Справа № 646/2568/21
Суддя: Білінська О. В.
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/2568/21
№ провадження 2-а/646/48/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.21 м.Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Білінська О.В., за участю секретаря судового засідання Наумчука М.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Тимошенко Д.В. звернувся до Червонозаводського районного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП, в якому просить:

- скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 4025551 від 05.04.2021 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

- визнати протиправними дії інспектора роти № 5 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Руденко Т.В.

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрат на професійну допомогу у розмірі 2500 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 05 квітня 2021 року поблизу ТЦ «Французький бульвар», який розташований за адресою: вул. Академіка Павлова, 44Б, Харків сталося ДТП за участю позивача, який рухався на власному авто MERCEDES BENZ Е 220 CDI, 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_1 ; та ОСОБА_2 , який керував автомобілем CHEVROLET AVEO, державний номер НОМЕР_2 . На місце ДТП були викликані працівники Управління патрульної поліції. Інспектор роти №5 батальйону №2 УПП в Харківській області ДПП лейтенант поліції Руденко Тетяна Володимирівна затребувала від учасників ДТП водійські права. Позивач зазначає, що мав при собі національні водійські права Федеральної Республіки Нігерії від 30.07.2015 та міжнародні водійські права ID 21029531, які надав працівникам поліції. Працівники поліції тимчасово вилучила у позивача міжнародні водійські права на підставі ст. 265-1 КУпАП. Інспектор поліції Руденко Т.В. повідомила позивача, що вона штрафує його на 3400 грн. за відсутність при собі посвідчений водія на право керування транспортним засобом категорії В, про що винесла оскаржувану Постанову про накладення адміністративного стягнення ЕАН №4025551 від 05.04.2021, відповідно до якої позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Також, позивач зазначив, що ч. 2 ст. 126 КУпАП, встановлює відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, в той час як відповідно до постанови водій, керуючи ТЗ не мав при собі посвідчення водія.

Крім того, інспектор роти №5 батальйону №2 УПП в Харківській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_3 не провела розгляд справи, а відразу винесла оскаржувану Постанову. Вказує, що при винесені вказаної постанови позивачу не були забезпечені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки він є громадянином Нігерії і не володіє державною мовою та не обізнаний із законодавством України, а при розгляді справи йому не було запропоновано скористатися послугами перекладача та не було реалізовано його право скористатися правовою допомогою. Також посилається на відсутність доказів правопорушення.

25.06.2021 ухвалою суду відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачем у встановлений строк та станом на момент прийняття рішення по справі не надано заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву та доказів, котрими підтверджуються заперечення проти позову.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що постановою інспектора роти №5 батальйону №2 УПП в Харківській області ДПП лейтенант поліції Руденко Т.В. від 28.08.2020 серії ЕАН №4025551 від 05.04.2021 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн. 00 коп.

Зі змісту вищевказаної постанови вбачається, що 05.04.2021 о 18:52:00 за адресою м. Харків, вул. Ак. Павлова, 44Б, водій керуючи транспортним засобом не мав при собі посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, чим порушив п. 2.1.а. ПДР - Керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення

Щодо посилання позивача на порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення суд зазначає наступне. Дійсно, відповідно до рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, у вказаному рішенні Конституційний Суд України наголошує на існуванні скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення (за окремими адміністративними правопорушеннями, чітко визначеними КУпАП), відповідно до якого фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у Постанові від 20.05.2020 р. у справі № 524/5741/16-а згідно із ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.4-5 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частинами першою статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, встановлюються на підставі доказів. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Посилання на оскаржувану постанову про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Окрім того, ч. 2 ст. 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом. В той же час, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач не мав при собі посвідчення водія, за що передбачена відповідальність за частиною 1 вказаної статі КУпАП. Тобто, інспектором було неправильно кваліфіковано виявлене правопорушення позивача за ч.2ст.122 КУпАП, що потягло за собою протиправне притягнення його до відповідальності за правопорушення, якого він не вчиняв.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до постанови Верховного суду від 08 листопада 2018 року у справі №750/8187/16-а правовий статус іноземця передбачає обов`язок суб`єктів владних повноважень забезпечити йому реальну можливість реалізувати свої права, зокрема право на перекладача, яке перебуває у взаємозв`язку з правом знати за що він притягається до адміністративної відповідальності і яка саме санкція до нього застосовується, оскільки від цього безпосередньо залежить наявність у нього чіткої практичної можливості оскаржити дії, які становлять втручання в його права.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази роз`яснення позивачу його прав, зокрема права на захисника та на перекладача. Про обізнаність з позивачем не поставлено у постанові свій підпис, відсутні відомості щодо відмови поставити підпис.

З урахуванням викладеного, за наявними у суду матеріалами неможливо встановити порушення ОСОБА_1 п.2.1.а Правил дорожнього руху за яке передбачено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. (ч. 2 ст. 126 КУпАП).

За таких даних, вимога ОСОБА_1 щодо скасування постанови про адміністративне правопорушення від 11.09.2020 року є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

На підтвердження витрат на правову допомогу в позовній заяві міститься зазначення попереднього розміру таких витрат, що складають 2500 грн., ордер на надання правої допомоги та договір про надання правової допомоги № 1 від 09.04.2021.

Згідно із частиною сьомою статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

За приписами частини п`ятої статті 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, проведення розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін та наявність заяви позивача про надання доказів понесених витрат на правову допомогу після ухвалення рішення за результатами розгляду вказаного позову, суд не вирішує вказане питання при ухваленні рішення.

В іншій частині позову суд відмовляє, за безпідставністю, оскільки нормами адміністративного судочинства за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, в повноваження місцевого загального суду не входить визнання дій противоправними.

Керуючись ст. ст. 19, 20, 262, 268, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАН №4025551 від 05.04.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП - закрити.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири ) грн.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його складення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Відповідач: Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП, місцезнаходження: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-А,

Суддя: Білінська О.В.