Справа № 520/17278/2020
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 р.Справа № 520/17278/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: П`янової Я.В. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.,

представника позивача Єлісеєва М.І.,

представника відповідача Сосіної І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 року, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 18.02.21 року по справі № 520/17278/2020

за позовом Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко"

до Державної екологічної інспекції у Харківській області

треті особи Державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Харківської області Білоножко Сергій Вікторович

про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Харківської області Білоножко Сергій Вікторович, в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у Харківській області в особі державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Харківської області Білоножка Сергія Вікторовича зі складання 13.10.2020 Акту №897/12-02/08-04 про недопущення на об`єкт для державного нагляду (контролю) дотримання вимог природоохоронного законодавства.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 року в задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Позивач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні та у письмовому відзиві на апеляційну скаргу заперечував проти доводів останньої та зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що на підставі наказу від 01.10.2020 №897/12-02 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області для проведення позапланового заходу було здійснено виїзд 02.10.2020 приблизно о 10.00 до ПАТ «КОНЦЕНРН АВЕК ТА КО» за юридичною адресою: м. Харків, вул. Сумська, 70, а також виходи за адресою м. Харків, вул. Льва Ландау, 182-г, 09.10.2020 та 13.10.2020 з метою проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) за додержанням вимог природоохоронного законодавства в частині охорони та раціонального використання вод та відтворення водних ресурсів, використання і охорони надр позивачем.

За результатами виходу державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області складено Акт №897/12-02/08-04 від 13.10.2020 про недопущення на об`єкт для державного нагляду (контролю) дотримання вимог природоохоронного законодавства.

Позивач вважає дії зі складання зазначеного акту протиправним, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості, а також того, що оскаржувані дії відповідача вчинені на підставі, у порядку та у спосіб, що визначені законом, а тому є правомірними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Обов`язковою ознакою рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, як предмета адміністративного спору, є прямий (безпосередній) вплив рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень на правовий статус фізичної чи юридичної особи, тобто обмеження її прав, свобод, покладення на неї обов`язків.

У свою чергу висновки акту перевірки та безпосередньо акт перевірки не є рішенням органу владних повноважень, оскільки акт перевірки є службовим документом, що підтверджує факт проведення перевірки і є носієм доказової інформації про виявлені порушення, а відтак не породжує для осіб, які перевірялись, настання будь - яких юридичних наслідків та не впливає на його права, обов`язки та законні інтереси у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дії суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо відповідні дії не повинні вчинятися таким суб`єктом стосовно цієї особи, виходячи з наданої йому компетенції.

Бездіяльність суб`єкта владних повноважень є такою, що порушує права і свободи особи в тому разі, якщо певні дії повинні, але не вчинюються суб`єктом владних повноважень на реалізацію покладеної на нього компетенції.

При цьому оскаржувані дії або бездіяльність повинні бути юридично значимими, тобто мати безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом або позбавлення можливості повністю чи в частині реалізувати належне цій особі право, або шляхом безпідставного покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Таким чином, в порядку адміністративного судочинства можуть розглядатися спори щодо будь-яких дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень без обмежень, але відповідні вимоги особи можуть бути задоволені за умови, що такі дії (бездіяльність) є юридично значимими для позивача, тобто порушують права та інтереси останнього шляхом обмежень у реалізації його прав чи покладення на нього необґрунтованих обов`язків.

Виходячи з наведеного, не порушують права чи інтереси ті дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень, які не впливають на суб`єктивні права та обов`язки особи, зокрема ті, вчинення яких особа не вправі вимагати від суб`єкта владних повноважень. Тобто, особа не вправі вимагати визнання протиправними тих дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які не є юридично значимими для позивача.

Такими діями, зокрема, є дії державних органів із забезпечення внутрішньої взаємодії між підрозділами та посадовими особами державного чи самоврядного органу, дії, що мають процедурний характер із здійснення внутрішнього документообігу державних та самоврядних органів, фактичні дії з фіксації певних обставин (акти перевірки, акти обстеження тощо) та інші дії, які не впливають на реалізацію особою належних їй суб`єктивних прав та не призводять до покладення на таку особу певних обов`язків.

Крім того, дії та/або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не мають самостійного правового значення в тому разі, якщо вони не являють собою остаточне волевиявлення владного суб`єкта у певних правовідносинах, зокрема, в тому разі, коли в подальшому з урахуванням вчинених дій має бути прийнято рішення суб`єкта владних повноважень стосовно прав та/або обов`язків певної особи.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відображення в акті перевірки встановлених під час перевірки порушень є суб`єктивним висвітленням цих фактів особою, яка проводила перевірку.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" № 877-V (в подальшому Закон № 877-V) на підставі акту, який складено за результатами здійснення позапланового заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, протягом п`яти робочих днів з дня завершення заходу складається припис, розпорядження або інший розпорядчий документ про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Отже, акт перевірки є виключно носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення особою, діяльність якої перевіряли, вимог законодавства, обов`язковим документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. Викладені у ньому контролюючим органом факти та висновки не можна розглядати як рішення суб`єкта владних повноважень, що породжує для суб`єкта господарювання певні правові наслідки, регулює ті чи інші відносини і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Контролюючий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень щодо усунення порушень, виявлених під час перевірки, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених суб`єктом господарювання порушень.

Оцінка акту перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб контролюючого органу щодо викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається уповноваженими законом органами влади при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Відповідні висновки суд апеляційної інстанції наводить у відповідності до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постановах від 04.09.2018 по справі № п/808/261/14, від 11.04.2018 по справі № 816/1155/16.

З огляду на зазначене, колегія суддів вказує на те, що відсутні підстави для визнання неправомірними дій відповідача зі складання акту про недопуск на об`єкт для державного нагляду, оскільки останній не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача, діяльність якого мала бути перевірена, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Акт про недопуск на об`єкт для державного нагляду є носієм доказової інформації про факт недопуску посадової особи органу державного нагляду (контролю) до проведення заходу державного нагляду (контролю), що відбувся внаслідок поведінки суб`єкта, щодо якого такий захід державного нагляду був призначений.

Зазначений акт є документом, на підставі якого приймається відповідне рішення органу державного нагляду, а тому оцінка акту, в тому числі й оцінка дій службових осіб відповідача щодо його складання, викладення у ньому висновків, може бути надана судом лише при вирішенні спору щодо оскарження рішень, у разі їх прийняття на підставі такого акту.

Отже судова колегія вважає, що відповідач, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, з дотриманням вимог ч.2 ст.2 КАС України, коли складав акт про недопущення на об`єкт для здійснення державного нагляду.

Щодо наявних описок в акті про недопущення на об`єкт для державного нагляду судова колегія зауважує, що з урахуванням позиції Верховного Суду, вони не є підставою для скасування цього акту.

Так, згідно з правовою позицією Верховного Суду по справі № 2815/6556/15 від 15.11.2019 р., технічні описки в рішеннях державного органу не є підставою для визнання їх незаконними в судовому порядку.

Таким чином, колегія суддів вказує на необґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко" - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 року по справі № 520/17278/2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Я.В. П`янова О.В. Присяжнюк

Повний текст постанови складено 18.06.2021 року