Справа № 320/7510/20
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2021 року № 320/7510/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Пухівської сільської ради

про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

І. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Пухівської сільської ради, у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Пухівської сільської ради;

- зобов`язати Пухівську сільську раду надати відповідь на інформаційні запити: вих.№127 від 22.05.2020 в термін п`ять робочих днів від дня набрання рішенням суду законної сили;

- стягнути на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 10000, 00 грн.

ІІ. Позиція позивача та заперечення відповідача

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на протиправну бездіяльність Пухівської сільської ради Броварського району Київської області у ході надання позивачу відповіді на її інформаційний запит. На думку позивача, така бездіяльність Пухівської сільської ради Броварського району є протиправною та порушує її право на доступ до публічної інформації.

Заперечуючи проти задоволення позову відповідач вказав, що у наданні запиту на публічну інформацію було відмовлено у зв`язку із відсутністю процесуальної правоздатності на представництво інтересів ОСОБА_1 в органах місцевого самоврядування ОСОБА_2 .

Позивачем подано відповідь на відзив у якому заперечено проти доводів наведених відповідачем.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 28.08.2020 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 08.09.2020 відкрите спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 15.03.2021 замінено відповідача у даній справі - Пухівську сільську раду Броварського району Київської області на правонаступника - Зазимську сільську раду Броварського району Київської області (ідентифікаційний код 04363876; місцезнаходження: 07415, Київська область, Броварський район, с. Зазим`є, вул. Широка, 6; ел.пошта: ).

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

22.05.2020 представник позивача ОСОБА_2 позивач подав до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області запит на публічну інформацію. До заяви було додано копію довіреності від 27.08.2017 на представництво ОСОБА_1 .

Листом від 29.05.2020 №314/02-13 за результатами розгляду запиту представника позивача повідомлено, що у випадку неналежного відповідно ст..5 Закону України «про звернення громадян» оформлення запиту від імені ОСОБА_1 довіреності від імені ОСОБА_1 в частині уповноваження на представництво її прав та інтересів в органах місцевого самоврядування або безпосередньо в Пухівській сільській раді, запити будуть розглядатися в порядку, визначному законом.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання запитуваної інформації у визначений термін, позивач звернувся до суду із даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає Кодекс адміністративного судочинства України (далі також - КАС).

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС).

Відповідно до частини першої статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, у своєму рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Згідно пункту 8 частини першої статті 4 КАС позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації врегульовано Законом України «Про інформацію», відповідно до статті 4 якого суб`єктами інформаційних відносин є: фізичні особи; юридичні особи; об`єднання громадян; суб`єкти владних повноважень.

Об`єктом інформаційних відносин є інформація.

Згідно із частиною 1 статті 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначено Законом України «Про доступ до публічної інформації», відповідно до статті 1 якого публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про доступ до публічної інформації» метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації..

Згідно із п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації відповідно до ст.12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Статтею 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Відповідно до частин першої, третьої статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, третьої статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

VI. Оцінка суду

Надаючи оцінку рішенню відповідача про відмову у наданні інформації згідно поданого запиту ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, третьої статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, третьої статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Частиною 1 статті 238 ЦК України передбачено, що представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Водночас, суд звертає увагу, що стаття 241 ЦК України презюмує наявність у представника певного обсягу повноважень, належним чином та у встановленому порядку наданих йому особою, яку він представляє. У довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчиняти представнику, при цьому зазначені дії мають бути правомірними, конкретними та здійсненими. Відтак, суттю представництва є вчинення представником правочинів / дій від імені та в інтересах особи, яку представляють, відповідно до наданих йому повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача ОСОБА_2 позивач подав до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області запит на публічну інформацію. На підтвердження повноважень здійснювати представництво від імені ОСОБА_1 було надано довіреність, якою уповноважено ОСОБА_2 представляти та захищати права та законні інтереси в підприємствах, установах та організаціях, незалежно від їх підпорядкування та форм власності, в органах прокуратури та поліції: судових органах будь-якої юрисдикції представляти мій інтереси при розгляді цивільних, господарських та адміністративних справ у місцевих і апеляційних сулах, вищих спеціалізованих судах у Вищому Адміністративному Суді України, Верховному Суді України, включаючи перегляд рішень, ухвал, постанов суду за нововиявленими обставинами, з усіма правами і обов`язками, передбаченими діючим законодавством V країни дія позивача, відповідача або третьої особи: бути представником в державних органах виконавчої служби України, з усіма правами, які надані законом/ з правом здійснення всіх процесуальних дій: : правом підписання і подання до суду заяв, клопотань, апеляційних та касаційних скарг: укладання мирової угоди: отримання ухвал, рішень, постанов суду, виконавчою листа, подання його до виконання, оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та підписувати замість ОСОБА_4 : надсилати, подавати та отримувати на ім`я ОСОБА_4 будь-яку кореспонденцію у відділеннях ДП Укрпошта, та інших організаціях, установах, підприємствах.

Листом від 29.05.2020 №314/02-13 за результатами розгляду запиту представника позивача повідомлено, що у випадку неналежного відповідно ст.5 Закону України «про звернення громадян» оформлення запиту від імені ОСОБА_1 довіреності від імені ОСОБА_1 в частині уповноваження на представництво її прав та інтересів в органах місцевого самоврядування або безпосередньо в Пухівській сільській раді, запити будуть розглядатися в порядку, визначному законом.

З наведеного слідує, що на момент звернення до відповідача із запитом, у ОСОБА_2 були відсутні повноваження діяти від імені ОСОБА_1 саме в органах місцевого самоврядування, яким є Пухівська сільська рада, за відсутності зазначення відповідних повноважень в довіреності, щодо була додана до запиту від 22.05.2020.

Враховуючи наведене правове регулювання та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що відмовляючи у наданні інформації на запит ОСОБА_2 з підстав належного представництва в органах місцевого самоврядування, відповідач діяв у межах та у спосіб передбачений законом, а отже позовні вимоги позивача є необґрунтованою.

VII. Висновок суду

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.1 ст. 77 КАС України).

Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

VII. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 16.06.2021 р.