Справа № 540/3965/20
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/3965/20

Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

рішення суду першої інстанції прийнято у

м. Херсон, 11 лютого 2021 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Єщенка О.В.

секретар судового засідання Недашковська Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2020 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (відповідач), про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 19.04.2018р. № та №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що контролюючим органом спірні податкові повідомлення-рішення прийнято необґрунтовано без з`ясування та врахування всіх обставин, оскільки анульований (прощений) платнику податків ОСОБА_1 борг за кредитом у сумі 191699,47 грн. не є доходом у вигляді додаткового блага. Твердження податкового органу про те, що сума доходу (додаткового блага) у вигляді суми боргу (кредиту) платника податків прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням у розмірі 191699,47 грн., платником податку ОСОБА_1 не відображена у рядку 10.9 Податковій декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік, що привело до заниження загального річного оподатковуваного доходу на зазначену суму, є хибними. Згідно з розділом III акта документальної позапланової перевірки від 28.02.2018 (Висновки) "Документальною позаплановою перевіркою платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) встановлені порушення податкового законодавства.", тобто акт документальної позапланової перевірки від 28.02.2018 №240/21- 22-13-06/ НОМЕР_2 складено стосовно платника податків ОСОБА_1 , та не має жодного відношення до його господарської діяльності у якості фізичної особи - платника податків. Прийняті, на підставі акту невиїзної перевірки податкові повідомлення-рішення від 19.14.2018 № та № також стосуються саме платника податків ОСОБА_1 та не мають відношення до фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 . Крім того, відповідно до п.8 розділу XX "Перехідні положення" ПК України контролюючий орган не тільки не встановив основну суму боргу, а й неправомірно розрахував суму податків на суму додаткового блага без врахування суми курсової різниці.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 11.02.2021 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подано до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на необґрунтованість висновків суду першої інстанції, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування скарги зазначено, що аналізом п. 8 Закону України від 09.04.2015р., яким доповнено підрозділ 1 розділу ХХ ПКУ пунктом 8 слідує, що прощена (анульована) кредитором сума (розмір якої дорівнює різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначеною за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 1 січня 2014 року) не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу за наявності всіх обов`язкових умов: фінансовий кредит не був погашений станом на 01.01.2014р.; операція з прощення (анулювання кредиту) здійснена після 01.01.2015р.; відбулась зміна валюти зобов`язання за кредитом. На думку позивача у справі, суд першої інстанції не виклав власну правову позицію, щодо приведених у позовній заяві викладів щодо не отримання ОСОБА_1 додаткового блага у відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України. Також, суд першої інстанції не вірно трактує положення п. 8 Закону щодо відношення сум доходів платника податків фізичної особи, які не підпадають під дію п. 165.1.29 п. 165.1 ст. 165 ПК України.

17.05.2021р. (вхід.№ 10342/21) від відповідача у справі до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про хибність доводів апелянта, з огляду на обґрунтованість висновків суду першої інстанції та законність прийнятого судового рішення, оскільки анулювання позичальнику в даному випадку ОСОБА_1 основної суми боргу (кредиту) вважається додатковим благом та включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у відповідності до пп. «д» п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 та статті 79 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VІ (із змінами та доповненнями) та наказу Головного управління ДФС у Херсонській області від 19.01.2018 №88, головним державним ревізор-інспектором відділу контрольно - перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Херсонській області Дереповкою Віталієм Миколайовичем проведена документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питання отримання додаткового блага у вигляді анулювання кредитної заборгованості за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, відповідно до затвердженого плану перевірки, наведеного у додатку № 1 до акта, за результатами якої складено акт перевірки від 28.02.2018 року № 240/21-22-13-06/ НОМЕР_1 .

Документальною позаплановою невиїзною перевіркою платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) встановлені порушення податкового законодавства, а саме:

1. пп. "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VІ із змінами та доповненнями, платником податку у 2016 році не включена до загального річного оподатковуваного доходу сума доходу у вигляді додаткового блага у розмірі 191699,47 грн., що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб у сумі 34381,88 грн.

2. п.п. 1.2 п. 16 прим. 1 підрозд. 10 розд. XX Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ із змінами і доповненнями, занижено суму доходу, що є об`єктом оподаткування військового збору, та призвело до заниження суми військового збору в сумі 2865,16 грн.

На підставі акту перевірки № 240/21-22-13-06/ НОМЕР_1 від 28.02.2018 року Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі винесено податкове повідомлення-рішення від 19.04.2018 року № , відповідно до якого сума грошового зобов`язання за платежем "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" становить 42977,35 грн.

На підставі акту перевірки № 240/21-22-13-06/ НОМЕР_1 від 28.02.2018 року Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі винесено податкове повідомлення-рішення від 19.04.2018 року № , відповідно до якого сума грошового зобов`язання за платежем "Військовий збір" становить 3581,45 грн.

Вважаючи прийняті податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що сума анульованого позичальнику ОСОБА_1 основної суми боргу (кредиту) вважається додатковим благом та включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу з урахуванням норм пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, відтак оскільки платник податку не відобразив суму основного боргу, яка була анульована (прощена) за період з 01.07.2016р. по 30.09.2016р. у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2016р. та з яких не нарахував та не перерахував податки, відтак спірні податкові повідомлення-рішення є правомірними.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та обґрунтованості висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Фактичною підставою прийняття спірних податкових повідомлень-рішень стали висновки податкового органу про те, що оскільки кредитором (банком) здійснено прощення (анулювання) основної суми боргу (кредиту), з метою оподаткування така сума анульованого боргу вважається додатковим благом та включається до загального місячного оподатковуваного доходу і є підставою для нарахування та сплати податку на доїоди фізичних осіб та військового збору.

Вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено положеннями ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пп.163.1.1 та 163.1.2 п.163.1 ст.163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до абз.2 п.164.1 ст.164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

За визначенням пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Відповідно до пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України є вичерпним.

Так, згідно пп.«д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу в порядку, визначеному п.п. "д" п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Законом України № 321-VIII від 09.04.2015р. «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань» положення якого набрали чинності 07.05.2015р., підрозділ 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктом 8, у відповідності з яким не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Отже, з метою оподаткування доходи, отримані платником податку у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, та суми прощеної (анульованої) кредитором у розмірі різниці, розрахованої відповідно до п.8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, слід розглядати окремо.

За змістом наведених положень у разі якщо кредитором (банком) здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до п.8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, то з метою оподаткування сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом і включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у відповідності до пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Наведені норми також вказують на те, що основна сума боргу (кредиту) платника податку прощена (анульована) кредитором за його самостійним рішенням є доходом такого платника. Визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є приріст показників фінансового та/або майнового стану платника податку.

При прощенні (анулюванні) заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов`язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом.

Крім того, кредитор в свою чергу має належним чином повідомити платника податку - боржника про анулювання (прощеного) боргу (рекомендованим листом з повідомленням про вручення, шляхом укладення відповідного договору, шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто) та включити суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку. Боржник (платник податків), який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) суми основного боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідних сум податку, в тому числі і військового збору.

Аналогічна правова позиція вже неодноразово була викладена у постановах Верховного Суду від 24.10.2018р. у справі № 826/6896/17, від 01.10.2019р. у справі №826/4578/17, від 29.01.2019р. у справі № 821/707/17.

Як свідчать матеріали справи, 12.08.2016 року між АТ «ОТП БАНК» (далі - Банк) та громадянином ОСОБА_1 (далі - Позичальник) було укладено договір про внесення змін та доповнень №3 (про прощення боргу) до кредитного договору № СМ-БМЕНОО/015/2008 від 23.05.2008.

За умовами договору про внесення змін та доповнень №3 від 12.09.2016, сторони погодили:

1. Відповідно до умов Договору про внесення змін та доповнень (договір про зміну валюти боргових зобов`язань) № 2 від 25 липня 2016 року заборгованість Позичальника перед Банком після конвертації становить 2607063,75 ( Два мільйони шістсот сім тисяч шістдесят три, 75) гривень.

2. Сторони домовились внести зміни та доповнення до Кредитного договору наступного змісту:

2.1. Позичальник зобов`язується погасити Боргові зобов`язання в гривні у термін до 12 серпня 2016 року в розмірі 452000,00 (чотириста п`ятдесят дві тисячі) гривень.

2.2. За умови належного виконання Позичальником умов Кредитного договору та п.п. 2.1 Додаткового договору, Позичальник буде вважатись таким, що погасив свої боргові зобов`язання перед Банком в повному обсязі і Банк керуючись ст. 605 Цивільного кодексу України, здійснює анулювання (прощення) боргу в розмірі 1943098,31 (один мільйон дев`ятсот сорок три тисячі дев`яносто вісім, 31) гривень (надалі - Сума прощеного боргу).

2.3. Курсова різниця. Розмір Боргових зобов`язань в іноземній валюті, за якими у відповідності до Додаткового договору валюта змінена на гривню, а саме 104282,55 (сто чотири тисячі двісті вісімдесят два, 55) Доларів США, на дату зміни валюти Боргових зобов`язань за офіційним курсом Національного банку України дорівнює 2584929,26 (два мільйони п`ятсот вісімдесят чотири тисячі дев`ятсот двадцять дев`ять, 26) гривень. При цьому, розмір таких Боргових зобов`язань за офіційним курсом Національного банку України станом на 01 січня 2014 року дорівнює 833538,42 (вісімсот тридцять три тисячі п`ятсот тридцять, 42) гривень. Курсова різниця по кредиту складає 1751398,84 (один мільйон сімсот п`ятдесят одна тисяча триста дев`яносто вісім, 84) гривень.

2.3.1. Якщо Сума прощеного боргу перевищує розмір курсової різниці, визначеної п.п. 2.3 Додаткового договору, у Позичальника відповідно до вимог пп. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України виникає оподаткований дохід та Позичальник зобов`язаний подати до податкового органу декларацію, сплатити податки та збори з такого доходу в порядку та у розмірах, встановлених чинним законодавством України.

Відповідно до листа Національного банку України від 22.05.2018 № 60-0006/28124 щодо розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, та сум утриманого з них податку (далі - форма № 1ДФ) відображаються суми боргу, прощеного (анульованого) банком за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою банкрутства, до закінчення строків позовної давності, з ознаками :

"126" - у частині оподатковуваного доходу у вигляді основної суми боргу (кредиту), у разі якщо його розмір перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку - рік), установленої на 1 січня звітного податкового року (підпункт "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Кодексу;

"127" - у частині, що не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподаткованого доходу, а саме: основна сума боргу (кредиту), яка не перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня звітного податкового року, та/або сума процентів, комісій, штрафних санкцій/пені (підпункту 165.1.55 пункту 165.1 статті 165 Кодексу); сума у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, не погашеним до 1 січня 2014 року, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, сумою такого боргу визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами (пункт 8 підрозділу 1 розділу XX Кодексу).

Згідно даних податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (далі - податковий розрахунок форми № 1ДФ) наданого до органу ДФС АТ "ОТП БАНК" () (звітний, від 09.11.2016 реєстраційний номер ) в періоді з 01.07.2016 по 30.09.2016 платник податків ОСОБА_1 отримав доходи у вигляді додаткового блага (ознака доходу - "126") у сумі 191699,47 грн., з яких не нараховано (не утримано) та не перераховано до бюджету податку на доходи з фізичних осіб.

Згідно даних податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (далі - податковий розрахунок форми № 1ДФ) наданого до органу ДФС АТ "ОТП БАНК" () (звітний, від 09.11.2016) в періоді з 01.07.2016 по 30.09.2016 платник податків ОСОБА_1 отримав доходи у вигляді суми у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, не погашеним до 1 січня 2014 року, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, сумою такого боргу визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами (ознака доходу - "127") у розмірі 1751398,84 грн.

За вказаного, як вірно встановлено було судом першої інстанції, сума основного боргу, яка була анульована (прощена) ОСОБА_1 становить 1943098,31 грн.

В свою чергу сума курсової різниці згідно з п.8 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, яка не вважається додатковим благом становить 1751398,84 грн.

Додаткове благо: 1943098,31 (прощена сума основного боргу) - 1751398,84 грн. (різниця, яка не вважається додатковим благом) = 191699,47 грн.

З огляду на викладене, сума 191 699,47 грн. є доходом платника податку в повному обсязі та підлягає оподаткуванню як ПДФО, так і військовим збором.

Встановленими обставинами справи слідує, що податковим органом нарахування сум ПДФО та військового збору відбулось саме за прощення (анулювання) кредитором за його самостійним рішенням основної суми боргу (кредиту), відтак суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що такий борг набуває статусу додаткового блага та відповідно до вимог пп.«д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Згідно з п.167.1 ст.167 ПК України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику (крім випадків, визначених у пп.167.2 - 167.6 ст.167 Кодексу).

Також доходи, визначені ст.163 ПК України, є об`єктом оподаткування військовим збором (пп.1.2 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України), зокрема загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Ставка військового збору становить 1,5 відсотка об`єкта оподаткування, визначеного пп.1.2 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України (пп.1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України).

Водночас, відповідно до пп.1.7 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України звільняються від оподаткування збором доходи, що згідно з розділом IV Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у пп.165.1.2, 165.1.18, 165.1.25, 165.1.52 п.165.1 ст.165 Кодексу.

Також у розглядуваному випадку кредитором (банком) здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до п.8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, тому з метою оподаткування сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом і включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу з урахуванням норм пп.«д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України та оподатковується ПДФО і військовим збором.

До того ж, колегія суддів підтверджує, що судом першої інстанції під час перевірки правомірності прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, було обґрунтовано встановлено, що податковим органом під час розрахунку суми прощеного (анульованого) боргу та нарахованих зобов`язань з ПДФО та військового збору була врахована також сума курсової різниці.

Крім того, апеляційний суд вважає за доцільне вказати, що згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтею 605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Аналіз наведених норм законів свідчить, що додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас у разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Отже, доводи апелянта, що ним не було отримано доходу в розумінні додаткового блага є безпідставними, оскільки сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний дохід.

Судова колегія також звертає увагу на те, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, в апеляційній скарзі не зазначено, відтак такі не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи в межах заявлених вимог, правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241-243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року у справі № 540/3965/20- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено та підписано 18.06.2021р.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Димерлій О.О. Єщенко О.В.