Справа № 520/5469/21
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2021-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 р.Справа № 520/5469/21

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Бартош Н.С. , Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.04.2021 року, головуючий суддя І інстанції: Тітов О.М., м. Харків, повний текст складено 16.04.21 року по справі № 520/5469/21

за позовом ОСОБА_1

до Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області СМУ МЮ(м.Харків) Лактіонової Оксани Володимирівни , Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області СМУ МЮ (м.Харків) Лактіонової Оксани Володимирівни, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова), в якому просить суд: визнати протиправними дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо не виконання вимог ст.ст. 1, 4, 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження» та не вжиття заходів за ВП № 60665345 за виконавчим листом №520/7329/19, виданим 01.11.2019 на виконання рішення суду від 29.08.2019 щодо розгляду заяви від 10.05.2019 та прийняття письмового рішення про перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(11)/2019; визнати незаконним та скасувати рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), - постанову про закінчення виконавчого провадження від 18.03.2021 за ВП № 60665345, відкритим за виконавчим листом №520/7329/19, виданим 01.11.2019 на виконання рішення суду від 29.08.2019 №520/7329/19 про зобов`язання ГУПФУ в Харківській області прийняти письмове рішення за заявою ОСОБА_1 від 10.05.2019 року; зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), , 61024, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого 26, та державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), , 61024, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого 26, виконати вимоги Закону України «Про виконавче провадження» і вжити заходів примусового виконання рішення суду №520/7329/19 від 29.08.2019; зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.04.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.04.2021 року та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, як і відповідач в оскаржуваному рішенні ВП, посилається на лист органу ПФУ та доданий документ нібито про виконання рішення суду від 29.08.2019. При цьому, не вказує повні реквізити наданого органом ПФУ документу, рішення від 18.10.2019. Вказаний документ не містить номера рішення, що порушує / не відповідає припису Порядку №3-1 від 30.01.2007, тобто є таким, що викликає сумніви його вчинення та не може бути визнаний належним доказом. Вказує, шо судом першої інстанції проігноровано досліджені і встановлені факти неодноразових судових розглядів, та більше того, як слідує з оскаржуваного рішення, наданий державним виконавцем лист ГУ ПФУ від 16.03.2021 про виконання 18.10.2019 боржником рішення суду від 29.08.2019, відміняє/спростовує встановлені судами у рішеннях, що набрали законної сили факти протиправної бездіяльності і дій відповідача. Стверджує, що викликають сумніви обставини закінчення виконавчого провадження 18.03.2021 з посиланням на відповідь боржника і доданий документ від 18.10.2019, який не відповідає вимогам норм Порядку про призначення пенсій, так і законність прийнятого судом рішення. Зауважує, що протягом 2019-2021 на адресу позивача від органу ПФУ рішення у визначеному порядку за приписами Порядку №3-1 від 30.01.2007 щодо розгляду заяви від 10.05.2019 про перерахунок пенсії, не надходило. З огляду на вказане, позивачем ініційовані неодноразові звернення у різні органи влади щодо виконання рішення суду від 29.08.2019, а також до суду, що об`єктивно підтверджує доводи позивача. Фактичні обставини підтверджуються і листом ГУ ПФУ від 17.03.2021 №2000-0309-08/39185 (отримано 26.03.2021), за підписом начальника ОСОБА_2 , згідно якого черговий раз рекомендовано звертатися до Ізюмського відділення обслуговування громадян (підпорядкований структурний підрозділ, що не є юридичною особою і рішень адміністративно розпорядчих не приймає). Даним листом повторно підтверджується не прийняття боржником рішення щодо розгляду заяви від 10.05.2019 про перерахунок пенсії згідно вимог Закону та Порядку і спростовуються висновки виконавця в оскаржуваній постанові від 18.03.2021 та оскаржуваному судовому рішенні від 16.04.2021. Зазначає, що рішення суду від 29.08.2019 не виконано в повному обсязі, а саме не прийнято письмове рішення за заявою стягувана відповідно до рішення суду у визначеному законом порядку. Посилання на лист органу ПФУ та нібито прийняте рішення від 18.10.2019 не є тим документом, що підтверджує фактичне виконання рішення суду. Тобто, сам лист ГУ ПФУ від 16.03.2021 не є таким документом. Більше того, як виконавцем, так і судом не вказується номер рішення органу ПФУ від 18.10.2019, що свідчить про передчасність прийнятого виконавцем рішення, без належної перевірки ним фактичного виконання боржником рішення суду, так і незаконність рішення суду від 16.04.2021. Листом від 20.01.2021 №2181/П-8055/04.4 Управління СМРУ МЮ (м. Харків), підтверджує отримання боржником 15.12.2020 під особистий підпис вимоги виконавця щодо дуального стану виконання рішення суду за відновленим ВП 60665345. Органом ПФУ протягом періоду 15.12.2020 по 16.03.2021 (більше 90 днів) даних про стан виконання рішення не надавалося, а державним виконавцем вчинялася протиправна бездіяльність щодо цього. Вказаний лист Управління від 20.01.2021 №2181/П-8055/04.4, відповідачем у даній справі, вчинено на виконання доручення департаменту ДВС МЮ України від 24.12.2020 та поданої позивачем скарги на Міністра юстиції України. Вважає, що наведені фактичні обставини та об`єктивні дані спростовують висновки ДВ у рішенні від 18.03.2021, так і в оскаржуваному судовому рішенні.

Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова) подало до суду відзив на апеляційну скаргу позивача, вважає доводи та обґрунтування апеляційної скарги помилковими та безпідставними, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.04.2021 року без змін. Зазначає, що 17.03.2021 до відділу надійшла відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за вих. № 2000-0309-6/38367 від 16.03.2021, якою державного виконавця повідомлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/7329/19 від 29.08.2019 головним управлінням розглянуто заяву ОСОБА_1 від 10.05.2019 щодо перерахунку пенсії та прийнято відповідне рішення від 18.10.2019. До відповіді додано копію рішення на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/7329/19, щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 18.10.2019. Вказує, що 18.03.2021 розглянувши надані боржником документи, державний виконавець дійшов висновку про те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/7329/19 виконано в повному обсязі, а саме: Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято письмове рішення за заявою ОСОБА_1 від 10.05.2019 року, тому винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». Постанову про закінчення виконавчого провадження направлено на адресу стягувача рекомендованим листом, що підтверджується чеком фіскальним ПАТ «Укрпошта» №694 від 19.03.2021. Згідно трекінгу відправлень рекомендований лист отримано ОСОБА_1 20.03.2021. Наголошує, що згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 640/2059/21 від 29.03.2021 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі. Зазначає, що належним відповідачем по справі є відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Зауважує, що позивач звертається до різних судів із позовами до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із тим самим предметом, формально змінюючи лише статті Закону України «Про виконавче провадження», вимоги яких нібито порушив виконавець, в той час як ці статті мають загальний характер (стаття 1 - закріплює визначення виконавчого провадження, стаття 2 засади виконавчого провадження, стаття 4 - закріплює вимоги до виконавчого документа та передбачає підстави відмови у відкритті виконавчого провадження, стаття 26 - початок примусового виконання рішення, стаття 18 - обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців, тощо).

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином.

За правилами ч.4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст.268 КАС України у справах, визначених, зокрема ст.287 КАС України, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Учасники справи повідомлялися на електронні адреси, які містяться а матеріалах справи, а також телефонограмою.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст.229 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що в провадженні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебувало виконавче провадження ВП №60665345 з примусового виконання виконавчого листа по справі №520/7329/19, виданого 01 листопада 2019 року Харківським окружним адміністративним судом, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України прийняти письмове рішення за заявою ОСОБА_1 від 10 травня 2019 року.

18.03.2021 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №60665345 з примусового виконання виконавчого листа №520/7329/19, виданого Харківським окружним адміністративним судом 01.11.2019 року, на підставі п.9 ч.1 ст.ст. 39, 40 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якого виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Не погодившись з діями і бездіяльністю державного виконавця при виконанні виконавчого провадження та з постановою про закінчення виконавчого провадження , позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності з боку відповідача протиправної бездіяльності щодо не виконання вимог ст.ст. 1, 4, 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження» та не вжиття заходів за ВП № 60665345 за виконавчим листом №520/7329/19, та дійшов висновку, що за наслідками отримання відповіді та додаткових документів від боржника державний виконавець 18.03.2021 року правомірно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №60665345. Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідачів вжити заходів щодо примусового виконання рішення суду №520/7329/19 від 29.08.2019, суд першої інстанції виходив з того, що у межах заявлених позивачем позовних вимог відсутні підстави для визначення відповідачам обов`язку на вчинення певних дій.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 р. № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Положеннями ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (ч. 3 ст. 63 Закону № 1404-VIII).

Таким чином, законом встановлено чіткий алгоритм дій, яких має дотриматись державний виконавець під час виконання виконавчого документа, за яким на боржника покладено обов`язок вчинити певні дії, і ці дії повинні бути вчинені саме боржником, а не державним виконавцем.

При цьому, наведеною статтею також встановлені строки, в які державний виконавець здійснює заходи щодо перевірки виконання боржником рішення за виконавчим документом.

Згідно з п. 9 ч.1 ст.39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як встановлено ч.2 ст. 39 Закону № 1404-VIII постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

З матеріалів справи вбачається , що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.08.2019 року по справі №520/7329/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України прийняти письмове рішення за заявою ОСОБА_1 від 10.05.2019 року. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили 01.10.2019 року.

Позивач отримав виконавчий лист від 29.08.2019 року по справі №520/7329/19.

Як свідчать матеріали справи, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) відкрито виконавче провадження ВП № 60665345 з примусового виконання виконавчого листа №520/7329/19, виданого 01.11.2019 Харківським окружним адміністративним судом, за яким стягувачем є ОСОБА_1 , а боржником - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Постановою державного виконавця від 24.02.2020 року ВП № 60665345 накладено на боржника штраф у розмірі 5 100,00 грн. за невиконання рішення суду.

За повторне невиконання судового рішення без поважних причин, постановою державного виконавця від 17.03.2020 року ВП № 60665345 накладено на боржника штраф у розмірі 10 200,00 грн.

Оскільки рішення суду не виконано без поважних причин, його виконання без боржника неможливе, 17.03.2020 року державним виконавцем на виконання вимог ст. 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" направлено до Головного управління Національної поліції у Харківській області повідомлення №60665345 про вчинення кримінального правопорушення щодо розгляду питання про притягнення посадових осіб ГУПФУ в Харківській області, відповідальних за виконання рішення суду від 29.08.2019 року по справі №520/7329/19, до кримінальної відповідальності за його невиконання відповідно до статті 382 КК України.

На підставі п.11 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем винесено постанову від 17.03.2020 року про закінчення виконавчого провадження ВП №60665345 з примусового виконання виконавчого листа №520/7329/19, виданого Харківським окружним адміністративним судом 01.11.2019 року, а виконавчий лист направлено до суду, який його видав.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/12082/2020 від 28 жовтня 2020 року вказана постанова від 17.03.2020 року про закінчення виконавчого провадження ВП №60665345 скасована.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2020 року у справі №520/12082/2020, 14.12.2020 року державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження ВП №60665345.

14 грудня 2020 року державним виконавцем винесена вимога №42151 ВП 60665345, якою покладено обов`язок на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області в триденний строк з дня отримання вимоги повідомити про виконання рішення суду, а саме: чи прийнято письмове рішення за заявою ОСОБА_1 від 10 травня 2019 року, із обов`язковим наданням копій відповідних підтверджуючих документів (перерахунку, розрахунку, інших документів з пенсійної справи, тощо).

20 січня 2021 року державний виконавець повторно направив боржнику вимогу №1882/ВП60665345, якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області в триденний строк з дня отримання вимоги повідомити про виконання рішення суду, а саме: чи прийнято письмове рішення за заявою ОСОБА_1 від 10 травня 2019 року, із обов`язковим наданням копій відповідних підтверджуючих документів (перерахунку, розрахунку, інших документів з пенсійної справи, тощо).

Отримавши від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області лист від 16 березня 2021 року №2000-0309-6/38367, яким останнє повідомило державного виконавця, що на виконання рішення суду управлінням розглянуто заяву ОСОБА_1 від 10 травня 2019 року щодо перерахунку пенсії та прийнято відповідне рішення від 18 жовтня 2019 року, яке додано в якості додатку, державним виконавцем прийнято оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №60665345 з примусового виконання виконавчого листа №520/7329/19, виданого Харківським окружним адміністративним судом 01.11.2019 року, на підставі п.9 ч.1 ст.ст. 39, 40 Закону України "Про виконавче провадження".

Як досліджено судом першої інстанції та підтверджено у суді апеляційної інстанції до вказаного листа від 16 березня 2021 року №2000-0309-6/38367 , який надійшов до державного виконавця, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області додано Рішення на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року по справі №520/7329/19, щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 18.10.2019 року, яким розглянуто заяву ОСОБА_1 від 10.05.2019 року.

Таким чином, на виконання виконавчого листа з примусового виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/7329/19, виконавче провадження ВП №60665345, яке перебувало у Відділі примусового виконання рішень на примусовому виконанні, боржником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області у визначений спосіб виконано рішення суду, і як наслідок державним виконавцем правомірно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.ст. 39, 40 Закону України "Про виконавче провадження".

Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги стосуються виключно незгоди позивача з самою суттю Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, прийнятого на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року по справі №520/7329/19, щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 18.10.2019 року , яким розглянуто заяву ОСОБА_1 від 10.05.2019 року, що є підставою для подання окремого позову , оскільки рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.08.2019 року по справі №520/7329/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України прийняти письмове рішення за заявою ОСОБА_1 від 10.05.2019 року , що і було зроблено Головним управлінням Пенсійного фонду України. Мотиви і підстави прийняття такого рішення не повинні перевірятися державним виконавцем у виконавчому провадженні ВП №60665345 , оскільки рішення суду не містило вказівки щодо зобов`язанння Головного управління Пенсійного фонду України прийняти письмове рішення за заявою ОСОБА_1 від 10.05.2019 року з урахуванням висновків суду, рішенням суду не досліджувалось право позивача на перерахунок пенсії , а лише встановлено , що за заявою ОСОБА_1 від 10.05.2019 року пенсійним фондом не приймалось відповідне рішення у письмовій формі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують самого факту виконання рішення суду у виконавчому провадженні ВП №60665345, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року по справі №520/7329/19 рішення у письмовій формі.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова державного виконавця від 18.03.2021 року про закінчення виконавчого провадження ВП №60665345 з примусового виконання виконавчого листа №520/7329/19, виданого Харківським окружним адміністративним судом 01.11.2019 року, винесена на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ст.40 Закону № 1404-VIII, є правомірною та не підлягає скасуванню.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не виконання вимог ст.ст. 1, 4, 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження» та не вжиття заходів за ВП № 60665345 за виконавчим листом №520/7329/19, а також зобов`язання відповідачів вжити заходів щодо примусового виконання рішення суду №520/7329/19 від 29.08.2019, колегія суддів зазначає, що останні є похідними від первинної позовної вимоги, а отже з огляду на висновки суду у даній справі щодо правомірності постанови державного виконавця від 18.03.2021 року про закінчення виконавчого провадження ВП №60665345 з примусового виконання виконавчого листа №520/7329/19, задоволенню не підлягають.

Крім того , з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 14 грудня 2020 року державним виконавцем винесена вимога №42151 ВП 60665345, якою покладено обов`язок на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області в триденний строк з дня отримання вимоги повідомити про виконання рішення суду, а саме: чи прийнято письмове рішення за заявою ОСОБА_1 від 10 травня 2019 року, із обов`язковим наданням копій відповідних підтверджуючих документів (перерахунку, розрахунку, інших документів з пенсійної справи, тощо).

20 січня 2021 року державний виконавець повторно направив боржнику вимогу №1882/ВП60665345, якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області в триденний строк з дня отримання вимоги повідомити про виконання рішення суду, а саме: чи прийнято письмове рішення за заявою ОСОБА_1 від 10 травня 2019 року, із обов`язковим наданням копій відповідних підтверджуючих документів (перерахунку, розрахунку, інших документів з пенсійної справи, тощо).

Колегія суддів зазначає, що починаючи з 22 листопада 2019 року - дати відкриття виконавчого провадження ВП №60665345 і до 18 березня 2021 року - дати його закінчення, вказане виконавче провадження за виконавчим листом №520/7329/19, виданим Харківським окружним адміністративним судом 01 листопада 2019 року на виконання рішення суду від 29 серпня 2019 року №520/7329/19 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняти письмове рішення за заявою ОСОБА_1 від 10 травня 2019 року, тривалий час перебувало на виконанні, в тому числі з оскарженням позивачем до суду дії/бездіяльності державного виконавця.

При цьому, діям/бездіяльності державного виконавця з часу відкриття виконавчого провадження ВП №60665345 і до скасування Харківським окружним адміністративним судом по справі №520/12082/2020 від 28 жовтня 2020 року постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 17 березня 2020 року про закінчення виконавчого провадження ВП №60665345 з примусового виконання виконавчого листа №520/7329/19, надана оцінка рішеннями Харківського окружного адміністративного суду.

Після відновлення виконавчого провадження ВП № грудня 2020 року державним виконавцем вчинялись дії у відповідності з положеннями Закону України «Про виконавче провадження», наслідком яких стало отримання відповіді з підтверджуючими документами з приводу виконання боржником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року №520/7329/19 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняти письмове рішення за заявою від 10 травня 2019 року.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними, не впливають на правомірність висновків суду, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, підлягає скасуванню у зв`язку із ненаданням судом належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, зміст апеляційної скарги містить виключно суб`єктивне бачення апелянта обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, апелянтом у скарзі абсолютно не зазначено, в чому ж конкретно виявилося ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки обставинам справи, тобто які з них випали з поля зору суду, а які було досліджено невірно, а також не зазначено того, які ж висновки, натомість, повинні були б бути зроблені судом та не обґрунтовано, в чому полягає невірність застосування судом норм матеріального права, які саме норми та яким чином було порушено чи неправильно застосовано та яких процесуальних норм адміністративного судочинства не було дотримано судом під час розгляду даної адміністративної справи, а також не зазначено, які з поданих доказів суд дослідив неправильно або неповно, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Згідно з приписами ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.04.2021 по справі № 520/5469/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош А.М. Григоров