Справа № 380/7542/21
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2021-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/7542/21
У Х В А Л А

з питань закриття провадження у справі

17 червня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши у письмовому провадженні питання про закриття провадження в адміністративній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства Куликівська взуттєва фабрика до Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, реєстраційної служби Жовківського районного управління юстиції про скасування заборони відчуження,-

встановив:

Відкрите акціонерне товариство Куликівська взуттєва фабрика звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, реєстраційної служби Жовківського районного управління юстиції, в якій просить :

скасувати заборону відчуження цеху, позначеною літерою В-3, що знаходиться у АДРЕСА_1 і належить ВАТ Куликівська взуттєва фабрика, накладену 18.12.2003 приватним нотаріусом Чемерис Г.Я. Жовківського районного нотаріального округу;

скасувати запис, зареєстрований в реєстрі за №2883.4, заборона №59 цеху, позначеною літерою В-3, що знаходиться у АДРЕСА_1 і належить ВАТ Куликівська взуттєва фабрика.

Ухвалою судді від 17.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

На обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що в нього у приватній власності перебуває цех, позначений літерою В-3, що знаходиться у АДРЕСА_1 . 18.12.2003 приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Чемерис Г.Я. у зв`язку з посвідченням договору застави була накладена заборона відчуження цеху, позначеною літерою В-3, що знаходиться у АДРЕСА_1 до припинення договору застави. Дана заборона відчуження була зареєстрована в реєстрі за №2883.4 з позначенням заборона №59. Позивач зазначає, що з дня укладення договору застави та договору поруки у 2003 до теперішнього часу з позивача не було стягнуто 902 500,00 грн наданої позики, а тому заборона відчуження повинна бути скасована в судовому порядку, виходячи з таких підстав:

Відповідно до ст. 74 Закону України Про нотаріат, нотаріус має право зняти заборону відчуження нерухомого майна, тощо на підставах, зазначених у цій статті. Однак, приватний нотаріус Чемерис Г.Я. померла, заборона відчуження будівлі цеху позначений літерою В-3, що знаходиться у АДРЕСА_1 не знята до теперішнього часу, внаслідок чого позивач позбавлений права розпоряджатися цією будівлею, яка знаходиться у нього на праві власності та несе значні збитки від заборони відчуження.

Розглянувши в порядку письмового провадження подані Позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Абзацом 2 п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України встановлено, що у цьому Кодексі термін публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Під суб`єктом владних повноважень розуміється орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною першою ст. 19 КАС України визначено справи у публічно - правових спорах, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів. Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За наслідками проведення правового аналізу наведених вище процесуальних норм Верховний Суд в текстах своїх постанов від 08.05.2018 у справі №826/1001/15, від 21.11.2018 у справі №813/1362/16, від 28.11.2018 у справі №825/642/18, від 29.01.2019 у справі №803/1589/17 дійшов висновку, що публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Суд звертає увагу, що законодавцем врегульоване питання, коли у спорах між юридичною особою та суб`єктом владних повноважень не поширюється юрисдикція адміністративного суду, а саме: ч. 3 ст. 19 КАС України встановлено, що адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватноправовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Також у постанові від 29.05.2019 у справі №826/9341/17 Верховний Суд зауважив, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

З тексту позовної заяви вбачається, що позовні вимоги у даному спорі заявлені позивачем на захист його приватного (майнового) інтересу - права власності на нерухоме майно (відновлення майнового стану).

Частиною другою ст. 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Так, п. 6 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України визначено що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що цю позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

За подання позову сплачено судовий збір в сумі 2270,00 грн., який з врахуванням викладених обставин слід повернути позивачу з бюджету.

Згідно ч. 2 ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись статтями 238, 239, 241, 256, 295 КАС України, суд,-

ухвалив :

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства Куликівська взуттєва фабрика до Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, реєстраційної служби Жовківського районного управління юстиції про скасування заборони відчуження.

Повернути на користь Відкритого акціонерного товариства Куликівська взуттєва фабрика () з Державного бюджету України судовий збір в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Роз`яснити позивачу, що розгляд такої справи віднесено до господарського суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Гулкевич І.З.