Справа № 240/1583/21
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про закриття провадження у справі)

14 червня 2021 року м. Житомир справа № 240/1583/21

категорія 108010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Недашківська Н.В.,

за участю: представника позивача Окунь О.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Бердичівської міської ради Житомирської області до Бердичівської районної ради Житомирської області, треті особи - Райгородоцька сільська рада Бердичівського району Житомирської області, Гришковецька селищна рада Бердичівського району Житомирської області, Семенівська селищна рада Бердичівського району Житомирської області, Швайківська селищна рада Бердичівського району Житомирської області про визнання протиправними та скасування рішень,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Бердичівської районної ради Житомирської області про визнання протиправними та скасування рішень.

Провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеною до протоколу судового засідання від 15.04.2021, Райгородоцьку сільську раду Бердичівського району Житомирської області залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалами суду від 13.05.2021 залучено до участі у розгляді справи в якості третіх осіб, які не заявляють вимог на предмет спору на стороні відповідача Гришковецьку селищну раду Бердичівського району Житомирської області, Семенівську селищну раду Бердичівського району Житомирської області, Швайківську селищну раду Бердичівського району Житомирської області.

29.03.2021 позивач подав заяв про збільшення позовних вимог, у якій просить:

Визнати протиправним та скасувати рішення Бердичівської районної ради Житомирської області 42 сесії VII скликання від 03.11.2020 № 630 "Про КП "Трудовий архів" Бердичівської районної ради із змінами та доповненнями внесеними рішеннями Бердичівської районної ради Житомирської області другої сесії VIII скликання від 29.12.2020 № 39 "Про внесення змін до рішення районної ради від 03.11.2020 № 630" та третьої сесії VIII скликання від 20.01.2021 №42 "Про внесення змін до рішення районної ради від 03.11.2020 № 630".

Визнати протиправним та скасувати рішення Бердичівської районної ради Житомирської області 42 сесії VII скликання від 03.11.2020 № 631 "Про КПП "Бердичівська районна стоматологічна поліклініка" із змінами та доповненнями внесеними рішеннями Бердичівської районної ради Житомирської області другої сесії VIII скликання від 29.12.2020 № 38 "Про внесення змін до рішення районної ради від 03.11.2020 № 631" та третьої сесії VIII скликання від 20.01.2021 №43 "Про внесення змін до рішення районної ради від 03.11.2020 № 631".

Визнати протиправним та скасувати рішення Бердичівської районної ради Житомирської області 42 сесії VII скликання від 03.11.2020 № 628 "Про КПП "Центральна районна лікарня Бердичівського району" із змінами внесеними рішеннями Бердичівської районної ради Житомирської області другої сесії VIII скликання від 29.12.2020 № 37 "Про внесення змін до рішення районної ради від 03.11.2020 № 628" та третьої сесії VIII скликання від 20.01.2021 №41 "Про внесення змін до рішення районної ради від 03.11.2020 № 628".

Визнати протиправним та скасувати рішення Бердичівської районної ради Житомирської області 42 сесії VII скликання від 03.11.2020 № 629 "Про КП ОДЮЗ "Березовий гай" Бердичівської районної ради.

Позовну вимоги мотивовані тим, Бердичівською районною радою у вказаних рішеннях порушено законні права та інтереси Бердичівської міської ради, оскільки відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 №711-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Житомирської області" Бердичівську міську раду визнано спроможною територіальною громадою до складу якої увійшли села Скраглівка та Підгородне Бердичівського району, однак Бердичівську міську раду до складу засновників не включено, чим порушено законні права та інтереси мешканців сіл Скраглівка та Підгородне.

14.06.2021 на електронну пошту суду від представника Райгородоцької селищної радинадійшло клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання мотивоване тим, що згідно наявних у матеріалах справи доказів підтверджується факт права власності територіальних громад на майно разом з реєстрацією корпоративних прав в реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Таким чином, оскільки порушення прав вбачається у наслідках, які спричинені рішеннями відповідача, яке позивач вважає протиправним, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер, то визнання незаконними таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів. Відтак, існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

В судовому засіданні суд поставив на обговорення питання про закриття провадження у справі, оскільки спір не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства .

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти закриття провадження у справі.

Представник відповідача та третіх осіб в судове засідання не з"явилися.

Вирішуючи питання про наявність підстав для закриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до Постанови Верховної ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17.07.2020 №807-ЇХ у Житомирській області утворено Бердичівський район (з адміністративним центром у місті Бердичів) у складі територій Андрушівської міської, Бердичівської міської, Вчорайшенської сільської, Гришковецької селищної, Краснопільської сільської, Райгородоцької сільської, Ружинської селищної, Семенівської сільської, Червоненської селищної, Швайківської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Бердичівською районною радою 03.11.2020 прийнято рішення №№628, 630, 631, якими Бердичівська районна рада виходить зі складу засновників Комунального некомерційного підприємства "Центральна районна лікарня Бердичівського району "Бердичівської районної ради", Комунального некомерційного підприємства "Бердичівська стоматологічна поліклініка" Бердичівської районної ради та Комунального підприємства "Трудового архіву" Бердичівської районної ради та одночасно включає до складу засновників Гришковецьку селищну раду Бердичівського району, Райгородоцьку сільську раду Бердичівського району, Семенівську сільську раду Бердичівського району, Швайківську сільську раду Бердичівського району.

На сесії новосформованої Бердичівської районної ради 29.12.2020 прийнято рішення №37 "Про внесення змін до рішень районної ради від 03.11.202С №628"; №38 "Про внесення змін до рішень районної ради від 03.11.202С №631"; №39 "Про внесення змін до рішень районної ради від 03.11.202С №630", відповідно до яких внесено зміни в частині включення до складу засновників Комунального некомерційного підприємства "Центральна районна лікарня Бердичівського району "Бердичівської районної ради", Комунального некомерційного підприємства "Бердичівська стоматологічна поліклініка" Бердичівської районної ради та Комунального підприємства "Трудовою архіву" Бердичівської районної ради Бердичівську міську раду з частиною статутного капіталу 5.8% - враховуючи кількість населення сіл Скраглівка та Підгородне .

В подальшому на сесії Бердичівської районної ради 20.01.2021 прийняті рішення №№41, 42, 43 "Про внесення змін до рішення районної ради від 03.11.202С №628", "Про внесення змін до рішення районної ради від 03.11.2020 №630", "Про внесення змін до рішення районної ради від 03.11.2020 №631", відповідно до яких Бердичівська районна рада виходить зі складу засновників Комунального некомерційного підприємства "Центральна районна лікарня Бердичівського району "Бердичівської районної ради", Комунального некомерційного підприємства "Бердичівська стоматологічна поліклініка" Бердичівської районної ради та Комунального підприємства "Трудового архіву" Бердичівської районної ради та одночасно включає до складу засновників Гришковецьку селищну раду Бердичівського району, Райгородоцьку сільську раду Бердичівського району, Семенівську сільську раду Бердичівського району, Швайківську сільську раду Бердичівського району.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Звертаючись до суду з позовом Бердичівська міська рада вказує на те, що Бердичівською районною радою у спірних рішеннях порушено законні права та інтереси Бердичівської міської ради, оскільки відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 №711-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Житомирської області" Бердичівську міську раду визнано спроможною територіальною громадою до складу якої увійшли села Скраглівка та Підгородне Бердичівського району, однак Бердичівську міську раду до складу засновників КП "Трудовий архів" Бердичівської районної ради, Комунального некомерційного підприємства "Центральна районна лікарня Бердичівського району "Бердичівської районної ради", Комунального некомерційного підприємства "Бердичівська стоматологічна поліклініка" Бердичівської районної ради не включено, чим порушено законні права та інтереси мешканців сіл Скраглівка та Підгородне.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, відповідно акту приймання-передачі об"єктів комунальної власності від 22.02.2021, витягу з Єдиного державного ресєтру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.03.2021 №250145412, витягу з Єдиного державного ресєтру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.03.2021 №25014740 зареєстровано право власності територіальних громад Гришковецької селищної ради Бердичівського району, Райгородоцької сільської ради Бердичівського району, Семенівської сільської ради Бердичівського району, Швайківської сільської ради Бердичівського району на Комунальне некомерційне підприємство "Центральна районна лікарня Бердичівського району "Бердичівської районної ради" разом з реєстрацією корпоративних прав в реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців.

Таким чином, рішення Бердичівської районної ради Житомирської області 42 сесії VII скликання від 03.11.2020 № 628 "Про КПП "Центральна районна лікарня Бердичівського району" із змінами внесеними рішеннями Бердичівської районної ради Житомирської області другої сесії VIII скликання від 29.12.2020 № 37 "Про внесення змін до рішення районної ради від 03.11.2020 № 628" та третьої сесії VIII скликання від 20.01.2021 №41 "Про внесення змін до рішення районної ради від 03.11.2020 № 628" є релізованим фактом його виконання.

Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв`язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів.

Таким чином, суд зазначає, що оскаржуване у цій справі рішення районної ради №628 вичерпало свою дію внаслідок його виконання, у результаті чого в подальшому у третіх осіб виникло право власності на майно, тому оскарження такого рішення відповідача не призведе до вирішення спору без встановлення правомірності набуття права власності на таке майно та корпоративних прав.

За змістом ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 Кодексу, публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Таким чином, особливістю правовідносин, що виникають, є їх публічно-правовий характер, пов`язаність із сферою реалізації публічної влади.

Проте, слід зазначити, що специфіку публічно-правового спору визначає не тільки його суб`єктний склад, а й підстави виникнення цього спору і тісно пов`язане з цим питанням межі повноважень адміністративного суду.

Отже, загальними критеріями для того, щоб визначити за спірними правовідносинами адміністративну юрисдикцію, є суб`єктний склад сторін (однією із сторін повинен бути суб`єкт владних повноважень) та предмет спору відповідно до природи спірних правовідносин (наявність публічно-правових відносин між сторонами під час виконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій на основі законодавства, тобто при реалізації цим суб`єктом своїх владних функцій та повноважень, визначених законодавством).

Спори з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені у межах приватних правовідносин до адміністративної юрисдикції не відносяться.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

При цьому, визначальною ознакою для правильного вирішення питання щодо юрисдикційної належності цього спору є характер правовідносин, у яких виник спір, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

Суд відмічає, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних (господарських) прав та інтересів.

Статтею 20 Господарського процесуального кодексу України визначено які справи відносяться до юрисдикції господарських судів.

Згідно з п.6 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Враховуючи те, що рішення Брдичівської районної ради №628 (із змінами та доповненнями) є реалізованим фактом його виконання, суд вважає, що спір у цій частині стосується порушення майнових прав, відтак такий є приватноправовим, що виключає можливість його розгляду у порядку адиміністративного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (подалі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" [див. рішення у справі "Занд проти Австрії" (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <…> фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися "судом, встановленим законом", національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу господарського судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Таким чином, враховуючи встановлені обствини та суть спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що спір в частині оскарження рішення Бердичівської районної ради Житомирської області 42 сесії VII скликання від 03.11.2020 № 628 "Про КПП "Центральна районна лікарня Бердичівського району" із змінами внесеними рішеннями Бердичівської районної ради Житомирської області другої сесії VIII скликання від 29.12.2020 № 37 "Про внесення змін до рішення районної ради від 03.11.2020 № 628" та третьої сесії VIII скликання від 20.01.2021 №41 "Про внесення змін до рішення районної ради від 03.11.2020 № 628" не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та з огляду на суб`єктний склад учасників цієї справи має вирішуватися за правилами господарського судочинства, тому провадження у справі в цій частині підлягає закриттю.

В той же, час клопотання про закриття провадження в іншій частині позову задоволенню не підлягає, оскільки доказів реалізації решти оскаржуваних рішень матеріали справи не містять, тому їх правомірність підлягає встановленню у порядку адміністративного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд частково задовольняє клопотання позивача та закриває провадження в частині оскарження рішення Бердичівської районної ради Житомирської області 42 сесії VII скликання від 03.11.2020 № 628 "Про КПП "Центральна районна лікарня Бердичівського району" із змінами внесеними рішеннями Бердичівської районної ради Житомирської області другої сесії VIII скликання від 29.12.2020 № 37 "Про внесення змін до рішення районної ради від 03.11.2020 № 628" та третьої сесії VIII скликання від 20.01.2021 №41 "Про внесення змін до рішення районної ради від 03.11.2020 № 628".

Керуючись статтями 238, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Клопотання представника третьої особи задовольнити частково.

Провадження у адміністративній справі № 240/1583/21 в частині визнання протиправним та скасування рішення 42 сесії VII скликання Бердичівської районної ради Житомирської області від 03.11.2020 №628 "Про КПП "Центральна районна лікарня Бердичівського району" із змінами та доповненнями внесеними рішеннями 2 сесії VIII скликання Бердичівської районної ради Житомирської області від 29.12.2020 №37 "Про внесення змін до рішення районної ради від 03.11.2020 №628" та 3 сесії VIII скликання від 20.01.2021 №41 "Про внесення змін до рішення районної ради від 03.11.2020 №628", закрити.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Капинос

Повний текст ухвали складений 18 червня 2021 року