Справа № 120/2505/21-а
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 червня 2021 р. Справа № 120/2505/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Свентуха Віталія Михайловича,

за участю:

секретаря судового засідання: Волинець В.М.,

позивача (1): не з`явився:

представника позивача (2): Ткаченко Т.В.,

представника відповідача (1): Свистун О.В.,

відповідача (2): не з`явився,

представників третьої особи (1): Резнік І.І., Михайлов В.І., Андрєєв М.С.,

третя особа (2): не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції адміністративну справу ОСОБА_1 (позивач 1) та ОСОБА_2 (позивач 2) до Жмеринської міської ради (відповідач 1), міського голови Жмеринської міської ради Кушніра Анатолія Петровича (відповідач 2), треті особи, які не заявляють самосійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Жмеринський кооператив автогаражів №2 (третя особа 1), ОСОБА_3 (третя особа 2) про визнання дій та бездіяльності неправомірною, скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Жмеринської міської ради, міського голови Жмеринської міської ради Кушніра Анатолія Петровича, третя особа, яка не заявляє самосійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Жмеринський кооператив автогаражів №2 про визнання дій та бездіяльності неправомірною, скасування рішення.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення 60 сесії 7 скликання Жмеринської міської ради №1059 від 30 червня 2020 року "Про встановлення місцевих податків та зборів на території Жмеринської міської об`єднаної територіальної громади на 2021 рік".

Ухвалою суду від 30.03.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження. Крім того, даною ухвалою зобов`язано відповідачів надати суду докази опублікування оголошення про розгляд справи №120/2505/21 щодо оскарження рішення 60 сесії 7 скликання Жмеринської міської ради №1059 від 30 червня 2020 року "Про встановлення місцевих податків та зборів на території Жмеринської міської об`єднаної територіальної громади на 2021 рік" на веб-сайті Жмеринської міської ради та у друкованому виданні, в якому цей акт був або мав бути офіційно оприлюднений.

20.04.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач (1) просить відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, оскільки Жмеринська міська рада здійснила усі необхідні дії, пов`язані з дотриманням процедури прийняття оскаржуваного регуляторного акту.

Зокрема, внесено проект оскаржуваного регуляторного акта до "Плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів", розроблено аналіз регуляторного впливу, оприлюднено проект рішення - регуляторного акту, забезпечено підготовку експертного висновку відповідальною постійною комісією та передано документи до Державної регуляторної служби України, здійснено розгляд та голосування проекту рішення на пленарному засіданні ради, підписано рішення міським головою та оприлюднено оскаржуваний регуляторний акт.

Рішення №1059 опубліковане на офіційному сайті та у друкованому місцевому засобі масової інформації, тобто належним чином. Додатки в друкованому засобі масової інформації відсутні у зв`язку із обмеженістю друкованої площі газети та тим, що щотижневик "Жмеринська газета" друкується із сталим набором рубрик, що унеможливлювало зайняття всіх аркушів засобу масової інформації публікацією додатків вищезазначеного рішення, які становлять більше 50 аркушів. Проте, при опублікуванні рішення зазначено, що з додатками можна ознайомитися на сайті міської ради.

Щодо прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів на території Жмеринської об`єднаної територіальної громади на 2021 рік зазначили, що в межах адміністративно-територіальної реформи створена відповідно до вимог чинного законодавства Жмеринська об`єднана територіальна громада, а факти ліквідації чи перебування в процесі ліквідації сільських рад як юридичних осіб, жодним чином не впливають на процедуру прийняття регуляторних актів щодо відповідних територій.

27.04.2021 року на виконання вимог ухвали суду від 30.03.2021 року відповідачем (1) надано докази публікації оголошення про розгляд справи №120/2505/21 щодо оскарження рішення 60 сесії 7 скликання Жмеринської міської ради №1059 від 30 червня 2020 року "Про встановлення місцевих податків та зборів на території Жмеринської міської об`єднаної територіальної громади на 2021 рік".

Ухвалою суду від 27.04.2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 , як члена Жмеринського кооперативу автогаражів №2.

Ухвалою від 14.05.2021 року заяву ОСОБА_4 вх.№26081 від 13.05.2021 року про приєднання документів до матеріалів справи; заяви ОСОБА_1 вх.№26408, №26415 від 14.05.2021 року про проведення підготовчого судового засідання без її участі; заяви ОСОБА_1 вх.№26410, №26420 від 14.05.2021 року про зупинення дії рішення 60 сесії 7 скликання Жмеринської міської ради №1059 від 30 червня 2020 року "Про встановлення місцевих податків та зборів на території Жмеринської міської об`єднаної територіальної громади на 2021 рік"; заяви ОСОБА_1 вх.№26411, №26417 від 14.05.2021 року про долучення до матеріалів справи документів повернуто заявникам без розгляду, оскільки заяви не підписані із використанням електронного цифрового підпису.

Ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, занесеної секретарем судового засідання до протоколу судового засідання 14.05.2021 року, відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача (1) про зупинення провадження у справі, оскільки оскарження в апеляційному порядку ухвали про відкриття провадження у справі не передбачено нормами Кодексу адміністративного судочинства України та не віднесено до підстав для зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 14.05.2021 року у задоволенні клопотання про розгляд справи колегією у складі трьох суддів відмовлено та закрито підготовче провадження, а справу призначено до розгляду по суті.

19.05.2021 року до суду надійшла заява позивача (1) про надання тексту письмових пояснень по суті позовних вимог, у яких серед іншого зазначено, що всупереч вимог чинного законодавства проект рішення 60 сесії 7 скликання Жмеринської міської ради №1059 від 30 червня 2020 року не був оприлюднений.

25.05.2021 року до суду надійшла заява представника третьої особи (1) про надання додаткових пояснень по суті адміністративного позову.

Зазначив, що станом на 21 травня 2021 року, після відкриття провадження у справі, відповідачі частково виконали вимоги норм чинного законодавства, яке регулює порядок введення нормативно-правових актів на території Жмеринського району.

Для цього в "Жмеринській газеті" №21(498) від 21 травня 2021 року на сторінці два було надано оголошення щодо проведення громадських слухань, із питань встановлення тарифів та зборів на території Жмеринського району.

У зв`язку з чим міський голова міста Жмеринка видав розпорядження №147 "Про проведення громадських слухань" від 13 травня 2021 року.

В той же час, аналогічні дії щодо оскаржуваного рішення Жмеринської міської ради за 2020 рік відповідачами не були вчиненні.

27.05.2021 року до суду надійшли додаткові пояснення представника третьої особи (1) у яких останній вказав, що рішення Жмеринської міської ради №1059 від 30.06.2020 року не містить будь-яких застережень щодо того, що встановлення певних ставок та податків здійснено із застосуванням коефіцієнту індексації нормативно-грошової оцінки земель.

Зазначив, що оспорюваний нормативно-правовий акт Жмеринської міської ради від 30.06.2020 року не пройшов повної процедури, яка б відповідала процедурі створення такого нормативно-правового акту.

Також, звернув увагу, що оспорюваний нормативно-правовий акт не можна визнати законним, оскільки він не відповідає Конституції України та Законам України, іншими актами законодавства, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколам до неї, Конвенції про права осіб з інвалідністю, міжнародним договорам України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та зобов`язанням України у сфері європейської інтеграції та праву Європейського Союзу, видано без урахування практики Європейського суду з прав людини, зокрема, порушує чи обмежує встановлені законом права, свободи і законні інтереси громадян та юридичних осіб або покладає на них непередбачені законодавством обов`язки.

27.05.2021 року до суду надійшли пояснення представника позивача (2), у яких зазначено, що повноваження Жмеринської міської ради як представницького органу Жмеринської об`єднаної територіальної громади, у тому числі і прийняття рішень стосовно встановлення місцевих податків і зборів на території цієї громади, виникли після перших місцевих виборів депутатів сільських, селищних, міських голів відповідних територіальних громад, які відбулись 25 жовтня 2020 року.

Відтак, на момент прийняття Жмеринською міською радою рішення "Про встановлення місцевих податків та зборів на території Жмеринської міської об`єднаної територіальної громади на 2021 рік", остання не мала на те повноважень, що обумовлює протиправність оскаржуваного рішення та є підставою для скасування його судом.

Ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, занесеної секретарем судового засідання до протоколу судового засідання 27.05.2021 року, на підставі частини 2 статті 49 КАС України у задоволенні заяви ОСОБА_5 про залучення її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача відмовлено, у зв`язку із надходженням заяви після закриття підготовчого судового засідання.

08.06.2021 року представником третьої особи (1) подано доповнення до письмового тексту виступу в судових дебатах у яких останній вказує, що у відповідача відсутня система обліку публічної інформації із якої громадяни України можуть отримати інформацію щодо відповідної діяльності органу місцевого самоврядування.

У судовому засіданні представник позивача (2) заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини які викладені в позовній заяві та додаткових поясненнях.

Представники третьої особи (1) просили також задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача (1) в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Позивач (1), відповідач (2) та третя особа (2) у судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені, що підтверджується матеріалами справи.

Дослідивши подані сторонами докази, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є членами Жмеринського кооперативу автогаражів №2, який розташований за адресою Вінницька область, м. Жмеринка, вул. Герцена, 32.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку №519587 від 07 червня 2011 року, Жмеринський кооператив автогаражів №2, на підставі рішення Жмеринської міської ради 22 сесії 5 скликання від 19.05.2009 року, є власником земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:4214, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 /том 1 а.с. 40/.

Пунктом 2.3. (додаток 3.1.) рішення 60 сесії 7 скликання Жмеринської міської ради №1059 "Про встановлення місцевих податків та зборів на території Жмеринської міської об`єднаної територіальної громади на 2021 року" встановлені ставки земельного податку у відсотках від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, з видом цільового призначення за кодом 02.06 "для колективного гаражного будівництва" - 0,5%.

Вважаючи вказане рішення протиправним та таким, що порушує їх інтереси, як членів Жмеринського кооперативу автогаражів №2, позивачі звернулись з даним адміністративним позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Частиною 3 статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (частина 1 статті 144 Конституції України).

Стаття 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначає акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, частиною першою якої встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос (частина 2 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію (частина 5 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Стосовно посилань на не оприлюднення оскаржуваного рішення в друкованому засобі масової інформації, то суд виходить із наступного.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частина 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" (частина 11 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" (частина 12 статті 59 вищевказаного Закону).

Правові та організаційні засади реалізації державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності визначає Закон України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Відповідно до статті 2 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" законодавство України про державну регуляторну політику складається із цього Закону, а також законів України та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері державної регуляторної політики.

Дія цього Закону поширюється на відносини у сфері здійснення державної регуляторної політики та регуляторної діяльності (стаття 3 Закону).

Згідно з статтею 1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" державна регуляторна політика у сфері господарської діяльності (далі державна регуляторна політика) - напрям державної політики, спрямований на вдосконалення правового регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, недопущення прийняття економічно недоцільних та неефективних регуляторних актів, зменшення втручання держави у діяльність суб`єктів господарювання та усунення перешкод для розвитку господарської діяльності, що здійснюється в межах, у порядку та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Регуляторний акт - це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Регуляторний орган - Верховна Рада України, Президент України, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення, інший державний орган, центральний орган виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцевий орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, а також посадова особа будь-якого із зазначених органів, якщо відповідно до законодавства ця особа має повноваження одноособово приймати регуляторні акти. До регуляторних органів також належать територіальні органи центральних органів виконавчої влади, державні спеціалізовані установи та організації, некомерційні самоврядні організації, які здійснюють керівництво та управління окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, якщо ці органи, установи та організації відповідно до своїх повноважень приймають регуляторні акти.

Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань. Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону.

Статтею 13 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" встановлені способи оприлюднення документів, підготовлених у процесі здійснення регуляторної діяльності.

Положеннями частини 2 зазначеної статті встановлено, що повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет.

З аналізу наведених вище положень Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" вбачається, що цим Законом розробнику проектів рішень та аналізів регуляторного впливу, надано право вибору щодо опублікування повідомлення - чи це буде офіційне друковане видання, чи офіційна сторінка в мережі Інтернет.

Отже, помилковими є твердження позивачів та третіх осіб про те, що повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акту, сам проект регуляторного акту та аналіз регуляторного впливу, обов`язково повинні оприлюднюватись в друкованих засобах масової інформація.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду №591/6936/15-а від 25.04.2018 року.

Одночасно, суд звертає увагу, що у положеннях статті 13 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" законодавцем застосовані сполучники "та/або" вказують на можливість вибору між двома альтернативними способами оприлюднення документів, підготовлених у процесі здійснення регуляторної діяльності.

Отже, законодавчу вимогу щодо оприлюднення проекту рішення Жмеринської міської ради "Про встановлення місцевих податків та зборів на території Жмеринської міської об`єднаної територіальної громади на 2021 рік" виконано шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника цього проекту регуляторного акту - Жмеринської міської ради в мережі Інтернет (ч. 2 ст. 13 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності").

Разом з тим, судом з`ясовано, що прийняттю оскаржуваного регуляторного акту передувало:

- внесення проекту оскаржуваного регуляторного акта до "Плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів" /том 1 а.с. 127-128/;

- розроблення аналізу регуляторного впливу проекту рішення Жмеринської міської ради "Про встановлення місцевих податків та зборів на території Жмеринської міської об`єднаної територіальної громади на 2021 рік" / том 1 а.с. 104-121/;

- оприлюднення проекту рішення Жмеринської міської ради №1059 від 30 червня 2020 року "Про встановлення місцевих податків та зборів на території Жмеринської міської об`єднаної територіальної громади на 2021 рік" на офіційному сайті Жмеринської міської ради / том 1 а.с. 132/;

- забезпечення підготовки експертного висновку відповідальною постійної комісії з питань планування, фінансів, бюджету та соціально-економічного розвитку щодо проекту рішення Жмеринської міської ради "Про встановлення місцевих податків та зборів на території Жмеринської міської об`єднаної територіальної громади на 2021 рік" /том 1 а.с. 102-103/ та передано документи до Державної регуляторної служби України.

В свою чергу, спірне рішення опубліковано у друкованому виданні "Жмеринська газета" /том. 1 а.с. 26/ де також зазначено про можливість ознайомлення на сайті міської ради з додатками до прийнятого регуляторного акту.

Суд зауважує, що оприлюднення рішення Жмеринської міської ради №1059 від 30 червня 2020 року "Про встановлення місцевих податків та зборів на території Жмеринської міської об`єднаної територіальної громади на 2021 рік" у друкованому виданні "Жмеринська газета" без додатків не свідчить про його протиправність, оскільки є посилання про можливість ознайомлення на сайті міської ради.

Щодо строку оприлюднення проекту рішення Жмеринської міської ради "Про встановлення місцевих податків та зборів на території Жмеринської міської об`єднаної територіальної громади на 2021 рік", то за посиланням на офіційній сторінці Жмеринської міської ради в мережі Інтернет (http://zhmerinka-adm.gov.ua/fileCategory/showfiles?id=4) вбачається факт оприлюднення проекту рішення 08.05.2020 року, що є достатнім та відповідає вимогам Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Стосовно непроведення громадських слухань щодо проекту оскаржуваного рішення, то за поясненнями представника відповідача вказана ситуація зумовлена поширенням на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) та запровадженими протиепідеміологічними заходами, що на переконання суду, є обґрунтованим та виправданим, оскільки зауваження та пропозиції можливо було скерувати у спосіб визначений у повідомленні про оприлюднення проекту регуляторного акту "Про встановлення місцевих податків та зборів на території Жмеринської міської об`єднаної територіальної громади на 2021 рік" /том 1 а.с. 97/.

За таких обставин, суд вважає, що відсутні підстави для висновку про те, що проект регуляторного акту та спірне рішення Жмеринської міської ради оприлюднені у неналежний спосіб.

Щодо території на яку поширюється рішення Жмеринської міської ради №1059 від 30 червня 2020 року "Про встановлення місцевих податків та зборів на території Жмеринської міської об`єднаної територіальної громади на 2021 рік", суд вказує наступне.

Пунком 2 розділу "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад" установлено, що визначення адміністративних центрів територіальних громад та затвердження територій територіальних громад здійснюються на основі затверджених Кабінетом Міністрів України перспективних планів формування територій громад Автономної Республіки Крим, областей.

Згідно з пунктом 7-1 Розділ V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України визначення адміністративних центрів територіальних громад та затвердження територій територіальних громад здійснює Кабінет Міністрів України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 512-р від 06 травня 2020 року затверджено перспективний план формування територій громад Вінницької області.

До переліку спроможних територіальних громад Вінницької області ввійшла Жмеринська територіальна громада, як спроможна, (з адміністративним центром територіальної громади в м. Жмеринка) до складу якої увійшли: Жмеринська, Браїлівська, Біликовецька, Дубівська, Жуковецька, Кармалюківська, Коростівецька, Куриловецька, Леляцька, Лисогірська, Людавська, Почапинецька, Рівська територіальні громади.

Вказані обставини в межах проведення адміністративно-територіальної реформи були доведені до відома до відповідних сільських, селищних, міських рад, а наведене розпорядження офіційно оприлюднено в друкованому виданні було 12.06.2020 року.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій" від 17 листопада 2020 року №1009-ІХ внесено зміни до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", доповнивши розділ V "Прикінцеві та перехідні положення", зокрема й пунктом 6-1.

Відповідно до пункту 6-1 розділу V Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України закінчення повноважень сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів, а також реорганізація сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів як юридичних осіб у зв`язку із змінами в адміністративно-територіальному устрої України здійснюються з урахуванням таких положень, зокрема:

- у день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною територіальною громадою, територія якої затверджена Кабінетом Міністрів України (далі - сформована територіальна громада), припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, територія яких включена до території сформованої територіальної громади (далі - розформовані територіальні громади);

- сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади з урахуванням особливостей, визначених підпунктами 5 і 6 цього пункту;

- не пізніше завершення другої сесії новообраної ради у порядку, визначеному цим пунктом, починається реорганізація відповідних юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних розформованими територіальними громадами та розміщених поза адміністративним центром сформованої територіальної громади, шляхом їх приєднання до юридичної особи - сільської, селищної, міської ради, розміщеної в адміністративному центрі сформованої територіальної громади. Після завершення реорганізації відповідні сільські, селищні, міські ради припиняються як юридичні особи з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом;

- юридична особа - сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі сформованої територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків усіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних розформованими територіальними громадами, з дня набуття повноважень новообраною радою;

- після закінчення повноважень рад, що припиняються, їхніх виконавчих комітетів, сільського голови, який одноособово виконував функції виконавчого органу сільської ради, що припиняється, видані ними нормативно-правові акти, невиконані акти індивідуальної дії зберігають чинність на відповідних територіях та для відповідних осіб;

- державна реєстрація припинення юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих комітетів здійснюється на підставі заяви, поданої суб`єкту державної реєстрації сільським, селищним, міським головою, обраним сформованою територіальною громадою, або уповноваженою ним особою.

Наведеним Законом визначено особливості закінчення повноважень сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів у зв`язку із змінами в адміністративно-територіальному устрої України.

Отже, лише у день набуття повноважень новообраною Жмеринською міською радою Вінницької області припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, територія яких включена до території сформованої територіальної громади.

З огляду на наведене, можливо дійти висновку про беззаперечність повноважень Жмеринської міської ради у прийнятті регуляторного акту дія якого розповсюджується на територію міста Жмеринка.

У даному випадку, позивачі оскаржують рішення Жмеринської міської ради №1059 від 30 червня 2020 року "Про встановлення місцевих податків та зборів на території Жмеринської міської об`єднаної територіальної громади на 2021 рік", як члени кооперативу автогаражів, зазначаючи про порушення їх інтересів встановленням ставок земельного податку відносно об`єкту оподаткування - земельної ділянки Жмеринського кооперативу автогаражів №2, що знаходиться у АДРЕСА_1 .

Враховуючи те, що місцезнаходження платника податку - Жмеринського кооперативу автогаражів №2 та об`єкту оподаткування - земельної ділянки, є АДРЕСА_1 , то суд приходить до висновку, що дія спірного рішення на іншій території не зачіпає та не порушує інтересів позивачів - членів вказаного кооперативу.

Суд звертає увагу, що право на судовий захист не є абсолютним, і при зверненні до суду особа повинна обґрунтувати, які правові наслідки для неї породжує оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень.

Натомість, посилаючись на протиправність дії рішення Жмеринської міської ради №1059 від 30 червня 2020 року "Про встановлення місцевих податків та зборів на території Жмеринської міської об`єднаної територіальної громади на 2021 рік" на інші населені пункту, які увійшли до Жмеринської об`єднаної територіальної громади, окрім міста Жмеринка, позивачами не наведено мотивів та не вказано правових наслідків, які для них породжує спірне рішення в цій частині.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Гарантоване статтею 55 Конституції України право на захист можливе лише у разі його порушення, тому логічною вимогою при захисті такого права є обґрунтування такого порушення. Отже, порушення права має бути реальним, стосуватися індивідуально вираженого права або інтересів особи, яка стверджує про його порушення, а саме право конкретизоване у законах України.

Аналогічну ідею закріплено Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Стаття 13 Конвенції під назвою "Право на ефективний засіб юридичного захисту" вказує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав та інтересів осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що у зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

З огляду на викладене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення).

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в своєму Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Суд зазначає, що таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи - позивача з боку відповідача, який стверджує про їх порушення.

Відсутність порушеного права чи законного інтересу, невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті і є підставами для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах №1340/4630/18 від 15 серпня 2019 року та № 826/4741/16 від 19 серпня 2020 року.

Щодо ставок податку на землю, то відповідачем (1) наведено детальний розрахунок, як встановлені ставки податку на землю впливають на економічно-фінансовий інтерес територіальної громади.

Так, Жмеринською міською радою, 07.05.2019 року прийнято рішення 46 сесії 7 скликання №741 "Про встановлення місцевих податків та зборів на території м. Жмеринка на 2020 рік", згідно якого в додатку 3.1 встановлені ставки земельного податку за земельні ділянки у відсотках від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, з видом цільового призначення за кодом 02.06 "для колективного гаражного будівництва" - 0,04 %.

Нормативна грошова оцінка для гаражного кооперативу по АДРЕСА_1 становила 3590939,6 грн. (3590939,06 *0,04% = 1436, 37 грн.) - річна сума земельного податку в 2020 році.

На 2021 рік Жмеринською міською радою, прийнято рішення 60 сесії 7 скликання від 30.06.2020 року № 1059 "Про встановлення місцевих податків та зборів на території Жмеринської міської об`єднаної територіальної громади на 2021 рік", згідно до якого в додатку 3.1 встановлені ставки земельного податку за земельні ділянки у відсотках від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, з видом цільового призначення за кодом 02.06 "для колективного гаражного будівництва" - 0,5%.

Нормативна грошова оцінка для гаражного кооперативу по АДРЕСА_1 становила 3590939.6 грн. (3590939,06 *0,5 % = 17954,70 грн.) - річна сума земельного податку в 2021 році.

Жмеринська міська рада здійснивши розрахунок річної суми земельного податку по гаражному кооперативі, виходила з того, що в даному гаражному кооперативі знаходиться 400 гаражів, тому річна сума за 2020 рік - 1436, 37 грн.: орієнтовно 400 гаражів, і це з одного гаражу в рік 3,59 грн.

Річна сума за 2021 рік - 17954,70 грн.: орієнтовно 400 гаражів, і вийшло що з одного гаражу в рік потрібно сплачувати 44,89 грн.

На переконання суду, встановлення податків і зборів у даному випадку є виправданим, оскільки забезпечує джерело формування бюджетів місцевого самоврядування, а визначені ставки та в подальшому розмір не можна віднести як надмірні для членів гаражного кооперативу (володільців гаражів).

Визначаючись щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій/бездіяльності відповідачів, за наслідком яких було прийнято оскаржуване рішення 60 сесії 7 скликання Жмеринської міської ради №1059 від 30 червня 2020 року "Про встановлення місцевих податків та зборів на території Жмеринської міської об`єднаної територіальної громади на 2021 рік", суд виходить із наступного.

При оскарженні вказаного рішення, суд перевіряє правомірність дій щодо його прийняття і у випадку встановлення протиправності в таких діях (допущення бездіяльності), скасовує відповідне рішення.

Вказане свідчить про те, що позовна вимога про скасування рішення охоплює в собі й визнання протиправними усіх дій чи допущеної бездіяльності при його прийнятті, а тому надавши оцінку доводам позивачів, представників третьої особи (1) щодо дотримання процедури прийняття регуляторного акту, питання протиправності дій в частині внесення на розгляд сесії оскаржуваного рішення, його затвердження, підписання та бездіяльність у не перевірці на відповідність вимогам чинного законодавства, у даному випадку, окремого, деталізованого окреслення судовим рішенням не потребує.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Віііг Тоща V. Зраіп) серія А. 303-А; пункт 29).

Відповідно до статті 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Крім того, дані позовні вимоги не відповідають матеріально-правовим способам захисту порушеного права, оскільки, в даному випадку, результатом вчинених дій стало прийняте рішення, оскаржуючи яке в повній мірі позивачами реалізовується право на судовий захист та виявляється можливість у відновленні порушених прав та інтересів в даних правовідносинах.

Посилання відповідача, що у позивачів відсутнє право на звернення до суду, із даним позовом є безпідставним, оскільки таке право обґрунтоване необхідністю захисту порушених інтересів, як членів Жмеринського кооперативу автогаражів №2, що відповідає нормам Кодексу адміністративного судочинства України і в даній конкретній ситуації неможливо констатувати неналежність позивачів у спорі.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при прийнятті оскаржуваного рішення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Стосовно заяви позивача (1) про винесення окремої ухвали суду, суд вказує наступне.

Окрема ухвала суду - це ухвала, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою впливу судів на порушення закону, виявлених під час розгляду справи.

Підставою для окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 року у справі №560/4030/18 зазначила, що за своєю суттю окрема ухвала є формою реагування суду на виявлені порушення вимог законодавства та інструментом для їх усунення шляхом надання відповідних вказівок особі/особам, до компетенції та/або обов`язку яких відноситься усунення виявлених порушень.

З аналізу змісту та сутті винесення окремої ухвали, судом встановлено, що прийняття окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду.

Враховуючи те, що під час розгляду справи, судом не встановлено фактів порушення закону відповідачами, тому відсутні підстави для винесення окремої ухвали.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що у разі відмови у задоволені позову судовий збір не відшкодовується.

На підставі викладеного та керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач (1): ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Позивач (2): ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач (1): Жмеринська міська рада (вул. Центральна, 4, м. Жмеринка, Вінницька область, 23100, );

Відповідач (2): міський голова Жмеринської міської ради Кушнір Анатолій Петрович (вул. Центральна, 4, м. Жмеринка, Вінницька область, 23100, );

Третя особа (1): Жмеринський кооператив автогаражів №2 (вул. Герцена, 32, м. Жмеринка, Вінницька область, 23100, );

Третя особа (2): ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Рішення у повному обсязі складено 18.06.2021 року.

Суддя Свентух Віталій Михайлович