Справа № 520/9193/21
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2021-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

18 червня 2021 р. справа №520/9193/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мар`єнко Л.М., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа - Головне управління Державної податкової служби у Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) виключити відомості про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників за виконавчими провадженнями №56087986 та №55388754;

- зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зняти арешт з усього майна ОСОБА_1 , накладений згідно постанов державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 29 грудня 2017 року ВП №55388754 та постанови від 11 квітня 2018 року ВП №56087986.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що виконавчий лист Харківського окружного адміністративного суду по справі №820/3932/17, який став підставою для відкриття ВП №56087986 та у примусовому виконанні якого, винесена постанова щодо накладення арешту, був визначний таким, що не підлягає виконанню. Оскільки вказаний виконавчий лист був підставою для накладення арешту на майно у межах виконавчих проваджень №56087986 та №55388754, тому відповідач зобов`язаний зняти арешт з майна позивача.

Від відповідача, через канцелярію суду, надійшли матеріали №56087986, відзив, клопотань, заяв до суду не надходило.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, відповідач є належним чином повідомлений про наслідки неподання заперечень проти позову та необхідних документів або заяви про визнання позову до суду.

Представник третьої особи правом для надання пояснень та заперечень до суду - не скористався.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2017 року у справі №820/3932/17 було задоволено позов Головного управління ДФС у Харківській області про стягнення заборгованості з відповідача - фізичної особи ОСОБА_1 у розмірі 139593,61 грн. податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, в тому числі: за податковим повідомленням-рішенням форми «Р» № від 20.01.2017 року донараховано основного платежу - у сумі 91391,00 грн., штрафні санкції у сумі - 23017,75 грн., пені - у сумі 25184,86 грн. на підставі Акту про результати перевірки №4936/20-30-13-04-06 від 12.12.2016 року.

Вказане судове рішення набрало законної сили та 27 листопада 2017 року Харківським окружним адміністративним судом позивачу видано виконавчий лист по справі № 820/3932/17.

20 грудня 2017 року Шевченківським Відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області за вказаним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження №55288754, яке було завершено у відповідності до п. 2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" (у зв`язку у тим, що боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними), а виконавчий лист було повернуто стягувану.

02 квітня 2018 року Шевченківським Відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області було повторно відкрито виконавче провадження №56087986 за вказаним виконавчим листом, яке також було завершено у відповідності до п. 2 ч.1 ст.37 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження (у зв`язку у тим, що боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними), а виконавчий лист було повернуто стягувану.

Судом встановлено, що на даний час виконавчий лист від 17 листопада 2017 року, виданий Харківським окружним адміністративним судом у справі №820/3932/17, до примусового виконання не пред`явлений та знаходиться у стягувана - Головного управління ДПС у Харківській області. Зазначене підтверджується Витягом з автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року у справі №520/679/2020 позов ОСОБА_1 було задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 20.01.2017 р. № про визначення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 114.408,75 грн. (основний платіж 91.391,00 грн.., штраф за недоплату 22.847,75 грн., штраф за неподання декларації про доходи і майновий стан за 2015 р. 170,00 грн.).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року зазначене рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року №820/3932/17 заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Виконавчий лист, виданий Харківським окружним адміністративним судом по справі №820/3932/17, - визнано таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості перед бюджетом з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у загальному розмірі 114408,75 грн. В частині стягнення пені в сумі 25184,86 грн. виконавчий лист залишився таким, що підлягає виконанню оскільки «доказів скасування пені в сумі 25184,86 грн, тобто доказів того, що зазначена заборгованість була погашена боржником у добровільному порядку суду надано не було».

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року №820/3932/17 заяву ОСОБА_1 задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Харківським окружним адміністративним судом по справі №820/3932/17 в частині стягнення пені в сумі 25184,86 грн.

Таким чином, згідно вищевказаних ухвал Харківського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року та від 23 квітня 2021 року виконавчий лист, виданий Харківським окружним адміністративним судом по справі №820/3932/17, не підлягає виконанню в цілому.

Крім того, строки пред`явлення виконавчого листа №820/3932/17 від 17 листопада 2017 року до примусового виконання вже минули.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта N0 (пошук за РНОКПП позивача) від 24.05.2021, на все нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт згідно Постанови про арешт майна боржника №56087986 від 11.04.2018 року державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області. Обтяжувач: Шевченківський ВДВС м. Харкова ГТУЮ в Харківській області .

Також, згідно інформації з Державного реєстру обтяжень рухомого майна відносно ОСОБА_1 внесено відомості про обтяження невизначеного майна №16843985 від 26.04.2018 та №16679793 від 23.01.2018, обтяжувач: Шевченківській ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області.

Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників по ОСОБА_1 зазначено відомості про наявність виконавчих проваджень №56087986 та №55388754 про стягнення коштів на користь держави.

А згідно інформації з АСВП виконавчі провадження №56087986 та №55388754 про стягнення коштів на користь держави мають статус - завершено.

Таким чином, згідно вищевказаних судових рішень були скасовані податкові повідомлення-рішення відносно ОСОБА_1 , а виконавчий лист визнано таким, що не підлягає виконанню, продовжує існувати обтяження належного йому рухомого і нерухомого майна, а також обліковується відповідна інформація про позивача в Єдиному реєстрі боржників.

У зв`язку з чим позивач звернувся з заявою про зняття арешту до Шевченківського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), але отримав відмову.

Згідно листа-відповіді вих. №6-1071 від 18.05.2021 відповідач не вбачає можливим зняти арешт з майна, посилаючись на те, що Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено можливість зняття арешту з майна боржника після повернення виконавчого документа стягувану на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону.

Зазначеним листом-відповіддю вих. №Б-1071 від 18.05.2021 Шевченківського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) підтверджується, що по виконавчому листу, виданому Харківським окружним адміністративним судом 27.11.2017 року №820/3938/17 - 20.12.2017 року було відкрито виконавче провадження №55388754.

За цим виконавчим провадженням 29.12.2017 року було винесено постанову про арешт майна боржника та накладено арешт на все майно боржника.

26.02.2018 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (не виявлено майно, на яке може бути звернено стягнення). Далі, цей же виконавчий лист пред`явлений повторно та 02.04.2018 року відкрито виконавче провадження №56087986, за яким 11.04.2018 року винесено постанову про арешт майна боржника і накладено арешт на все майно боржника. 29.08.2018 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (не виявлено майно, на яке може бути звернено стягнення).

В листі також зазначено, що статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту.

Позивач, не погоджуючись із вказаною відмовою, зазначає, що його права порушені, тому дана обставина стала підставою для звернення до суду.

Суд зазначає, що законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).

Суд розглядає спірні правовідносини, керуючись Законом України Про виконавче провадження в редакції від 18.04.2020 року.

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону України №1404-VIII визначено перелік документів, що підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII).

Відповідно до частин 5, 6 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» - у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» - особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що у відповідача були підстави для зняття арешту з майна позивача.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання відповідачем своїх обов`язків порушело права позивача, оскільки арешт було накладено у ході виконання виконавчого документа, який був визнаний судом таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 287, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа - Головне управління Державної податкової служби у Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) виключити відомості про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників за виконавчими провадженнями №56087986 та №55388754.

Зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зняти арешт з усього майна ОСОБА_1 , накладений згідно постанов державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 29 грудня 2017 року ВП №55388754 та постанови від 11 квітня 2018 року ВП №56087986.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (майдан Свободи, 5, Держпром, 6 під., 10 пов., м.Харків, 61022, ) суму судового збору у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мар`єнко Л.М.