Справа № 400/2178/21
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2021-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в ухваленні додаткового рішення

м. Миколаїв

17.06.2021 р. № 400/2178/21

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі

за позовомУправління Держпраці у Миколаївській області, вул. Маршала Василевського, 40/1, м. Миколаїв, 54003,

дотовариства з обмеженою відповідальністю "Довіра", вул. Електронна, 81, м. Миколаїв, 54031,

прозастосування заходу реагування у сфері державного нагляду,

ВСТАНОВИВ:

Судом розглянута адміністративна справа за позовом Управління Держпраці у Миколаївській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра" про застосування заходу реагування шляхом повної заборони виконання робіт та експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме: експлуатації ковальсько-пресового устаткування, яке розташоване на території підприємства та використовується у виробничому процесі (прес б/н "Грозненський ремонтно-експериментальний завод Автоспецоборудование", рік випуску 81); зварювальних робіт.

Рішенням суду від 02.06.2021 р. у задоволенні позову відмовлено.

11.06.21 р. представник відповідача подав заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7500,00 грн. Заяву з додатками подано до поштового відділення 05.06.2021 р., тобто в межах строку, передбаченого ч. 7 ст. 139 КАС України.

Позивач подав клопотання про розгляд заяви за його відсутності.

За правилами ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Так, згідно зі ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За приписами ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд встановив, що у відзиві на позов, поданому 05.05.2021 р. відповідач заявив про орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу 6000,00 грн. Рішення по справі ухвалено 02.06.2021 р. Докази розміру витрат на правничу допомогу подано до поштового відділення 05.06.2021 р., тобто в межах строку, передбаченого ч. 7 ст. 139 КАС України.

На доказ понесених витрат відповідачем надано копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Пелепецького В.Д., ордеру (без прізвища адвоката), акту про обсяг наданої правової допомоги від 03.06.2021 р. та видаткового касового ордеру від 04.06.2021 р. на суму 6037,00 грн (а. с. 40-41, 65-66). У заяві від 11.06.2021 р. відповідач просить стягнути з позивача 7500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, посилаюсь на те, що є податковим агентом і з цієї суми ним сплачено податки, а тому сума в касовому ордері складає 6037,00 грн.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в рішеннях від 26.02.2015 р. у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 р. у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 р. у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 р. у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд встановив, що відповідачем не надано договір про надання правової допомоги від 20.04.2021 р., на який є посилання в заяві від 11.06.2021 р. Крім того, в копії ордеру, доданій до відзиву, не зазначено прізвище адвоката, який уповноважений ТОВ "Довіра" на представництво його інтересів.

Отже, суд виходить з того, що відповідачем не доведено факт надання адвокатом Пелепецьким В.Д. професійної правничої допомоги та, відповідно, фактичне понесення ним витрат у розмірі 7500,00 грн.

Керуючись ст. 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра" про ухвалення додаткового судового рішення відмовити.

Ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення може бути оскаржена.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею у порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Ухвала підписана суддею 17.06.2021 р.

Суддя Н. В. Лісовська