Справа № 440/1964/20
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року

м. Київ

справа № 440/1964/20

провадження № К/9901/13429/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Данилевич Н. А., Шевцової Н. А.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Департаменту економічного розвитку, торгівлі та залучення інвестицій Полтавської обласної державної адміністрації, за участю третьої особи - Комунального підприємства "Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи" Полтавської обласної ради, про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року, ухваленого у складі головуючого судді Удовіченка С. О., та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2021 року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого - Мельнікової Л. В., суддів: Рєзнікової С. С., Бегунца А. О.

І. Суть спору

1. У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту економічного розвитку, торгівлі та залучення інвестицій Полтавської обласної державної адміністрації, (далі - Департамент), за участю третьої особи - Комунального підприємства "Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи" Полтавської обласної ради (далі - КП "Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи"), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

1.1. скасувати наказ Департаменту від 25 березня 2020 року № 30-о «Про зміну структури Департаменту економічного розвитку, торгівлі та залучення інвестицій»;

1.2. скасувати персональне попередження Департаменту від 25 березня 2020 року про наступне звільнення позивача;

1.3. скасувати наказ Департаменту від 23 квітня 2020 року № 46 "Про звільнення ОСОБА_1 ";

1.4. зобов`язати відповідача зберегти за ним робоче місце на час всього терміну його лікування;

1.5. стягнути з відповідача 70000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

2. В мотивування позову зазначає, що 25 березня 2020 року позивача ознайомлено про ліквідацію відділу зовнішньоекономічної діяльності та своє звільнення як начальника вищезгаданого відділу.

Позивач вказує, що він у період з 26 березня 2019 року по 27 грудня 2019 року проходив основний курс лікування від туберкульозу, а тому має право на збереження за ним робочого місця відповідно до статті 21 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз".

Однак, в порушення наведеної норми Департаментом видано наказ від 23 квітня 2020 року № 46, яким звільнено позивача із займаної посади.

Вважаючи оскаржуваний наказ про звільнення позивача у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури Департаменту протиправним, ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою про його скасування.

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи

3. ОСОБА_1 , обіймаючи посаду заступника начальника управління - начальника відділу міжнародного співробітництва та залучення інвестицій Департаменту, у періоди з 05 березня 2019 року по 08 березня 2019 року, з 12 березня 2019 року по 16 березня 2019 року, з 22 березня 2019 року по 08 липня 2019 року, з 16 серпня 2019 року по 05 вересня 2019 року, з 27 березня 2020 року по 31 березня 2020 року, з 21 квітня 2020 року по 25 квітня 2020 року, з 23 квітня 2020 року по 09 травня 2020 року, з 12 травня 2020 року по 20 травня 2020 року, перебував на лікуванні.

4. Згідно з листом КП «ПОДПТД ПОР» від 22 травня 2020 року № 01-07/1123 лист тимчасової непрацездатності позивача ОСОБА_1 № 295172 закритий 27 грудня 2019 року з відміткою - стати до роботи. З 28 грудня 2019 року по 22 травня 2020 року ОСОБА_1 листів непрацездатності з приводу туберкульозу легень не отримував.

5. 27 грудня 2019 року позивачу безстроково встановлена друга група інвалідності.

6. Згідно із штатним розписом Департаменту на 2020 рік (введений в дію з 01 січня 2020 року), в структурі Департаменту 4 управління (у тому числі - Управління інвестиційної політики, зовнішньоекономічної діяльності та міжнародного співробітництва), загальна численність штатних одиниць складала 58 одиниць.

При цьому, в структурі Управління інвестиційної політики, зовнішньоекономічної діяльності та міжнародного співробітництва перебувало два відділи: відділ міжнародного співробітництва та залучення інвестицій (керівником якого був позивач ОСОБА_1 ) та відділ зовнішньоекономічної діяльності, європейської інтеграції та координації міжнародної технічної допомоги.

7. Розпорядженням голови Полтавської обласної державної адміністрації від 17 січня 2020 року № 36 «Про упорядкування структури облдержадміністрації», зі змінами, внесеними розпорядженням від 04 лютого 2020 року № 69, затверджено перелік структурних підрозділів облдержадміністрації та їх граничну чисельність, зокрема, штатну чисельність Департаменту скорочено з 58 до 44 штатних одиниць.

8. 23 січня 2020 року та 31 січня 2020 року керівником Департаменту видано накази № 4-о «Про зміну істотних умов праці та можливе вивільнення у зв`язку із скороченням граничної чисельності Департаменту» та № 8-о «Про упорядкування структури департаменту за затвердження штатного розпису».

9. 03 лютого 2020 року позивача як заступника начальника управління - начальника відділу міжнародного співробітництва та залучення інвестицій управління інвестиційної політики, зовнішньоекономічної діяльності та міжнародного співробітництва, отримав персональне попередження про можливе наступне вивільнення.

Разом з цим позивачу запропоновано переведення на посаду начальника відділу зовнішньоекономічної діяльності управління інвестиційної політики та зовнішньоекономічних зв`язків Департаменту з окладом 7050,00 грн. на місяць.

10. Відповідно до штатного розпису Департаменту на 2020 рік (введений в дію з 03 лютого 2020 року), в структурі Департаменту 3 управління, загальна численність штатних одиниць складала 44 одиниць.

При цьому, в структурі управління інвестиційної політики та зовнішньоекономічних зв`язків (1 одиниця) два відділи: відділ міжнародного співробітництва та залучення інвестицій (5 одиниць) та відділ зовнішньоекономічної діяльності (4 одиниці, у тому числі посада начальника відділу, яку обіймав позивач).

11. Розпорядженням Полтавської обласної державної адміністрації (далі - Полтавська ОДА) від 04 лютого 2020 року № 69 повноваження Департаменту економічного розвитку, торгівлі та залучення інвестицій Полтавської ОДА у сфері паливно-енергетичного комплексу передані до Департаменту екології та природних ресурсів Полтавської ОДА (п. 9), повноваження Департаменту соціального захисту населення Полтавської ОДА з питань праці, трудових відносин, зайнятості населення, трудової міграції та соціального діалогу передані до Департаменту економічного розвитку, торгівлі та залучення інвестицій Полтавської ОДА (п. 10).

12. Наказом Департаменту від 07 лютого 2020 року № 14-а затверджено положення про управління інвестиційної політики та зовнішньоекономічних зв`язків Департаменту та його відділи: відділ міжнародного співробітництва та залучення інвестицій, відділ зовнішньоекономічної діяльності.

13. Відповідно до штатного розпису Департаменту на 2020 рік (введений в дію з 25 березня 2020 року), в структурі Департаменту 3 управління, загальна численність штатних одиниць складала 44 одиниць. Так, в структурі Департаменту перебували: Управління стратегічного планування та регіонального розвитку, до якого входили: відділ з питань регіонального розвитку, відділ економічного аналізу та стратегічного планування; Управління інвестиційної політики та зовнішньоекономічних зв`язків, до якого входили: відділ міжнародного співробітництва та залучення інвестицій, відділ зовнішньоекономічної діяльності; Управлінням економічного розвитку підприємництва та промисловості, до якого входили: відділ економічного розвитку підприємництва, відділ економічного розвитку промисловості, державної та спільної власності громадян; Відділ бухгалтерського обліку та фінансової звітності; Відділ управління персоналом та правового забезпечення.

14. Згідно з наказом Департаменту від 25 березня 2020 року № 30-о «Про зміну структури Департаменту економічного розвитку, торгівлі та залучення інвестицій»: управління інвестиційної політики та зовнішньоекономічних зв`язків перейменовано на управління інвестиційної політики та соціально-трудових відносин; відділ міжнародного співробітництва та залучення інвестицій управління інвестиційної політики та зовнішньоекономічних зв`язків перейменовано на відділ міжнародного співробітництва та залучення інвестицій управління інвестиційної політики та соціально-трудових відносин.; відділ зовнішньоекономічної діяльності управління інвестиційної політики та зовнішньоекономічних зв`язків ліквідований (посади начальника цього відділу та 3 одиниці головного спеціаліста цього відділу скорочено). Утворений відділ соціально-трудових відносин управління інвестиційної політики та соціально-трудових відносин. Введені: 1 одиниця - начальник цього відділу та 3 одиниці головного спеціаліста.

15. 25 березня 2020 року позивача у зв`язку зі зміною структури Департаменту та, враховуючи зміну функціональних повноважень Департаменту, попереджено про наступне звільнення та про зміну істотних умов державної служби.

16. Наказом Департаменту від 01 квітня 2020 року № 37-а затверджено положення про управління інвестиційної політики та соціально-трудових відносин Департаменту та його відділи: відділ міжнародного співробітництва та залучення інвестицій та відділ соціально-трудових відносин.

17. 15 квітня 2020 року лікарем Краєвською О .О. позивачу видана довідка про те, що з 26 березня 2019 року по 15 квітня 2020 року він перебуває на лікуванні в умовах КП «ПОКПТД ПОР» з приводу активного туберкульозу.

У зв`язку з тим, що означена довідка не відповідає пункту 1.1 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13 листопада 2001 року № 455, відповідачем довідка не прийнята до уваги.

18. Наказом Департаменту від 23 квітня 2020 року № 46-о відповідно до пункту 1 частини першої статті 87, частини п`ятої статті 87 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон № 889-VIII) ОСОБА_1 , начальника відділу зовнішньоекономічної діяльності управління інвестиційної політики та зовнішньоекономічних зв`язків звільнено із займаної посади за ініціативою суб`єкта призначення, у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури Департаменту. У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_1 датою звільнення вважати перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, що буде зазначений у документі про тимчасову непрацездатність державного службовця.

19. Згідно з наказом Департаменту від 11 серпня 2020 року № 80-о начальника відділу зовнішньоекономічної діяльності управління інвестиційної політики та зовнішньоекономічних зв`язків Департаменту екологічного розвитку, торгівлі та залучення інвестицій ОСОБА_1 з 11 серпня 2020 року звільнено із займаної посади за ініціативою суб`єкта призначення у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури Департаменту.

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

20. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2021 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

21. Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що пропозиція державному службовцю будь-якої вакантної посади державної служби у тому самому державному органі (за наявності) відповідно до ст. 87 Закону № 889-VIII є правом, а не обов`язком відповідача.

При цьому суд першої інстанції зазначив, що під час прийняття оскаржуваного наказу від 23 квітня 2020 року № 46, гарантії, визначені положеннями статті 21 Закону України «Про протидію захворювання на туберкульоз» відповідачем не порушені, а підставою для прийняття вказаного наказу є зміна структури Департаменту, а не факт того, що позивач хворіє на туберкульоз чи є особою з інвалідністю, яка, як наслідок, спростовує припущення позивача про обмеження його прав, яке можна пов`язувати з дискримінацією.

22. Зазначена позиція була підтримана і Другим апеляційним адміністративним судом, який переглянув рішення суду першої інстанції та залишив його без змін.

IV. Касаційне оскарження

23. Позивач подав касаційну скаргу на вказане судове рішення з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

24. Так, автор скарги зауважує на тому, що суд апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не врахував висновків щодо застосування положення пункту 1 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу" та статті 40 Кодексу законів про працю України, викладених у постановах Верховного Суду від 24 липня 2020 року у справі № 816/654/17 та від 29 квітня 2020 року у справі № 812/1303/17.

Також позивач наголошує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правознастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове для нього значення, оскільки, на його думку, відповідач повинен був виконати вимоги статті 21 Закону України "Про протидію захворювання на туберкульоз".

25. Верховний Суд ухвалою від 29 квітня 2021 року відкрив касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на вказані судові рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування

26. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

27. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

28. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

29. Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

30. Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, урегульовані Законом № 889-VIII (наводиться в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин).

31. Пункт 4 частини першої статті 83 Закону № 889-VIII серед підстав для припинення державної служби виділяє її припинення за ініціативою суб`єкта призначення.

32. Приписами частини першої статті 87 Закону № 889-VIII визначено, що підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є, зокрема: 1) скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу; 1-1) ліквідація державного органу.

33. За змістом частини третьої статті 87 Закону № 889-VIII суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Суб`єкт призначення або керівник державної служби може пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі (за наявності). При цьому не застосовуються положення законодавства про працю щодо обов`язку суб`єкта призначення отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на звільнення.

34. За приписами частини п`ятої статті 22 Закону № 889-VІІ у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації державного органу переведення державного службовця на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду в державному органі, якому передаються повноваження та функції такого органу, за рішенням суб`єкта призначення може здійснюватися без обов`язкового проведення конкурсу.

35. Відповідно до частин першої та другої статті 41 Закону № 889-VIII державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійних компетентностей може бути переведений без обов`язкового проведення конкурсу:

1) на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби або суб`єкта призначення;

2) на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець.

Державний службовець, призначений на посаду без конкурсу, не може бути переведений на вищу посаду державної служби без проведення конкурсу.

Переведення здійснюється лише за згодою державного службовця.

36. Відповідно до частин першої, другої статті 21 Закону України від 05 липня 2001 року № 2586-III "Про протидію захворювання на туберкульоз" уперше виявленим хворим на заразні форми туберкульозу та хворим з рецидивом туберкульозу, які є застрахованими особами за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, листок непрацездатності видається на весь визначений лікарем період проведення основного курсу лікування. За висновком медико-соціальної експертної комісії листок непрацездатності зазначеним особам може бути продовжено, але не більш як на 10 місяців з дня початку основного курсу лікування. На весь період лікування хворого на туберкульоз за ним зберігається місце роботи.

Власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації усіх форм власності не має права звільнити працівника у зв`язку з його захворюванням на туберкульоз, крім випадків, коли захворювання на туберкульоз є протипоказанням для роботи за професією, визначеною в переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам, а переведення за його згодою на іншу роботу є неможливим. Перелік таких протипоказань встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

VI. Позиція Верховного Суду

37. Спірні правовідносини, які склались у цій справі, врегульовано Конституцією України, Законом № 889-VIII у редакції, чинній на момент їх виникнення, норми якого є спеціальними, а також КЗпП України у випадках якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це не йдеться у спеціальному законі.

38. Предметом спору у справі, що розглядається, є питання правомірності наказу Департаменту від 23 квітня 2020 року № 46-о, яким ОСОБА_1 , начальника відділу зовнішньоекономічної діяльності управління інвестиційної політики та зовнішньоекономічних зв`язків звільнено із займаної посади за ініціативою суб`єкта призначення за пунктом 1 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII, у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури Департаменту.

39. Як свідчать матеріали справи, 03 лютого 2020 року позивач отримав персональне попередження про можливе наступне вивільнення.

Разом з цим позивачу запропоновано переведення на посаду начальника відділу зовнішньоекономічної діяльності управління інвестиційної політики та зовнішньоекономічних зв`язків Департаменту з окладом 7050,00 грн. на місяць.

40. Наведене персональне попередження про можливе наступне звільнення відповідачем сформовано у відповідності до вимог статті 49-2 КЗпП України, якою врегульовано, що одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, установі, організації.

41. Водночас, 13 лютого 2020 року набрала чинності редакція Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи» від 14 січня 2020 року № 440-IX, відповідно до якого внесено зміни у частину третю статті 87 Закону № 889-VIII.

42. Як вже зазначалося вище, згідно з частиною першою статті 87 Закону № 889-VIII підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є, зокрема: 1) скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу; 1-1) ліквідація державного органу.

У відповідності до частини третьої цієї ж статті суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Суб`єкт призначення або керівник державної служби може пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі (за наявності). При цьому не застосовуються положення законодавства про працю щодо обов`язку суб`єкта призначення отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на звільнення.

43. Враховуючи наведені приписи, відповідачем 25 березня 2020 року попереджено ОСОБА_1 про наступне звільнення та про зміну істотних умов державної служби позивача у зв`язку зі зміною структури Департаменту та, враховуючи зміну функціональних повноважень Департаменту.

44. Оскільки положеннями спеціального законодавства, а саме нормами Закону № 889-VIII на час видання оскаржуваного наказу від 23 квітня 2020 року № 46 "Про звільнення ОСОБА_1 " було врегульовано процедуру звільнення державного службовця у зв`язку зі скороченням чисельності або штату працівників, то в даному випадку підлягають застосуванню норми спеціального законодавства.

45. При цьому аналіз наведеної правової норми дає підстави для висновку, що саме за наявності будь-якої вакантної посади державної служби у тому самому державному органі суб`єкт призначення ініціює відповідну пропозицію державному службовцю.

46. Водночас, розглядаючи трудовий спір, який пов`язаний зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII, суд зобов`язаний з`ясувати, чи дійсно у відповідача мало місце скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису з припиненням державної служби.

47. У доводах касаційної скарги позивач посилається на неврахування висновків щодо застосування положення пункту 1 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII та статті 40 Кодексу законів про працю України, викладених у постановах Верховного Суду від 24 липня 2020 року у справі № 816/654/17 та від 29 квітня 2020 року у справі № 812/1303/17.

48. Слід зауважити, що Верховний Суд у постанові від 24 липня 2020 року по справі № 816/654/17 сформулював правову позицію, відповідно до якої сама лише трансформація одного структурного підрозділу юридичної особи публічного права в інший без скорочення штату не є підставою для звільнення з публічної служби чи зміни істотних умов її проходження.

Також у вказаному судовому рішенні Верховний Суд наголосив, що вирішуючи спори про припинення державної служби з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 87 Закону України № 889-VIII, суди повинні з`ясувати чи мала місце ліквідація державного органу або його реорганізація, якщо так, то чи мало це наслідком скорочення чисельності та/або штату державних службовців.

Таким чином у зв`язку з неповним дослідженням судами попередніх інстанцій всіх обставин, що мають значення для справи Верховний Суд направив її на новий розгляд до суду першої інстанції.

49. Натомість, у справі, що розглядається, судами встановлено, що розпорядженням голови Полтавської обласної державної адміністрації від 17 січня 2020 року № 36 «Про упорядкування структури облдержадміністрації», зі змінами, внесеними розпорядженням від 04 лютого 2020 року № 69, затверджено перелік структурних підрозділів облдержадміністрації та їх граничну чисельність, зокрема, штатну чисельність Департаменту скорочено з 58 до 44 штатних одиниць. 23 січня 2020 року та 31 січня 2020 року керівником Департаменту видано накази № 4-о «Про зміну істотних умов праці та можливе вивільнення у зв`язку із скороченням граничної чисельності Департаменту» та № 8-о «Про упорядкування структури департаменту за затвердження штатного розпису».

Разом з цим розпорядженням Полтавської ОДА від 04 лютого 2020 року № 69 повноваження Департаменту економічного розвитку, торгівлі та залучення інвестицій Полтавської ОДА у сфері паливно-енергетичного комплексу передані до Департаменту екології та природних ресурсів Полтавської ОДА, а повноваження Департаменту соціального захисту населення Полтавської ОДА з питань праці, трудових відносин, зайнятості населення, трудової міграції та соціального діалогу передані до Департаменту економічного розвитку, торгівлі та залучення інвестицій Полтавської ОДА.

Враховуючи вищезазначені зміни, у зв`язку з уведенням з 25 березня 2020 року у дію нового штатного розпису Департаменту ліквідувався відділ зовнішньоекономічної діяльності управління інвестиційної політики та зовнішньоекономічних зв`язків, посаду керівника якого займав позивач ОСОБА_1 , та утворювався відділ соціально-трудових відносин управління інвестиційної політики та соціально-трудових відносин.

Крім того, після оптимізації структури управління інвестиційної політики та соціально-трудових відносин Департаменту скорочення штату новоутвореного управління не відбулось, повноваження ліквідованого відділу зовнішньоекономічної діяльності (надання адміністративних послуг суб`єктам зовнішньоекономічної діяльності) з 01 квітня 2020 року виконувались головним спеціалістом відділу міжнародного співробітництва та залучення інвестицій управління інвестиційної політики та зовнішньоекономічних зв`язків Департаменту.

50. Наведене свідчить, що оптимізація структури управління інвестиційної політики та соціально-трудових відносин Департаменту потягла за собою скорочення займаної позивачем посади.

51. Щодо посилань позивача на висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 24 липня 2020 року у справі № 816/654/17 та від 29 квітня 2020 року у справі № 812/1303/17, слід також зазначити, що у наведених справах судами проаналізовано приписи статті 87 Закону № 889-VIII, у редакції, що стосувалась звільнення державних службовців у 2017 році.

52. Як вбачається з оскаржуваного наказу Департаменту від 23 квітня 2020 року № 46-о у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_1 датою звільнення вважати перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, що буде зазначений у документі про тимчасову непрацездатність державного службовця.

53. Згідно з наказом Департаменту від 11 серпня 2020 року № 80-о начальника відділу зовнішньоекономічної діяльності управління інвестиційної політики та зовнішньоекономічних зв`язків Департаменту екологічного розвитку, торгівлі та залучення інвестицій ОСОБА_1 з 11 серпня 2020 року звільнено із займаної посади за ініціативою суб`єкта призначення у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури Департаменту.

54. У касаційній скарзі позивач стверджує, що хворіє на туберкульоз, а тому Департамент повинен був виконати вимоги статті 21 Закону України "Про протидію захворювання на туберкульоз".

55. Так, у відповідності до частини п`ятої статті 87 Закону № 889-VIII наказ (розпорядження) про звільнення державного службовця у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, може бути виданий суб`єктом призначення або керівником державної служби у період тимчасової непрацездатності державного службовця або його відпустки із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки.

56. Водночас, з урахуванням закріпленого в Конституції України положення про те, що утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, Верховною Радою України прийнято Закон України «Про протидію захворювання на туберкульоз» від 05 липня 2001 № 2586-ІІІ, згідно з частиною першою статті 21 якого уперше виявленим хворим на заразні форми туберкульозу та хворим з рецидивом туберкульозу, які є застрахованими особами за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, листок непрацездатності видається на весь визначений лікарем період проведення основного курсу лікування. За висновком медико-соціальної експертної комісії листок непрацездатності зазначеним особам може бути продовжено, але не більш як на 10 місяців з дня початку основного курсу лікування. На весь період лікування хворого на туберкульоз за ним зберігається місце роботи.

За приписами частини 2 цієї ж статті власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації усіх форм власності не має права звільнити працівника у зв`язку з його захворюванням на туберкульоз, крім випадків, коли захворювання на туберкульоз є протипоказанням для роботи за професією, визначеною в переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам, а переведення за його згодою на іншу роботу є неможливим. Перелік таких протипоказань встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

57. Отже, зазначена норма чітко встановлює гарантію обмеження звільнення хворого на туберкульоз.

58. Враховуючи, що держава закріпила у виді соціальної гарантії для осіб, які хворіють на туберкульоз, збереження за ними місця роботи на весь період лікування, то керуючись принципом верховенства права пріоритетним у правозастосуванні до спірних правовідносин є саме Закон України «Про протидію захворювання на туберкульоз», а не Закон № 889-VIII.

59. Судами встановлено, що ОСОБА_1 у періоди з 05 березня 2019 року по 08 березня 2019 року, з 12 березня 2019 року по 16 березня 2019 року, з 22 березня 2019 року по 08 липня 2019 року, з 16 серпня 2019 року по 05 вересня 2019 року, з 27 березня 2020 року по 31 березня 2020 року, з 21 квітня 2020 року по 25 квітня 2020 року, з 23 квітня 2020 року по 09 травня 2020 року, з 12 травня 2020 року по 20 травня 2020 року, перебував на лікуванні.

60. 15 квітня 2020 року лікарем Краєвською О .О. позивачу видана довідка про те, що з 26 березня 2019 року по 15 квітня 2020 року він перебуває на лікуванні в умовах КП «ПОКПТД ПОР» з приводу активного туберкульозу.

У зв`язку з тим, що означена довідка не відповідає пункту 1.1 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13 листопада 2001 року № 455 (далі - Інструкція № 455), відповідачем довідка не прийнята до уваги.

61. Згідно з пунктом 1.1 Інструкції № 455 тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.

62. Відмовляючи у позові, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про відсутність підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача зберегти за ним робоче місце на час всього терміну його лікування, оскільки за повідомленням КП «ПОДПТД ПОР» з 28 грудня 2019 року до 22 травня 2010 року позивач ОСОБА_1 листів непрацездатності з приводу туберкульозу легень не отримував.

63. Водночас, слід зауважити на приписи пункту 3.2 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03 листопада 2004 року № 532/274/136-ос/1406, згідно з яким у графі "Діагноз первинний" лікар указує первинний діагноз у перший день видачі ЛН (za454-04). У графі "Діагноз заключний" лікар указує остаточний діагноз, а в графі "шифр МКХ-10" - шифр діагнозу відповідно до Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я десятого перегляду, прийнятої 43 Всесвітньою асамблеєю охорони здоров`я 1 січня 1993 року (далі - МКХ-10). Діагноз первинний, діагноз заключний та шифр МКХ-10 зазначаються виключно за письмовою згодою хворого. В іншому випадку первинний та заключний діагнози та шифр МКХ-10 не вказуються.

64. Так, згідно з наведеним повідомленням, з якого виходили суди під час ухвалення судових рішень, а саме виписки з амбулаторної карти Комунального підприємства «Полтавський обласний клінічний протитуберкульозний диспансер Полтавської обласної ради» від 22 травня 2020 року № 01-07/1123, засвідченої завідувачем лікувально-діагностичного відділення № 1 Ільченко М. М. та лікарем-фтизіатром Краєвською О. О. (т. 1 а.с. 94-95) вбачається, що дійсно лист тимчасової непрацездатності позивача ОСОБА_1 № 295172 закритий 27 грудня 2019 року з відміткою - стати до роботи. З 28 грудня 2019 року по 22 травня 2020 року ОСОБА_1 листів непрацездатності з приводу туберкульозу легень не отримував.

65. Водночас із вказаної виписки з амбулаторної карти ОСОБА_1 вбачається, що 21 березня 2019 року за результатами комп`ютерної томографії органів грудної клітини (КТ ОГК) на основі отриманих аналізів рішенням Центральної лікарської консультативної комісії (ЦЛКК) був встановлений остаточний клінічний діагноз активного туберкульозу. Знаходився на стаціонарному лікуванні з 26 березня 2019 року до 08 липня 2019 року з видачею листів непрацездатності: № 594924 з 26 березня 2019 року по 24 квітня 2019 року, № 295004 з 25 квітня 2019 року по 16 травня 2019 року, № 295014 з 17 травня 2019 року по 23 червня 2019 року, № 295019 з 24 червня 2019 року по 08 липня 2019 року.

Разом з цим зазначено, що основний курс лікування туберкульозу планово триватиме 18-20 місяців (з 26 березня 2019 року до 25 вересня 2020 року, або до 25 листопада 2020 року - в залежності від клініко-лабораторно-рентгенологічної динаміки туберкульозного процесу).

66. Викладене в сукупності дає підстави для висновку про недотримання судами принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи під час дослідження зібраних у справі доказів, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

67. Своєю чергою, суд касаційної інстанції в силу положень статті 341 КАС України обмежений у праві додаткової перевірки зібраних у справі доказів.

68. Таким чином, зважаючи на приписи статті 353 КАС України, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувані судові рішення - скасуванню із направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

69. Судам під час нового розгляду необхідно ретельно дослідити спірні правовідносини з урахуванням викладених у цій постанові висновків і надати оцінку заявленим позовним вимогам крізь призму частини другої статті 2 КАС України та з урахуванням установленого статтею 6 цього Кодексу принципу верховенства права.

VII. Судові витрати

70. Оскільки справа повертається на новий судовий розгляд, питання про розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України не вирішується.

Керуючись статтями 3, 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2021 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до Полтавського окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді Н. А. Данилевич

Н. В. Шевцова