Справа № 160/6167/20
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2021 року м. Дніпросправа № 160/6167/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2021 року (суддя 1-ї інстанції Турова О.М.) у справі №160/6167/20 за позовом ОСОБА_1 до Тернівського районного відділу у м.Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

04.06.2020 року ОСОБА_1 звергнулась до суду з позовом до Тернівського районного відділу у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмову Тернівського районного відділу у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у оформлені паспорта громадянина України ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ); зобов`язання Тернівський районний відділ у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області оформити та видати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) паспорт громадянина України.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що після одруження у лютому 2020 року звернулась до відповідача з заявою, до якої було додано всі необхідні документи, для обміну паспорта громадянина України на ID-карту у зв`язку зі зміною прізвища після одруження, проте відповідачем протиправно припинено розгляд матеріалів та відмовлено позивачеві у видачі паспорта громадянина України з посиланням на те, що ОСОБА_1 не є громадянкою України та на п.100 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року №302 (далі Порядок №302). Вважає, помилковими висновки відповідача, що позивач не є громадянином України через отримання останнім паспорта громадянина Російської Федерації, що в свою чергу виключає можливість оформлення паспорта громадянина України, оскільки позивач ще у 2003 році отримала паспорт громадянина України, а у 2016 році отримала паспорт громадянина України для виїзду за кордон, а відтак позивач є громадянином України та, як наслідок, у відповідача не було підстав для застосування приписів п.100 Порядку №302. Також в свідоцтві про одруження від 09.10.2004 року серії НОМЕР_2 , в свідоцтві про народження сина позивача ОСОБА_3 від 09.03.2005 року серії НОМЕР_3 та в свідоцтві про шлюб від 15.02.2020 року серії НОМЕР_4 міститься інформація про те, що позивач є громадянином України, при цьому, Указ Президента України про припинення громадянства ОСОБА_1 не видавався.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Тернівського районного відділу у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в оформлені паспорта громадянина України у зв`язку з обміном ОСОБА_1 .

Зобов`язано Тернівський районний відділ у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.02.2020р. про оформлення паспорта громадянина України у зв`язку з обміном та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмолено.

На вказане рішення суду першої інстанції Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (в особі Тернівського районного відділу у м. Кривому Розі) подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду, як таке що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідачем встановлено відсутність факту прийняття позивачем громадянства України, а отже всі дії вчинені у відповідності до норм чинного законодавства.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у її задоволенні.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції у задоволенні апеляційної скарги просив відмовити.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_5 від 03.08.1993р. позивач ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Норильськ (Росія, Красноярський край).

Відповідно до відмітки у свідоцтві про народження № НОМЕР_5 від 03.08.1993р. позивач 22.10.1993 року була зареєстрована (прописана) за місцем проживання: АДРЕСА_1 .

04.02.2003 року позивачем отримано паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , що підтверджується відміткою у свідоцтві про народження № НОМЕР_5 від 03.08.1993р., а також відмітками у заяві ОСОБА_5 про видачу паспорта від 12.11.2002р. та у витязі з Книги (форма №2) Відділу паспортної, реєстраційної і міграційної роботи Тернівського РО КМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 04.02.2003р.

09.10.2004 року позивач одружилася з громадянином України ОСОБА_6 та змінила дівоче прізвище ОСОБА_7 на ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_7 від 09.10.2004р.

У зв`язку із зміною прізвища після одруження позивачеві 28.12.2004 року Тернівським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області видано новий паспорт громадянина України серії НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_9 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_9 та ОСОБА_6 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 09.03.2005 року НОМЕР_9 , в якому також зазначено, що ОСОБА_9 є громадянкою України.

13.02.2014 року ОСОБА_9 розірвала шлюб із ОСОБА_6 , залишивши після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 13.02.2014р. серії НОМЕР_10 .

10.05.2016 року ОСОБА_9 видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_11 .

15.02.2020 року ОСОБА_9 одружилася с громадянином України ОСОБА_10 та після одруження змінила прізвище ОСОБА_8 на ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_12 , в якому також зазначено, що ОСОБА_9 є громадянкою України.

У зв`язку із зміною прізвища після одруження 18.02.2020р. ОСОБА_1 звернулася до Тернівського районного відділу у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області із заявою про оформлення паспорта громадянина України у зв`язку із обміном через зміну прізвища.

До заяви було додано наступні документи: паспорт громадянина України серії НОМЕР_8 , виданий Тернівським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області 28.12.2004 року на ім`я ОСОБА_9 , а також квитанція про сплату адміністративної послуги.

За наслідками проведеної перевірки головним спеціалістом Тернівського районного відділу у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Мокринською Л. складено висновок про припинення оформлення паспортом громадянина України, затверджений начальником Тернівського районного відділу у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Прокопенко І. 12.03.2020р., відповідно до якого в ході проведеної перевірки встановлено, що згідно з п.100 Порядку №302 ОСОБА_1 не є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина Російської Федерації, у зв`язку із чим ОСОБА_1 відмовлено у видачі паспорта громадянина України та припинено розгляд матеріалів щодо оформлення паспорта громадянина України у зв`язку зі зміною прізвища на ОСОБА_1 .

Не погодившись з відмовою Тернівського районного відділу у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у оформлені паспорта громадянина України, ОСОБА_1 звернулася з цим позовом до суду.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позов дійшов висновку про порушення відповідачем процедури прийняття рішення щодо обміну паспорту, яке є відмінним від отримання вперше, а відповідність поданих позивачем документів для обміну паспорту не перевірялось, а також враховуючи отримання позивачем паспорту у 2003році в якому було вказано. Оскільки відповідно до паспорту, позивач є громадянином України, відсутні докази позбавлення позивача громадянства. Дій визнання паспорту недійсним відповідачем також не вчинялось.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції переглядаючи судове рішення доходить наступного висновку.

Спірним у справі є питання правомірності припинення розгляду матеріалів щодо оформлення паспорту громадянина України у зв`язку із зміною прізвище, оскільки позивач не є громадянкою України.

Позиція відповідача ґрунтується на тому, що оскільки як на час народження позивача так і в подальшому батьки ОСОБА_2 (в дівоцтві ОСОБА_5 ) проживали в Російській Федерацій та були і є її громадянами, в тому числі на теперішній час, водночас, відповідно до карток реєстрації місця проживання ОСОБА_5 була зареєстрована на території України в 1993 році, як неповнолітня по свідоцтву про народження у бабусі ОСОБА_12 , яка опікунство не оформлювала, при цьому, батьки разом з донькою на територію України на постійне проживання не прибули, що свідчить про те, що позивач у розумінні приписів ст.3 Закону України Про громадянство України громадянства України не набула.

Частиною 1 статті 1 Закону України Про громадянство України від 18.01.2001р. №2235-III визначено, що громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

Статтею 3 Закону України Про громадянство України від 18.01.2001р. №2235-III встановлено, що громадянами України є:

1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;

3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України;

4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Згідно зі ст.5 Закону України Про громадянство України від 18.01.2001р. №2235-III документами, що підтверджують громадянство України, є: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; тимчасове посвідчення громадянина України; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивач ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Норильськ (Росія, Красноярський край). Її батьки громадяни Росії.

Відповідно до відмітки у свідоцтві про народження № НОМЕР_5 від 03.08.1993р. позивач 22.10.1993 року була зареєстрована (прописана) за місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідно до карток реєстрації місця проживання ОСОБА_5 (позивач) була зареєстрована на території України в 1993 році, як неповнолітня по свідоцтву про народження у бабусі ОСОБА_12 , яка опікунство не оформлювала, при цьому, батьки разом з донькою на територію України на постійне проживання не прибули.

04.02.2003 року позивачем отримано паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , що підтверджується відміткою у свідоцтві про народження № НОМЕР_5 від 03.08.1993р., а також відмітками у заяві ОСОБА_5 про видачу паспорта від 12.11.2002р. та у витязі з Книги (форма №2) Відділу паспортної, реєстраційної і міграційної роботи Тернівського РО КМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 04.02.2003р.

На час отримання позивачем паспорту (2003 рік), діяли норми Інструкції щодо правил та порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.08.1994р. №316.

Відповідно до п. 21. Розділу ІІІ вказаної Інструкції, іноземцям і особам без громадянства, які прийняті до громадянства України, паспорти видаються за місцем проживання на підставі довідок ВВІР Управлінь (відділів) паспортної, реєстраційної та міграційної роботи головних управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, м.Києві та Київській області, управлінь МВС України в областях і м.Севастополі.

У розділі "Службові відмітки" заяв форми N 1 вказується, коли, яким рішенням дані особи прийняті до громадянства України та з якого громадянства (підданства). Наприклад: "Прийнятий до громадянства України з громадянства Республіки Польща Указом Президента України від 15 грудня 1994 р., протокол N 17".

У заявах форми N 1 на паспорти, видані в порядку обміну, відомості про прийняття до громадянства України можна вказувати зі слів заявника.

Враховуючи зазначені норми, відповідачем, на час припинення оформлення паспорту у зв`язку із зміною прізвища у 2020 році, не перевірялись обставини отримання позивачем паспорту у 2003 році. Доказів відсутності рішення, про яке зазначається у заяві за формою №1, відповідно до вказаної норми, суду не надано та у висновку, затвердженого 12.03.2020р. такі відсутні

На час прийняття рішення про припинення оформлення паспорту позивачем у березні 2020р., такі обставини встановлені не були. Доказів проведення службового розслідування щодо законності оформлення та видачі паспорту позивачу у 2003році, станом 12.03.2020р. проведено не було.

Позивачу у 2003р. видано паспорт громадянина України, який в подальшому обмінювався з підстав вступу позивачем у шлюб, а також видавався паспорт громадянина України для виїзду за кордо. Паспортами позивач користувалась вільно весь цей час, та таких обставин, що позивач не набула громадянства не було встановлено.

У спірних правовідносинах, саме неналежне виконання обов`язків посадовими особами органів, відповідальних за прийняття рішення про обмін паспорта, зумовило прийняття рішення, які є предметом оскарження в суді.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, наведеного не спростовують.

Доводи про наявність у позивача паспорту громадянина Російської Федерації судом апеляційної інстанції відхиляються, з урахуванням предмету та підстав позову.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2021 року у справі №160/6167/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 18 червня 2021 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак