Справа № 344/2349/21
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2021-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 рокуЛьвівСправа № 344/2349/21 пров. № А/857/8271/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді Ніколіна В.В.

суддів Качмара В.Я., Пліша М.А.

за участі секретаря судового засідання Хомича О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 березня 2021 року (суддя Пастернак І.А., м. Івано-Франківськ, повне судове рішення складено 25 березня 2021 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Державної митної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у лютому 2021 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Галицької митниці Державної митної служби України, у якому просила скасувати постанову в справі про порушення митних правил №2460/20900/20 від 26.01.2021, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 485 Митного кодексу України та накладено штраф у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 12 290,04 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постанова в справі про порушення митних правил №2460/20900/20 від 26.01.2021 винесена уповноваженою особою відповідача без врахування усіх обставин справи, з порушенням процедури прийняття, а тому є протиправною, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 березня 2021 року у справі №344/2349/21 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржила позивач, яка із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що за змістом ст. 10 КУпАП суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується лише умисною формою вини, тобто особа, яка вчиняє дії, усвідомлювала протиправний характер своїх дій чи бездіяльності, передбачала їх шкідливі наслідки і бажала їх, або свідомо допускала їх настання. Всупереч ст. 10 КУпАП, суд першої інстанції не звернув увагу, що матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів, які б вказували на наявність у ОСОБА_1 умислу на вчинення дій, передбачених ст. 485 Митного кодексу України. Крім того, суд першої інстанції не надав належної оцінки тому факту, що позивачем було подано заяву про відкликання митної декларації МД ІМ40 ДЕ №UA209250/2020/026134 від 22.12.2020 в день її подання 22.12.2020, а протокол про порушення митних правил складено митним органом 31.12.2020 без врахування та вирішення у встановленому порядку заяви про відкликання митної декларації.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 22.12.2020 особою уповноваженого на здійснення декларування, митним брокером ОСОБА_1 , яка діяла на підставі договору №5 про надання митно-брокерських послуг від 21.10.2020, укладеного з гр. ОСОБА_2 до відділу митного оформлення №1 митного посту "Прикарпаття" Галицької митниці Держмитслужби подано електронну вантажну митну декларацію та товаросупровідні документи з метою проведення митного оформлення товару із сплатою належних митних платежів та випуску у вільний обіг на території України, а саме: автомобіля марки "МАZDА" моделі "3" кузова НОМЕР_1 , потужність двигуна - 110 кВт, з бензиновим типом двигуна, робочий об`єм циліндрів двигуна 1999 см. Куб. Дана митна декларація була прийнята відділом митного оформлення № 1 митного поста "Прикарпаття" Галицької митниці Держмитслужби та зареєстрована №UА209250/2020/026134 від 22.12.2020 (а.с.7-9).

Під час проведення перевірки митної декларації №UА209250/2020/026134 від 22.12.2020 встановлено, що у графі 31 декларації зазначено "календарний рік виготовлення 2006". У графі 47 митної декларації №UА209250/2020/026134 від 22.12.2020 зазначена ставка акцизного податку 654 євро. З урахуванням ставки акцизного податку - 650 євро, у графі №47 митної декларації №UА209250/2020/026134 від 22.12.2020 розраховані митні платежі в розмірі 64323,60 грн.

Разом з тим, під час перевірки митної вартості товару за митною декларацією №UА209250/2020/026134 від 22.12.2020 митним органом виявлено, що у витягах інформації з електронних інтернет ресурсів щодо року виготовлення дійсною датою виробництва автомобіля марки "МAZDA" моделі "З", кузов № НОМЕР_1 є жовтень 2005 .

Відповідно до службової записки спеціалізованого підрозділу - управління адміністрування митних платежів, митної вартості, класифікації товарів Галицької митниці Держмитслужби від 28.12.2020 №7.4-15/44-3980, при декларуванні товару автомобіля марки MAZDA, модель-3, кузов № НОМЕР_1 , різниця митних платежів між сплаченими за митною декларацією №UА209250/2020/026134 від 22.12.2020 та тими, які мали бути сплачені за умови заявлених митному органу, року виготовлення товару - 2005, становить 4099,68 грн. Отже, у графі 47 митної декларації №UА209250/2020/026134 від 22.12.2020 заявлено ставку акцизного податку 650 євро, а згідно з Законом України від 08.11.2018 №2611-VІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування акційним податком легкових транспортних засобів" мало бути заявлено 700 євро, оскільки в дійсності датою випуску цього автомобіля є 2005 рік, що підтверджується актом проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 23.12.2020 №UА209250/2020/026134 висновком експерта від 24.12.2020 №IF1 та інформацією з інтернет-джерела сайту https://exist.ua/. Також особа, уповноважена на здійснення декларування, митний брокер ОСОБА_1 внесла неправдиву інформацію у гр.31електронної митної декларації №UА209250/2020/026134 від 22.12.2020 електронний інвойс про календарний рік випуску транспортного засобу, зокрема вказала 2006 рік, а має бути 2005 рік. В гр. 47 митної декларації №UА209250/2020/026134 від 22.12.2020 особа, уповноважена на здійснення декларування, митний брокер ОСОБА_1 , зазначила суму акцизного податку в розмірі 44413.21 грн. та ПДВ в розмірі 16464.22 грн., а мала зазначити акцизний податок у сумі 47829.61 грн. та ПДВ у розмірі 17147.50 грн. Отже, сума недоборів митних платежів склала 4099.68 гривень, у тому числі акцизний податок 3416.40 грн., та податок на додану вартість - 683.28 грн.

У своєму поясненні митний брокер ОСОБА_1 вказала, що нею до митного оформлення 22.12.2020 подано митну декларацію, яку було зареєстровано за №UА209250/2020/026134. До неї були додані такі документи: купча б/н від 09.12.2020, в якій було вказано дані автомобіля і рік виготовлення 2006, технічний паспорт № НОМЕР_2 від 26.06.2006, в якому рік виготовлення вказаний - 2006, акт митного огляду №UA209040| 2020/055700 від 19.12.2020, в якому вказано календарний рік - 2006, сертифікат відповідності №UA.005.86456-20 від 21.12.2020, доручення від 09.12.2020, паспорт і ідентифікаційний код, квитанція від 11.12.2020.

Крім того, встановлено, що під час митного оформлення ОСОБА_1 була відкликана вказана декларація, однак дозволу від митниці на її відкликання не отримала.

У подальшому, за результатами проведеного митного огляду 23.12.2020, уповноваженою особою відповідача складено протокол про порушення митних правил від 31.12.2020 №2460/20900/20, в якому зазначено, що наведені вище дії ОСОБА_1 мають ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України.

В.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби Корчакою С.П. 26.01.2021 винесено постанову в справі про порушення митних правил №2460/20900/20 від 26.01.2021, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 485 Митного кодексу України та накладено штраф у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 12 290,04 грн. (а.с.3-6).

Не погодившись з постановою в справі про порушення митних правил №2460/20900/20 від 26.01.2021, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що митний орган дійшов обґрунтованого висновку щодо вчинення позивачем протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів на загальну суму 4099,68 грн. шляхом заявлення в графі 31 митної декларації неправдивих відомостей про істотні характеристики товару, які необхідні для визначення митної вартості товару, та у графі 47 декларації внесла неправильну ставку акцизного податку в частині нарахування суми митних платежів, у зв`язку з чим постанова в справі про порушення митних правил №2460/20900/20 від 26.01.2021 прийнята митним органом правомірно та скасуванню не підлягає.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням (ст.486 МК України).

Статтею 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку, зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Митним кодексом України також встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.489 МК України).

Підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій (ст.491 МК України).

Таким чином, наведеними вище нормами законодавства встановлено обов`язок уповноваженого органу (посадової особи) в кожному конкретному випадку з`ясувати питання про те: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, такий орган (посадова особа) повинні з`ясувати наявність чи відсутність підстав для порушення справи про порушення митних правил, які визначені статтею 491 МК України, та наявність чи відсутність доказів у справі про порушення митних правил.

Згідно зі ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви, щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що частина 2 ст.459 МК України встановлює, що загальним суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення митних правил вважається особа, яка досягла 16-річного віку, а при вчиненні порушення митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Відповідно до ст.485 МК України порушенням вважається заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що диспозиція ст.485 МК України передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети вказує на те, що правопорушення може бути вчинене виключно з умисною формою вини та лише декларантом або уповноваженою ним особою, оскільки на момент подачі декларації декларант (уповноважена ним особа) повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві відомості вплинули на розмір митних платежів, які необхідно сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару. Конкретизація диспозицією зазначеної статті спеціальної мети впливає й на конкретизацію спеціального суб`єкта вказаного адміністративного правопорушення, яким в даному випадку, з урахуванням вимог п.8 ч.1 ст.4 та ч.8 ст.264 МК України, може бути лише декларант або уповноважена ним особа.

При вирішенні питання щодо наявності/відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення передбаченого статтею 485 МК України слід також врахувати норми законодавства, які регулюють питання митного оформлення товарів.

Так, згідно з ч.1 ст.248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ч.1 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною другою ст.264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою ст.335 МК України, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України.

Відповідно до ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що статтею 488 МК України визначено, що провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Відповідно до частини першої статті 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Так, з матеріалів справи видно та не заперечується сторонами по справі, що 22.12.2020 особою уповноваженого на здійснення декларування, митним брокером ОСОБА_1 , яка діяла на підставі договору №5 про надання митно-брокерських послуг від 21.10.2020, укладеного з гр. ОСОБА_2 , до відділу митного оформлення №1 митного посту "Прикарпаття" Галицької митниці Держмитслужби подано електронну вантажну митну декларацію та товаросупровідні документи з метою проведення митного оформлення товару із сплатою належних митних платежів та випуску у вільний обіг на території України, а саме: автомобіля марки "МАZDА", модель "3", номер кузова НОМЕР_1 .

До митної декларації №UА209250/2020/026134 від 22.12.2020 ОСОБА_1 були додані такі документи: купча б/н від 09.12.2020, в якій було вказано дані автомобіля і рік виготовлення 2006, технічний паспорт № НОМЕР_2 від 26.06.2006, в якому рік виготовлення вказаний - 2006, акт митного огляду №UA209040| 2020/055700 від 19.12.2020, в якому вказано календарний рік - 2006, сертифікат відповідності №UA.005.86456-20 від 21.12.2020, доручення від 09.12.2020, паспорт і ідентифікаційний код, квитанція від 11.12.2020.

Під час перевірки митної вартості товару за митною декларацією №UА209250/2020/026134 від 22.12.2020 митним органом виявлено, що у витягах інформації з електронних інтернет ресурсів щодо року виготовлення дійсною датою виробництва автомобіля марки "МAZDA" моделі "З", кузов № НОМЕР_1 є жовтень 2005 (05.10.2005). Вказана інформація в подальшому була підтверджена висновком оцінювача від 24.12.2020 №IF1 .

На підставі встановленого, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 до моменту виявлення представниками митниці розбіжностей не було відомо про дійсну дату виробництва автомобіля, оскільки в документах (купча б/н від 09.12.2020, технічний паспорт № DR/BAQ0115838 від 26.06.2006, акт митного огляду №UA209040| 2020/055700 від 19.12.2020), які були наявні в позивача та надані нею під час митного оформлення транспортного засобу було вказано рік виготовлення автомобіля - 2006.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що 22.12.2020 одразу після виявлення митним органом розбіжностей ОСОБА_1 подала заяву про відкликання митної декларації, однак така залишилась без належного реагування відповідача .

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, обов`язок доводити правомірність рішення у цій справі покладається на суб`єкт владних повноважень, яким у цій справі є Галицька митниця Держмитслужби.

Як зазначалось вище, диспозиція статті 485 МК України передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей.

Відповідно до ст.10 КУпАП України, адміністративне правопорушення вважається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинили, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Разом з тим, матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу ОСОБА_1 на вчинення дій, передбачених диспозицією ст.485 МК України, шляхом заявлення №UА209250/2020/026134 від 22.12.2020 неправдивих відомостей щодо року виготовлення транспортного засобу.

Таким чином, з аналізу наведених вище норм законодавства, матеріалів справи та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржена постанова відповідача від 22.09.2020 року №1476/20900/20 винесена з порушенням вимог чинного законодавства та без урахування обставин, що мають значення для прийняття рішення, а відтак підлягає скасуванню, а справа про порушення митних правил закриттю.

Разом з тим, як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Однак, враховуючи приписи ч. 3 ст. 286 КАС України, якою визначено повноваження суду за наслідками розгляду справи з приводу оскарження рішень про притягнення особи до адміністративної відповідальності, така вимога позивача не може бути задоволена.

Враховуючи викладене, оцінивши зібрані докази у сукупності, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги позивача є підставними і обґрунтованими та спростовують висновки суду першої інстанції у відповідній частині.

Щодо розподілу судових витрат, то за рахунок бюджетних асигнувань Галицької митниці Держмитслужби в користь ОСОБА_1 необхідно стягнути 1135 грн. судового збору, що був сплачений за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

За таких обставин, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, відтак оскаржуване рішення суду відповідно до вимог статті 317 КАС України підлягає скасуванню з одночасним прийняттям постанови про часткове задоволення адміністративного позову з наведених вище підстав.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області районного суду Рівненської області від 17 березня 2021 року у справі № 344/2349/21 скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову в справі про порушення митних правил №2460/20900/20 від 26.01.2021, винесену в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби Корчакою С.П., якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 12299 грн. 04 коп., а справу про порушення митних правил закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Галицької митниці Держмитслужби () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати в розмірі 1135 (тисяча сто тридцять п`ять) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді В. Я. Качмар
М. А. Пліш