Справа № 240/4290/21
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2021-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
17 червня 2021 року м. Житомир справа № 240/4290/21
категорія 112030000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Попової О. Г.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- Визнати протиправною бездіяльність Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 , щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.
3. Стягнути з Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) гри. 00 коп.
Позовні вимоги мотивовано тим, що всупереч рішенню Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 позивачу виплачено у 2020р. грошову допомогу до 5 травня у розмірі 1390 грн., що не відповідає розміру п`яти мінімальних пенсій за віком, визначеному ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (8190 грн.). Позивач звернувся до відповідача щодо нарахування і виплати допомоги у відповідному розмірі, однак відповідач повідомив про відсутність підстав для цього. Вважає, що відповідь відповідача суперечить законодавству, зокрема на час виникнення спірних правовідносин законодавством не було встановлено, що Кабінет Міністрів України має визначати інші розміри грошової допомоги.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в порядку статей 258-263 КАС України.
Відповідач подав відзив, в якому просить залишити без розгляду позов щодо виплати позивачу грошової допомоги, посилаючись на те, що перерахування коштів на виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі 1390,00 ОСОБА_1 проводилося на підставі списку, в якому було зазначено суму до виплати, наданого Департаментом стратегічних розслідувань Національної поліції України в м. Києві. Перерахування коштів було здійснено платіжним дорученням № 160 від 15.04.2020 на загальну суму 1252390,00 гривень, які були перераховані на спеиіальний рахунок Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліиії України в м. Києві. Виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня провадилася за місцем служби, а саме Департаментом стратегічних розслідувань Національної поліції України в м. Києві.
Відповідач просить відмовити в позові з тих підстав, що при проведенні перерахування коштів на виплату щорічної разової допомоги відповідач діяв в межах своїх повноважень та відповідно до чинного законодавства.
Клопотання відповідача про залишення позову без розгляду залишено судом без задоволення, зважаючи на те, що при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судом досліджувались підстави зазначені позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду та ухвалою судді від 05.04.2021 судом поновлено позивачу строк звернення до суду. Тому підстави для залишення його без розгляду відсутні.
У відповідності до положень частини п`ятої статті 262, частини першої статті 263 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
ОСОБА_1 , являється учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 28 жовтня 2015 року та маю право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів вій.ни.
За 2020 рік ОСОБА_1 нараховано Київським міським центром по нарахуванню і здійсненню соціальних виплат та виплачено щорічну разову грошову допомогу у розмірі 1390 гривень відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 № 112.
Позивач звернувся до відповідача щодо виплати грошової допомоги у розмірі, визначеному ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Відповідач у листі від 22.02.2021 №051-13(з)-14-044 повідомив про відсутність підстав для здійснення перерахунку та доплати грошової допомоги, оскільки вона надана позивачу за місцем служби, в розмірі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, списку, який надійшов до відповідача, та виділених бюджетних коштів на 2020 рік. Відповідач послався на ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", п. 26 Прикінцевих і перехідних положень БК України, постанову Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112.
Спірні правовідносини виникли у сфері соціального забезпечення і стосуються розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України від 22.10.1993 №3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон №3551) (у редакції Закону України від 28.12.2007 №107-VI) учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги - щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.
Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008 визнано неконс-титуційними положення пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України від 28.12.2007 №107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 №107-VI, яким ст. 12 Закону №3551 викладено в зазначеній редакції.

Згідно з попередньою редакцією ч. 5 ст. 12 Закону №3551 учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги - щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Пунктом 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" БК України установлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабіне-том Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112 "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" (далі - Постанова №112) у 2020р. виплату до 5 травня разової грошової допомоги <...> проводить Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (регіональні органи соціального захисту населення), які розпо-діляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (районні органи соціального захисту населення), центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, що відповідають вимогам п. 47 ч. 1 ст. 2 БК України (центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат).

Підпунктом 1 п. 1 Постанови №112 установлено, що районні органи соціального захисту населення, центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат перераховують кошти через відділення зв`язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у таких розмірах: учасникам бойових дій - 1390 грн.

Підпунктом 2 п. 1 Постанови №112 установлено, що військовослужбовцям <...> виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування коштів районними органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на спеціальні рахунки військових частин, установ, організацій за місцем їх служби (пп. 2 п. 1).

Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення п. 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" БК України у частині, яка передбачає, що норми і поло-ження статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551 застосовуються у порядку та розмірах, встанов-лених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального стра-хування

При вирішенні справи суд відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України враховує висновки Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду щодо застосування вищенаведених норм права у рішенні від 29.09.2020 та у постанові від 13.01.2021 у зразковій справі №440/2722/20.

У цих рішеннях Верховний Суд і Велика Палата Верховного Суду зазначили, що на час виплати у квітні 2020р. щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон №3551 і Постанова №112, а також дійшли висновку, що, виходячи із визначених у ч. 4 ст. 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги у 2020р. слід застосовувати не Постанову №112, а Закон №3551, який має вищу юридичну силу.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд і Велика Палата Верховного Суду дійшли вис-новку про те, що разова грошова допомога до 5 травня у 2020р. повинна виплачуватися у розмірі, встановленому Законом №3551 у редакції Закону №367.

Беручи до уваги наведені вище рішення Верховного Суду і Великої Палати Верховного Суду, суд дійшов висновку, що розмір щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в 2020р. для позивача, як учасника бойових дій, становив п`ять мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2020 рік" мінімальний розмір пенсії за віком встановлювався в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, і становив 1638 грн.

Отже, позивач мав право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2020р. у розмірі 8190 грн. Виплата позивачу грошової допомоги у розмірі 1390 грн., що на 6800 грн. менше встановленого законом розміру, не відповідає вимогам Закону №3551 і порушила вищевказане право позивача.

При розгляді звернення позивача відповідач не врахував рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020, і відповідну редакцію Закону №3551, яка підлягала застосуванню, внаслідок чого необґрунтовано відмовив позивачу у нарахуванні та виплаті грошової допомоги у належному розмірі (з урахуванням проведеної виплати).

Відзив відповідача не спростовує його належність щодо нарахування і виплати позивачу грошової допомоги та наявність повноважень на перерахунок розмірів грошової допомоги, що було передбачено п. 4.9 Положення про Київський міський центр по нарахуванню та здійс-ненню соціальних виплат, затверджений розпорядженням Київської міської державної адміністрації 27.01.2007 №65 (у редакції розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.03.2017 №349, яке було чинне на час виникнення спірних правовідносин) та передбачено п. 4.10 цього Положення (у редакції розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.04.2021 №955).

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і наявність підстав для їх задоволення.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч. 2 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За правилами частини третьої цієї статті, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За правилами частини четвертої цієї статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На виконання вимог цієї норми представник позивача подав копії: договору про надання правової допомоги від 10.02.2021 року, ордер про надання правничої (правової) допомоги серії ЖТ№ 088526, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, опи виконаних робіт від 16.03.2021 року.

Відповідно до п.4.1 договору про надання правової допомоги від 10.02.2021 рокугонорар сплачує клієнт адвокату протягом трьох днів з дня ухвалення судом першої інстанції рішення у справі.

Як видно із поданих позивачем документів, розмір судових витрат позивача за надання правової (правничої) допомоги у цій справі становить 1000,00 грн.

Отже, судом встановлено понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, які з урахуванням типовості позовних вимог та спірних правовідносин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 1000,00 грн.

Зважаючи на те, що позивач відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновків про наявність правових підстав для повного задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 257, 262, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_2 ) до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (03165, м. Київ, вул. Любомира Гузара, 7; ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 , щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 17 червня 2021 року.

Суддя О.Г. Попова