апеляційне оскарження). Апелянту роз`яснено, що у разі не виконання вимог зазначеної ухвали, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено, відповідно до ст. 299 КАС України.

На виконання вказаної ухвали апелянт надіслав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якої повторно зазначив, що для сплати судового збору за подачу апеляційної скарги було надано подання на сплату судового збору від 12 березня 2021 року та очікувалась сплата для долучення в якості доказів про сплату судового збору. Крім того, апелянт вказав, що відповідно до зазначеного строку у рішенні від 26 лютого 2021 року («протягом тридцяти днів») судовий збір за подачу апеляційної скарги подано межах встановленого рішенням строку.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року у відкритті провадження за апеляційною скаргою Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2021 року по справі №420/1694/21 відмовлено на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, оскільки наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

03 червня 2021 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року у справі №420/1694/21.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною третьою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виходить з наступного.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2021 року, суд апеляційної інстанції виходив з того, що зазначені скаржником підстави пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач вказав, що судом першої інстанції в резолютивній частині оскаржуваного судового рішення було зазначено, що порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 293, 295-297 КАС України, тому скаржник має право на оскарження судового рішення протягом тридцяти днів. Поряд з цим, скаржник зазначив, що не зміг раніше реалізувати право на апеляційне оскарження, оскільки звернувся з поданням про сплату судового збору та очікував сплати для долучення в якості доказів про сплату судового збору.

Відповідно до вимог частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Разом з тим, приписами статті 287 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Частиною шостою вказаної норми імперативно передбачено, що апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Із матеріалів справи слідує, що оскаржуване рішення було прийнято в порядку письмового провадження 26 лютого 2021 року, сторони були належним чином повідомлені про розгляд справи, однак в судове засідання не з`явилися. Копію рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2021 року відповідачу було надіслано засобами електронного зв`язку 01 березня 2021 року (скаржник вказує, що отримав копію рішення 02 березня 2021 року).

Скаржник подав до суду апеляційну скаргу лише 26 березня 2021 року, тобто з пропуском визначеного статтею 287 КАС України строку для вчинення відповідних процесуальних дій.

Суд вказує, що поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Законодавче обмеження строку на апеляційне оскарження судових рішень, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Колегія суддів вказує, що надаючи правову оцінку обставинам пропуску скаржником строку на апеляційне оскарження, були враховані положення статті 287 КАС України у сукупності з положеннями пункту 1 частини другої статті 295 КАС України, тобто скаржником було також пропущено десятиденний строк на оскарження рішення суду першої інстанції з моменту отримання повного тексу судового рішення.

Доводи скаржника про те, що суд першої інстанції, роз`яснюючи порядок і строки оскарження судового рішення, в резолютивній частині зазначив лише загальні строки на апеляційне оскарження (30 днів з дня його проголошення) та правила обчислення (якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення), колегія суддів оцінює критично, оскільки скаржник є суб`єктом владних повноважень та повинен бути обізнаний з нормами законодавства про порядок і строки оскарження даної категорії справ.

Причини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк, та які б підтверджували поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення в межах розумного строку, скаржником не зазначені.

Відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також, Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі «Перес де Рада Каванілес проти Іспанії» зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні.

За таких обставин, суд касаційної інстанції зазначає, що неналежне використання наданих процесуальних прав, зокрема, неможливість вчасно здійснити оплату судового збору, не може визнаватись судом як поважна причина пропуску процесуального строку, а відтак зазначені скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення є неповажними.

Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі (пункт 4 частини першої статті 299 КАС України).

Отже, Верховний Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції правильно застосував положення пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, не викликає сумнівів щодо застосування чи тлумачення цієї норми права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною другою статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року у справі №420/1694/21 за позовом ОСОБА_1 до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), третя особа - Департамент патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіВ.М. Соколов Л.О. Єресько А.Г. Загороднюк