Справа № 160/14628/20
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),
суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі позовом ОСОБА_1 до начальника Тернівського відділення поліції ГУ НП Дніпропетровської області Шульги Анатолія Вікторовича про визнання протиправною бездіяльність.
Позивач, не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції звернувся до суду з апеляційною скаргою, згідно з якою просить її скасувати і направити справу до суду за територіальною підсудністю згідно з ч.8 ст. 29 КАС України для продовження розгляду на підставі неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права згідно ст. 320 КАС України. Постановити окрему ухвалу згідно з ст. 249, 324 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року апеляційну скаргу було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам КАС України, та запропоновано скаржнику у строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали надати до суду апеляційної інстанції документ, який підтверджує факт сплати судового збору у визначеному законодавством України розмірі та апеляційну скаргу із зазначенням у ній вимог апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі з урахуванням положень статті 320 КАС України.
Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року скаржник отримав 28 травня 2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.
31 травня 2021 року скаржник через засоби поштового зв`язку звернувся до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, в підтвердження якого надав копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів, утриманих податків №515 від 17.05.2021 року.
Проте, вищезазначене клопотання не свідчить про усунення скаржником недоліку апеляційної скарги у встановлений судом строк, враховуючи наступне.
Копії документів, які видаються, зокрема, органами державної влади України, повинні бути засвідчені з додержанням вимог пп. 5.26, 5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно - розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07 квітня 2003 року № 55. Так, завіряти документи слід із зазначенням назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, з відміткою «Згідно з оригіналом», засвідченою печаткою та дати засвідчення копії.
Однак, додана до клопотання копія відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів, утриманих податків №515 від 17.05.2021 року не засвідчена особою, яка їх видала, при цьому матеріали справи не містять оригіналу цього документу, а тому суд апеляційної інстанції вважає, що копія зазначених відомостей не є документом, який підтверджує майновий стан скаржника.
При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що зазначення скаржником про відповідність оригіналу вищезазначених відомостей не свідчать про відповідність цього документу оригіналу, оскільки ОСОБА_1 не є особою яка видала зазначений документ, як наслідок не є уповноваженою особою на засвідчення копії такого документу.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що відомості зазначені у наданій скаржником довідці Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради №2562 від 16.03.2021 року містять розбіжності щодо відомостей, що зазначені в копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів, утриманих податків №515 від 17.05.2021 року в частині отриманих ОСОБА_1 виплат державної соціальної допомоги, що свідчить про необхідність дослідження судом саме оригіналу таких відомостей або їх копії засвідченої особою, яка видала ці відомості та відповідальна за їх правдивість.
Разом з цим, суд апеляційної інстанції приймає до уваги те, що ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року, копію якої отримано ОСОБА_1 , йому було доведено до відома те, що беззаперечно може свідчити про скрутне матеріальне становище заявника документ на підтвердження того, що він має статус малозабезпеченої особи, дохід якої є нижчим від прожиткового мінімуму, проте скаржником такого документу надано не було.
Також, слід зазначити, що, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року скаржнику надавався строк для надання до суду апеляційної скарги із зазначенням у ній вимог апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі з урахуванням положень статті 320 КАС України, оскільки вимоги апеляційної скарги, а саме «…направити справу до суду за територіальною підсудністю згідно ч.8 ст. 29 КАС України та постановити окрему ухвалу згідно з ст. 249, 324 Кодексу адміністративного судочинства України…» виходять за межі повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, оскільки за наслідком скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, суд апеляційної інстанції враховуючи положення статті 320 КАС України направляє справу для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08.11.2005 року ухваленому по справі "Смірнова проти України" зробив висновок, що нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду.
У справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) Європейський суд з прав людини зазначив наступне: …Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті домогтися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду….
Не застосування судом встановлених законом наслідків не усунення скаржником такого недоліку апеляційної скарги як зазначення в апеляційній скарзі вимог до суду апеляційної скарги за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, враховуючи те, що скаржнику ухвалою суду роз`яснено необхідність усунення такого недоліку та шляхи його усунення свідчить про нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, що є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Суд апеляційної інстанції враховує і те, що прийняття апеляційної скарги ОСОБА_1 з тими вимогами, які ставить у ній скаржник буде свідчити про надання скаржнику обґрунтованої надії того, що суд апеляційної інстанції наділений повноваженнями розглядати ті вимоги, які виходять за межі його компетенції, що в свою чергу буде наслідком відмови у задоволенні таких вимог апеляційної скарги лише з тої підстави, що суд не має повноважень для направлення цієї справи до суду за територіальною підсудністю згідно ч.8 ст. 29 КАС України, а скаржник після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою з тими вимогами, що ним заявлено буде мати обґрунтовану надію на їх розгляд по суті і буде впевнений у неефективності судочинства.
Згідно з частиною 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу, тобто суддя, встановивши невідповідність матеріалів поданої скарги вимогам, встановленим цим Кодексом, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, та у разі не усунення зазначених судом недоліків повертає її.
З урахуванням вищезазначеного та враховуючи те, що недоліки апеляційної скарги зазначені в ухвалі суду від 23 квітня 2021 року у встановлений судом строк скаржником усунуто не було, суд апеляційної інстанції зробив висновок про наявність підстав для повернення апеляційної скарги у відповідності до положень ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 169, 298 КАС України, суд, -
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повне судове рішення складено та підписано суддями 16 червня 2021 року.
Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко
суддя С.М. Іванов
суддя О.М. Панченко