Справа № 400/6065/20
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2021-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 червня 2021 р. № 400/6065/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М., розглянувши в письмовому провадженні заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, проспект Миру, 34, м. Миколаїв, 54034,

про:визнання протиправним та скасування наказу від 26.08.2020 № 10619-СГ; зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївської області (далі - відповідач), в якій просить: 1) визнати протиправним наказ відповідача № 10619-СГ від 26.08.2020, про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована в межах території Кіряківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області а саме між земельними ділянки державної власності з кадастровими номерами: :03:000:0060, :03:000:0001, :03:000:0105, :03:000:0082; 2) зобов`язати відповідача надати дозвіл позивачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована в межах території Кір`яківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області а саме між земельними ділянки державної власності з кадастровими номерами: :03:000:0060, :03:000:0001, :03:000:0105, :03:000:0082.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.04.2021 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Позивачем, подана до суду заява про ухвалення додаткового рішення у справі, у якій просить вирішити питання щодо розподілу понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування заяви зазначив, що в позовні заяві просив стягнути всі судові витрати. В позові зазначив про орієнтовний розрахунок судових витрат які позивач вже поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи:

понесені судові витрати: - судовий збір - 1681,60 грн. - витрати на правову допомогу - 12 200,00 грн.

Згідно із ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, ним не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З огляду на те, що судове рішення ухвалено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заява про ухвалення додаткового рішення ухвалюється в тому самому порядку, тобто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

При вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 57 КАС України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до положень ст.59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Повноваження представника позивача у даній справі підтверджені ордером ВЕ №1016185 від 10.12.2020 р.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 Судом було висловлено правову позицію, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22.12.2018р. по справі № 826/856/18.

На підтвердження розміру та реальності понесення позивачем витрат на правничу допомогу, адвокат під час розгляду справи ніяких доказів не надав.

Необхідно зазначити, що нормами ст.139 КАС України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд зазначає, що під час розгляду справи ні позивачем ні адвокатом не заявлялось клопотання про те, що докази щодо розміру витрат на правничу допомогу будуть надані пізніше.

Згідно наданих представником позивача документів до заяви про винесення додаткового рішення у справі щодо судових витрат, судом встановлено, що договір про надання правничої допомоги між ОСОБА_1 , та адвокатом Коваленко Ольгою Леонідівною, був укладений 03.06.2020 року. Крім того, попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат адвокатом не складено. Разом з тим, акт наданих послуг за договором від 03.06.2020, яким підтверджено факт отримання позивачем юридичних послуг, підписано сторонами 30.04.2021 року.

Згідно із ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати та у резолютивній частині рішення зазначає про розподіл судових витрат.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У такому випадку суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Дана справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, що за приписами КАС України виключає судові дебати. Разом з тим, до вирішення справи по суті, позивачем та його представником не було подано до суду жодних клопотань про долучення до справи документів, які підтверджують витрати на правничу допомогу адвоката та клопотань про намір подати такі документи після ухвалення рішення у справі.

З огляду на викладене, суд відмовляє позивачу у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. 243, 248 , 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити позивачу у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України.

Суддя О.М. Мельник