Справа № 357/5369/21
Суддя: Бебешко М. М.
Дата ухвалення: 2021-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/5369/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Бебешко М. М. ,

при секретарі Кравченко О. Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в приміщенні суду в м. Біла Церква адміністративний позов ОСОБА_1 до: 1) Департаменту патрульної поліції, 2) поліцейського взводу 2 роти 1 БПП в м.Біла Церква у Київській області Департаменту патрульної поліції Морозюка Ростислава Руслановича; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Батальйон патрульної поліції в м.Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,ест

В С Т А Н О В И В:

25.05.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову зазначав, що 01.05.2021 поліцейським взводу 1 роти 2 Батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Морозюком Ростиславом Руслановичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАН № 4148597, відповідно до якої до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн., за порушення п.2.9 (г) ПДР та вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП. Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою що підлягає скасуванню, посилаючись на те, що 0.05.2021 близько 21 год. 50 хв. він їхав на мопеді по вулиці Симоненка в м.Біла Церква. Поблизу будинку 41 його зупинили працівники поліції, та у них виникла підозра, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Поліцейські зверхньо висловлювалися на його адресу, не реагували на його заперечення з приводу того, що алкогольні напої він не вживав. Коли поліцейський запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, він відмовився, оскільки сумнівався в його об`єктивності. Проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі йому не пропонували. В подальшому, о 22 год. 40 хв. 01.05.2021 відносно нього відповідач 2 склав протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Разом з копією протоколу йому дали аркуш паперу у вигляді чеку. Наступного дня, перебуваючи за місцем свого проживання, він ознайомився з наданими документами, які дали йому працівники поліції та побачив, що поліцейським винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАН № 4148597, відповідно до якої до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн., за порушення п.2.9 (г) ПДР та вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП. Зі змісту постанови йому стало відомо, що 01.05.2021 о 21 год. 57 хв. в м.Біла Церква по вул.Механізаторсьа, 7, він нібито передав керування транспортним засобом особі, яка не має при собі посвідчення на право керування ним. Однак, зазначені у постанові твердження не відповідають дійсності, оскільки в той час на вулиці Механізаторській він не перебував та не передавав жодній особі право керування транспортним засобом, а знаходився разом з відповідачем 2 по вулиці Симоненка в м.Біла Церква, де відносно нього складався протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідачем під час розгляду справи не роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП та Конституцією України, не повідомлено про час та місце розгляду справи, чим порушено вимоги ст.278 КУпАП та порушенні вимоги п.10 Розділу ІV Інструкції.

Разом з цим, постанова не містить будь-яких доказів вчинення ним адміністративного правопорушення.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАН № 4148597 від 01.05.2021 винесену поліцейським взводу 1 роти 2 БПП в м.Біла Церква УПП у Київській області ДПП Морозюком Ростиславом Руслановичем та стягнути з Департаменту патрульної поліції судові витрати понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи.

26.05.2021 ухвалою судді прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалу про відкриття провадження у справі позивач ОСОБА_1 отримав 31.05.2021. Відповідач 1 Департамент патрульної поліції, ухвалу про відкриття провадження справи з доданими до неї документами отримали 31.05.2021. Відповідач 2 поліцейський взводу 2 роти 1 БПП в м.Біла Церква у Київській області Департаменту патрульної поліції Морозюк Р.Р., ухвалу про відкриття провадження справи з доданими до неї документами отримав 31.05.2021. Третя особа - Батальйон патрульної поліції в м.Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції отримали ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з доданими до неї документами 31.05.2021.

09.06.2021 на адресу суду надійшли додаткові пояснення ОСОБА_1 , відповідно яких останній вказав, що під час ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 357/5170/21 за ч.1 ст.130 КУпАП у Білоцерківському міськрайонному суді Київської області, в тому числі з відеозаписами з бодікамер працівників поліції, інформація на відеозаписі повністю спростовує вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, оскільки на ньому зафіксовано, що 01.05.2021 о 21 год. 57 хв. він знаходився по вул.Симоненка, 41 в м.Біла Церква, а не по вул.Механізаторська, 7, як зазначено у постанові серії ЕАН № 4148597, та жодній особі керування транспортним засобом не передавав.

15.06.2021 на адресу суду від представника відповідачів та третьої особи за довіреністю Клепач В.А. надійшов відзив на позову заяву, в якому останній просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що викладенні в позові твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки відповідач безпосередньо став свідком порушення п.2.9 г) ПДР, а саме, під час руху позивача, на ньому був відсутній мотошолом, що і призвело до зупинки транспортного засобу позивача та подальшої перевірки документів водія. Зазначали, що під час спілкування із позивачем, останній не заперечував той факт, що дійсно керував транспортним засобом «Ямаха Джо», без державного номерного знака, що розумінні ст.251 КУпАП є належним доказом того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Після перевірки позивача за допомогою інформаційного порталу Національної поліції було виявлено, що останній не має права керування транспортним засобом. Крім того, вказували, що під час винесення постанови позивачем, інспектором було допущено механічну описку, а саме невірно вказаний пункт правил ПДР та фабулу вчинення правопорушення, що пов`язано з тим, що під час винесення постанови в електронному варіанті трапився збій, внаслідок чого системою автоматично було підтягнуто дану фабулу, яка є наявна в постанові.

Крім того вказував, що розгляд справи стосовно порушення позивачем Правил дорожнього руху було розглянуто відповідачем на місці вчинення адміністративного правопорушення. Відповідач під час розгляду справи діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог встановлених КУпАП та Інструкцією, тому позов не підлягає до задоволення.

15.06.2021 до суду надійшли пояснення третьої особи з проханням відмовити в позові повністю. Зі змісту пояснень вбачається, що вони мають такий самий зміст як відзив на позову заяву.

В силу вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

01.05.2021 поліцейським взводу 2 роти 1 БПП в м.Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Морозюк Р.Р., винесено постанову якою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 3400 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 01.05.2021 о 21:57:28 в м. Біла Церква по вул.Механізаторська, водій ОСОБА_1 , передав керування транспортним засобом особі, яка не має при собі посвідчення на право керування ним, чим порушив п.2.9.г.ПДР, відповідальність за що передбачена ч.2 ст.126 КУпАП.

Вказана постанова містить відомості про долучення відео АІ00123.

Крім того, у графі 8 «Права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП мені роз`ясненні», вказаної постанови, підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відсутній.

Позивач, вважаючи постанову про накладення адміністративного стягнення протиправною, звернувся до суду з даним позовом, свої вимоги обґрунтував тим, що зміст постанови не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки в той час, що зазначений у постанові на вул.Механізаторська він не перебував та не передавав жодній особі право керування транспортним засобом, а знаходився разом з відповідачем 2 по вул.Симоненка в м.Біла Церква, де відносно нього складався протокол про адміністративне правопорушення.

На підтвердження вказаних у позові обставин, позивачем надано протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 333198 від 01.05.2021та відеозапис з бодікамер працівників поліції,який проведений під час складення протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Відповідно до підпункту 2.9 ПДР України водієві забороняється: передавати керування транспортним засобом особам, які не мають при собі посвідчення на право керування ним, якщо це не стосується навчання водінню відповідно до вимог розділу 24 цих Правил.

Частиною другою статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно з статтею 31 Закону № 580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідач заперечуючи проти позову зазначив, що під час спілкування із позивачем, останній не заперечував той факт, що дійсно керував транспортним засобом «Ямаха Джо», без державного номерного знака, що розумінні ст.251 КУпАП є належним доказом того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Після перевірки позивача за допомогою інформаційного порталу Національної поліції було виявлено, що останній не має права керування транспортним засобом. Крім того, вказували, що під час винесення постанови позивачем, інспектором було допущено механічну описку, а саме невірно вказаний пункт правил ПДР та фабулу вчинення правопорушення, що пов`язано з тим, що під час винесення постанови в електронному варіанті трапився збій, внаслідок чого системою автоматично було підтягнуто дану фабулу, яка є наявна в постанові. Крім того вказував, що розгляд справи стосовно порушення позивачем Правил дорожнього руху було розглянуто відповідачем на місці вчинення адміністративного правопорушення. Відповідач під час розгляду справи діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог встановлених КУпАП та Інструкцією, тому позов не підлягає до задоволення.

Однак, будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин відповідачем до суду не було надано, тому суд погоджується доводами позивача, викладенні останнім у своєму позові та вважає, що відповідачами було порушено порядок притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України - за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, суд зазначає, що прийняття рішення щодо визнання протиправною постанови не входить, відповідно до вимог ч.3 ст. 286 КАС України, до повноважень місцевого загального суду як адміністративного суду.

Отже суд вважає, що рішення відповідача - суб`єкта владних повноважень під час накладення адміністративного стягнення щодо позивача прийнято з порушенням вимог ст. 2 КАС України, що в свою чергу є підставою для його скасування та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач ОСОБА_1 поніс витрати на сплату судового збору у розмірі 454,00 грн. згідно квитанції № ПН55 від 11.05.2021 року, тому вказана сума підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.2, 6, 9, 77, 139, 242-246, 250, 255, 262, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до: 1) Департаменту патрульної поліції, 2) поліцейського взводу 2 роти 1 БПП в м.Біла Церква у Київській області Департаменту патрульної поліції Морозюка Ростислава Руслановича; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Батальйон патрульної поліції в м.Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАН № 4148597 від 01.05.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 , та закрити провадження в даній адміністративній справі.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 454,00 грн.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково протягом десяти днів з дня його складення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач 1: Департамент патрульної поліції, адреса: вул.Федора Ернста, 3, м.Київ, .

Відповідач 2: поліцейський взводу 2 роти 1 БПП в м.Біла Церква у Київській області Департаменту патрульної поліції Морозюк Ростислав Русланович. Адреса: 09100, Київська обл., м.Біла Церква, вул.Сухоярська, 18А.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Батальйон патрульної поліції в м.Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції. Адреса: 09100, Київська обл., м.Біла Церква, вул.Сухоярська, 18А.

СуддяМ. М. Бебешко