Справа № 301/100/21
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2021-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 рокуЛьвівСправа № 301/100/21 пров. № А/857/8433/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді Ніколіна В.В.

суддів Качмара В.Я., Пліша М.А.

за участі секретаря судового засідання Хомича О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Закарпатської митниці Держмитслужби на рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 01 квітня 2021 року (суддя Бобик О.І., м. Іршава, повне судове рішення складено 06 квітня 2021 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Держмитслужби про скасування постанов про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у січні 2020 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Закарпатської митниці Держмитслужби, у якому просив скасувати постанови у справах про порушення митних правил № 1803/30500/20 та № 1804/30500/20 від 24.12.2020, якими його було визнано винним у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст. 485 Митного Кодексу України, та закрити провадження у справах про порушення митних правил. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постанови в справі про порушення митних правил винесені уповноваженою особою відповідача без врахування усіх обставин справи, з порушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, а тому є протиправними, у зв`язку з чим підлягають скасуванню.

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 01 квітня 2021 року у справі №301/100/21 позов задоволено. Постанову в справі про порушення митних правил № 1803/30500/20 від 24 грудня 2020 року, винесену першим заступником начальника Закарпатської митниці ДМС України Баланом І.В., про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить суму 21507 грн. 75 коп. скасовано. Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ст. 485 МК України закрито. Постанову в справі про порушення митних правил № 1804/30500/20 від 24 грудня 2020 року, винесену першим заступником начальника Закарпатської митниці ДМС України Баланом І.В., про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить суму 12327 грн. 63 коп. скасовано. Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ст. 485 МК України закрито.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ОСОБА_1 заявив у митній декларації з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів неправдиві відомості щодо країни походження товару та надав з цією ж метою митному органу документи, що містять такі відомості, а також не сплатив митні платежі у строк, встановлений законом, у зв`язку з чим його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та прийнято постанови у справах про порушення митних правил № 1803/30500/20 та № 1804/30500/20 від 24.12.2020. При цьому, митним органом накладено на позивача адміністративні стягнення в межах строку, встановленого ст. 467 МК України.

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що згідно з постановою в справі про порушення митних правил №1803/30500 від 24 грудня 2020 року, винесеної першим заступником начальника Закарпатської митниці ДМС України Баланом І.В., ОСОБА_1 за порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України, притягнуто до відповідальності та накладено штраф в розмірі 21507 грн. 75 коп.

Підставою для винесення даної постанови стало те, що 27 жовтня 2020 року в управління забезпечення протидії митним правопорушенням надійшла доповідна записка відділу митного аудиту від 27 жовтня 2020 року №7.7-19/13-211 "Про наявність ознак складу порушення митних правил" щодо вчинення громадянином ОСОБА_1 дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів в повному обсязі та заниження ним податкових зобов`язань на загальну суму 11278,46 грн. В ході проведення перевірки, з використанням програмно - інформаційного комплексу АСМО "Інспектор", за результатами аналізу електронних копій оформлених митних декларацій встановлено, що 20.06.2017 в зоні діяльності МП "Виноградів - вантажний" Закарпатської митниці ДФС громадянином України ФОП ОСОБА_1 здійснено митне оформлення товарів, що імпортуються з території ЄС та мають преференційне європейське походження, за зниженим (тарифна преференція) рівнем ставки ввізного мита, передбаченого п.1 ст.29 розділу IV Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, а саме: відповідно до декларації інвойсу від 13.06.2017 № 006/2017 за митною декларацією типу ІМ40ДЕ від 20.06.2017 року № UA305130/2017/005956 задекларовано до митного оформлення та здійснено митне оформлення в режимі імпорту для вільного обігу товару: сідельний тягач для перевезення напівпричепів RENAULT Magnum 500, номер шасі НОМЕР_1 , 2007 року випуску, країна походження: Європейський Союз, фактурна вартість 3900 євро, заявлена митна вартість 19487,53 грн. Експортер (продавець) товару - словацька компанія «Auto-express s.r.o.» (04443, Вudimir 87, Словаччина).

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 задекларовано в поданій до митного оформлення митній декларації типу ІМ40ДЕ від 20.06.2017 року № UA305130/2017/005956 тарифну преференцію "410" (гр.36 МД) на підставі преференційного документу: декларації-інвойс від 13.06.2017 року № 006/2017 (гр.44 МД), виданої словацькою компанією «Auto-express s.r.o.» та здійснено митне оформлення товару за ставкою ввізного мита -5%. Згідно заявлених даних, по МД № UA305130/2017/005956 нараховані та сплачені митні платежі в сумі 31066,76 грн. (мито (5%) - 5974,38 грн., ПДВ - 25092,38 грн.

Закарпатською митницею ДФС 09.11.2018 направлено запит для проведення перевірки уповноваженими органами Словаччини декларацій інвойсів, складених експортером Словацької Республіки - компанією «Auto-express s.r.o.» на рахунках, фактурною вартістю товарів, що не перевищує 6000 євро, в тому числі: декларацію інвойс від 13.06.2017 № 006/2017.

На запит Закарпатської митниці ДФС отримано офіційну відповідь уповноваженого органу Словацької Республіки № 102133/2020-2000102/149 щодо не підтвердження достовірності й правильності (точності) складеного експортером декларації-інвойсу від 13.06.2017 № 006/2017 і не підтвердження преференційного походження оформленого на адресу ФОП ОСОБА_1 товару в рамках Протоколу І до Угоди. Уповноваженим органом Словацької Республіки письмово повідомлено про результати перевірки декларації інвойсу від 13.06.2017 № 006/2017, виданого експортером - словацькою компанією «Auto-express s.r.o.», а саме зазначено: "Наші дослідження показали, що декларації інвойси були видані словацькою компанією. Оскільки експортер транспортних засобів, на які поширюються вищезазначені докази походження, не зміг подати відповідні документи, що підтверджують їхній статус походження, транспортні засоби не можуть розглядатися, як товари з походженням в ЄС відповідно до положень Протоколу І до Угоди про асоціацію між ЄС та Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами з одного боку, та Україною з іншого боку. Перевірені інвойси не відповідають вимогам щодо точності".

Наказом Закарпатської митниці Держмитслужби від 16.06.2020 №265 "Про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання громадянином ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань митної справи", відділом митного аудиту проведена документальна невиїзна перевірка дотримання вимог законодавства України з питань митної справи щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів в частині обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування згідно митної декларації типу ІМ40ДЕ від 20.06.2017 №UА305130/2017/005956.

За результатами документальної невиїзної перевірки складено Акт від 25.06.2020 № 0015/20/7.7-19/ НОМЕР_2 . За результатами перевірки обґрунтованості та законності надання (отримання) пільги по ввізному миту за преференцією 410 "Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС" та сплатою ввізного мита за зниженими (тарифна преференція) ставками, на підставі офіційно отриманої відповіді від уповноважених органів країни експортера - Республіки Словаччина про не підтвердження "преференційного походження товарів в рамках ОСОБА_2 , контролюючим органом, відповідно до частини 14 статті 354 Митного кодексу України встановлено неправомірність зазначеної у митній декларації підстави для надання преференції по ввізному миту "410" та сплати ввізного мита за зниженим (тарифна преференція) рівнем ставки ввізного мита (5%) при здійсненні ФОП ОСОБА_1 митного оформлення імпортованого товару на митну територію України за митною декларацією типу ІМ40ДЕ від 20.06.2017 №UА305130/2017/005956. До товару, оформленому за митною декларацією типу ІМ40ДЕ від 20.06.2017 №UА305130/2017/005956, повинна застосовуватися пільгова ставка ввізного мита (10%), передбачена у рамках режиму найбільшого сприяння, встановленого Законом України від 19.09.2013 №584-VII "Про Митний тариф України". Митні платежі, які підлягали сплаті за митне оформлення товару по МД № UА305130/2017/005956, становлять: 38236,01 грн. (мито (10%) - 11948,75 грн., ПДВ - 26287,26 грн. За результатами перевірки встановлено порушення пункту 1 статті 16 Протоколу 1 до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони, в частині відсутності підтвердження статусу походження товару ввезеного за декларацією інвойсом, як таким, що походить з певної країни в розумінні цього Протоколу та підпадає під дію цієї Угоди, частини 7 статті 36 та частини 1 статті 257, частини 1 статті 270, частини 1 статті 281 Митного кодексу України, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, що діяли на день подання до митного оформлення товару, що призвело до несплати митних платежів в повному обсязі та заниження податкових зобов`язань ФОП ОСОБА_1 на загальну суму 7169,25 грн. Розрахунок суми заниження податкового зобов`язання ФОП ОСОБА_1 , яка підлягає сплаті до бюджету України, становить 7169,25 грн. (ввізне мито - 5974,37 грн., податок на додану вартість - 1194,88 грн.)

У зв`язку з виявленими під час перевірки порушеннями Закарпатська митниця Держмитслужби направила листом від 10.07.2020 за №7.7-08-1/7.7-19/29/4637 ОСОБА_1 податкові повідомлення-рішення про сплату податкового зобов`язань у зв`язку з несплатою в повному обсязі митних платежів.

Також встановлено, що відповідно до постанови в справі про порушення митних правил №1804/30500 від 24 грудня 2020 року, винесеної першим заступником начальника Закарпатської митниці ДМС України Баланом І.В., ОСОБА_1 за порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України, притягнуто до відповідальності та накладено штраф в розмірі 12327 грн. 63 копійок.

Підставою для винесення даної постанови стало те, що 27 жовтня 2020 року в управління забезпечення протидії митним правопорушенням надійшла доповідна записка відділу митного аудиту від 27 жовтня 2020 року №7.7-19/13-211 "Про наявність ознак складу порушення митних правил" щодо вчинення громадянином ОСОБА_1 дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів в повному обсязі та заниження ним податкових зобов`язань на загальну суму 11278,46 грн.

В ході проведення перевірки, з використанням програмно - інформаційного комплексу АСМО "Інспектор", за результатами аналізу електронних копій оформлених митних декларацій встановлено, що 20.06.2017 в зоні діяльності МП "Виноградів - вантажний" Закарпатської митниці ДФС громадянином України ФОП ОСОБА_1 здійснено митне оформлення товарів, що імпортуються з території ЄС та мають преференційне європейське походження, за зниженим (тарифна преференція) рівнем ставки ввізного мита, передбаченого п.1 ст.29 розділу IV Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, а саме: відповідно до декларації інвойсу від 13.06.2017 № 005/2017 за митною декларацією типу ІМ40ДЕ від 20.06.2017 №UA305130/2017/005965 задекларовано до митного оформлення та здійснено митне оформлення в режимі імпорту для вільного обігу товару: напівпричіп для перевезення вантажів, тентований, трьохосьовий бувший у користуванні, "SCHMITZCARGOBULL", номер шасі: НОМЕР_3 , 2004 року випуску, країна походження: Європейський Союз, фактурна вартість 2150 євро, заявлена митна вартість 68486,75 грн. Експортер (продавець) товару - словацька компанія «Auto-express s.r.o.» (04443, Вudimir 87, Словаччина).

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 задекларовано в поданій до митного оформлення митній декларації типу ІМ40ДЕ від 20.06.2017 №UA305130/2017/005965 тарифну преференцію "410" (гр.36 МД) на підставі преференційного документу: декларації-інвойс від 13.06.2017 № 005/2017 (гр.44 МД), виданої словацькою компанією «Auto-expresss.r.o.» та здійснено митне оформлення товару за ставкою ввізного мита -5%. Згідно заявлених даних, по МД № UA305130/2017/005965 нараховані та сплачені митні платежі в сумі 17806,56 грн. (мито (5%) - 3424,34 грн., ПДВ - 14382,22 грн. 09.11.2018 року Закарпатською митницею ДФС направлено запит для проведення перевірки уповноваженими органами Словаччини декларацій інвойсів, складених експортером Словацької Республіки - компанією «Auto-express s.r.o.» на рахунках, фактурною вартістю товарів, що не перевищує 6000 євро, в тому числі: декларацію інвойс від 13.06.2017 № 005/2017. На запит Закарпатської митниці ДФС отримано офіційну відповідь уповноваженого органу Словацької Республіки № 102133/2020-2000102/149 щодо не підтвердження достовірності й правильності (точності) складеного експортером декларації-інвойсу від 13.06.2017 №005/2017 і не підтвердження преференційного походження оформленого на адресу ФОП ОСОБА_1 товару в рамках Протоколу І до Угоди. Уповноваженим органом Словацької Республіки письмово повідомлено про результати перевірки декларації інвойсу від 13.06.2017 № 005/2017, виданого експортером - словацькою компанією «Auto-expresss.r.o.», а саме: "Наші дослідження показали, що декларації інвойси були видані словацькою компанією. Оскільки експортер транспортних засобів, на які поширюються вищезазначені докази походження, не зміг подати відповідні документи, що підтверджують їхній статус походження, транспортні засоби не можуть розглядатися, як товари з походженням в ЄС відповідно до положень Протоколу І до Угоди про асоціацію між ЄС та Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами з одного боку, та Україною з іншого боку. Перевірені інвойси не відповідають вимогам щодо точності".

Наказом Закарпатської митниці Держмитслужби від 16.06.2020 року №265 "Про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання громадянином ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань митної справи", відділом митного аудиту проведена документальна невиїзна перевірка дотримання вимог законодавства України з питань митної справи щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів в частині обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування згідно митної декларації типу ІМ40ДЕ від 20.06.2017 №UА305130/2017/005965. За результатами документальної невиїзної перевірки складено Акт від 25.06.2020 № 0015/20/7.7-19/ НОМЕР_2 . За результатами перевірки обґрунтованості та законності надання (отримання) пільги по ввізному миту за преференцією 410 "Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС" та сплатою ввізного мита за зниженими (тарифна преференція) ставками, на підставі офіційно отриманої відповіді від уповноважених органів країни експортера - Республіки Словаччина про не підтвердження "преференційного походження товарів в рамках ОСОБА_2 , контролюючим органом, відповідно до частини 14 статті 354 Митного кодексу України встановлено неправомірність зазначеної у митній декларації підстави для надання преференції по ввізному миту "410" та сплати ввізного мита за зниженим (тарифна преференція) рівнем ставки ввізного мита (5%) при здійсненні ФОП ОСОБА_1 митного оформлення імпортованого товару на митну територію України за митною декларацією типу ІМ40ДЕ від 20.06.2017 №UА305130/2017/005965. До товару, оформленому за митною декларацією типу ІМ40ДЕ від 20.06.2017 №UА305130/2017/005965, повинна застосовуватися пільгова ставка ввізного мита (10%), передбачена у рамках режиму найбільшого сприяння, встановленого Законом України від 19.09.2013 № 584-VII "Про Митний тариф України". Митні платежі, які підлягали сплаті за митне оформлення товару по МД № UА305130/2017/005965, становлять: 21915,77 грн. (мито (10%) - 6848,68 грн., ПДВ - 15067,09 грн. За результатами перевірки встановлено порушення пункту 1 статті 16 Протоколу 1 до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони, в частині відсутності підтвердження статусу походження товару ввезеного за декларацією інвойсом, як таким, що походить з певної країни в розумінні цього Протоколу та підпадає під дію цієї Угоди, частини 7 статті 36 та частини 1 статті 257, частини 1 статті 270, частини 1 статті 281 Митного кодексу України, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, що діяли на день подання до митного оформлення товару, що призвело до несплати митних платежів в повному обсязі та заниження податкових зобов`язань ФОП ОСОБА_1 на загальну суму 4109,21 грн. Розрахунок суми заниження податкового зобов`язання ФОП ОСОБА_1 , яка підлягає сплаті до бюджету України, становить 4109,21 грн. (ввізне мито - 3424,34 грн., податок на додану вартість - 684,87грн.).

У зв`язку з виявленими під час перевірки порушеннями Закарпатська митниця Держмитслужби направила листом від 10.07.2020 за №7.7-08-1/7.7-19/29/4637 ОСОБА_1 податкові повідомлення-рішення про сплату податкового зобов`язань у зв`язку з несплатою в повному обсязі митних платежів.

Не погодившись з постановами у справах про порушення митних правил №1803/30500/20 та № 1804/30500/20 від 24.12.2020, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 485 МК України, оскільки у нього не було умислу на здійснення правопорушення, а також він не здійснював дій, спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів, тому постанови №1803/30500/20 та №1804/30500/20 від 24.12.2020 підлягають скасуванню, а провадження у справах про порушення митних правил закриттю. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що прийняття відповідачем постанов №1803/30500/20, №1804/30500/20 від 24 грудня 2020 року відбулося з порушенням строків, встановлених частиною 1 статті 467 МК України, оскільки митні декларації були подані 20 червня 2017 року, а інформацію про не підтвердження преференційного походження товарів, зазначених у інвойсах, митний орган отримав 02 квітня 2020 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням (ст.486 МК України).

Статтею 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку, зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Митним кодексом України також встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.489 МК України).

Підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій (ст.491 МК України).

Таким чином, наведеними вище нормами законодавства встановлено обов`язок уповноваженого органу (посадової особи) в кожному конкретному випадку з`ясувати питання про те: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, такий орган (посадова особа) повинні з`ясувати наявність чи відсутність підстав для порушення справи про порушення митних правил, які визначені статтею 491 МК України, та наявність чи відсутність доказів у справі про порушення митних правил.

Згідно зі ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви, щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що частина 2 ст.459 МК України встановлює, що загальним суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення митних правил вважається особа, яка досягла 16-річного віку, а при вчиненні порушення митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Відповідно до ст.485 МК України порушенням вважається заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що диспозиція ст.485 МК України, передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети вказує на те, що правопорушення може бути вчинене виключно з умисною формою вини та лише декларантом або уповноваженою ним особою, оскільки на момент подачі декларації декларант (уповноважена ним особа) повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві відомості вплинули на розмір митних платежів, які необхідно сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару. Конкретизація диспозицією зазначеної статті спеціальної мети впливає й на конкретизацію спеціального суб`єкта вказаного адміністративного правопорушення, яким в даному випадку, з урахуванням вимог п.8 ч.1 ст.4 та ч.8 ст.264 МК України, може бути лише декларант або уповноважена ним особа.

При вирішенні питання щодо наявності/відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення передбаченого статтею 485 МК України слід також врахувати норми законодавства, які регулюють питання митного оформлення товарів.

Так, згідно з ч.1 ст.248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ч.1 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною другою ст.264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою ст.335 МК України, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України.

Згідно до ч.1 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що статтею 488 МК України визначено, що провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Відповідно до частини першої статті 494 МК України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Так, з матеріалів справи видно, що під час митного оформлення транспортних засобів позивач діяв через митного декларанта (брокера) ОСОБА_3 . Тобто, складання рахунків-фактур від 13.06.2017 №005/2017 та №006/2017, митних декларацій від 14.06.2017, які містять інформацію про наявність у товарів преференційного режиму, позивач безпосередньо не здійснював.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що під час митного оформлення транспортних засобів митний орган не ставив під сумнів надані митним брокером інвойси та не мав зауважень щодо заявленої декларантом митної вартості.

Перевірка щодо повноти нарахування та сплати ОСОБА_1 митних платежів при ввезенні транспортних засобів була проведена у зв`язку з отриманням митним органом від уповноваженого органу Словацької Республіки інформації про те, що інвойси, на підставі яких позивачем ввезено транспортні засоби, не відповідають вимогам щодо точності, а саме: не підтверджено країну походження товарів.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів, що митному брокеру, який діяв в інтересах позивача, а також самому ОСОБА_1 до моменту виявлення представниками митниці розбіжностей не було відомо про дійсну країну, з якої походить придбаний ним товар.

При цьому, ОСОБА_1 , перебуваючи в Україні і не здійснюючи безпосереднього огляду і прийняття товару до моменту його митного оформлення, мав правомірні сподівання на те, що країною походження придбаних ним транспортних засобів є Європейський Союз.

Також матеріали справи про порушення митних правил не містять належних та допустимих доказів вчинення саме позивачем порушення митних правил, передбачених диспозицією статті 485 МК України при оформленні ввезеного товару.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, обов`язок доводити правомірність рішення у цій справі покладається на суб`єкт владних повноважень, яким у цій справі є Закарпатська митниця Держмитслужби.

Як зазначалось вище, диспозиція статті 485 МК України передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей.

Відповідно до ст.10 КУпАП України, адміністративне правопорушення вважається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинили, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Разом з тим, матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій, передбачених диспозицією ст.485 МК України, шляхом заявлення своїм повіреним ОСОБА_3 в митних деклараціях неправдивих відомостей щодо країни походження товарів.

Аналізуючи фактичні обставини справи у сукупності з наведеними вище приписами нормативно-правових актів, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суд першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 485 МК України, оскільки у нього не було умислу на здійснення правопорушення, а також він не здійснював дій, спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів, тому постанови №1803/30500/20 та №1804/30500/20 від 24.12.2020 підлягають скасуванню, а провадження у справах про порушення митних правил закриттю.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Враховуючи те, що митні декларації були подані 20 червня 2017 року, а відповідач отримав інформацію про непідтвердження преференційного походження товарів, зазначених у інвойсах 02 квітня 2020 року, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що прийняття відповідачем постанов №1803/30500/20, №1804/30500/20 від 24 грудня 2020 року відбулося з порушенням строків, встановлених частиною 1 статті 467 МК України.

Таким чином, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення адміністративного позову.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження відповідача не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закарпатської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 01 квітня 2021 року у справі №301/100/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді В. Я. Качмар
М. А. Пліш