Справа № 200/8323/19-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2021 р. Справа№200/8323/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Троянової О.В. за участю секретаря Котова С.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля до Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-

за участю сторін:

від позивача Фролова І.А. (за ордером),

від відповідача Єгоров І.А. (згідно витягу),

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, у якій просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 27.03.2019 року та № від 27.03.2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 липня 2019 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення виявлених недоліків позовної заяви, шляхом - сплати судового збору у розмірі 19 210,00 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) гривня 00 копійок.

На виконання зазначеної ухвали суду, позивачем усунені недоліки в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року судом відкрито провадження по справі 200/8323/19-а та призначено розгляд справи на 19 серпня 2019 року о 14 год. 00 хв.

19 серпня 2019 року судом відкладено підготовче засідання до 17 вересня 2019 року об 11:00 годині.

20 серпня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву.

13 вересня 2019 року на адресу суду надійшло клопотання відповідача про виклик свідків.

16 вересня 2019 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення позивача до позовної заяви. Позивач зазначив, що не погоджується з висновками позапланової документальної перевірки та виклав пояснення щодо реальності господарських взаємовідносин з ТОВ «Вест Голд Бізнес» /том 1 а.с. 171-203/.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та призначено підготовче засідання на 07 жовтня 2019 року.

07 жовтня 2019 року судом відкладено розгляд справи до 28 жовтня 2019 року.

В судовому засіданні 28 жовтня 2019 року відповідачем надано суду відповідь на відзив на позовну заяву, зміст якої аналогічний викладеному у позові /том 3 а.с. 23-34/.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року зупинено провадження у справі для надання часу для примирення сторін та призначено підготовче засідання на 27 листопада 2019 року.

26 листопада 2019 року надійшло клопотання відповідача про долучення додаткових доказів.

27 листопада 2019 року відповідачем надано суду додаткові пояснення в яких відповідачем викладено практику Верховного суду /том 3 а.с. 60-63/.

Також, 27 листопада 2019 року відповідачем надано суду додаткові пояснення щодо відсутності підстав проведення перевірки, податкової звітності ТОВ «Вест Голд Бізнес» та ін. /том 3 а.с. 66-69/.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року продовжено процесуальний строк, визначений ухвалою суду від 28 жовтня 2019 року до 11.12.2019 року, призначено наступне підготовче засідання на 11 грудня 2019 року.

02 грудня 2019 року відповідачем надано суду додаткові докази /том 3 а.с. 133-136/.

11 грудня 2019 року позивачем надано суду пояснення щодо додаткових пояснень офісу великих платників податків ДФС від 21.11.2019 /том 3 а.с. 138-153/.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року продовжено процесуальний строк, визначений ухвалою суду від 28 жовтня 2019 року до 23.12.2019 року, призначено наступне підготовче засідання на 23 грудня 2019 року.

13 грудня 2019 року відповідачем надано суду заперечення на пояснення позивача від 10.12.2019, в яких просив не враховувати пояснення позивача від 10.12.2019 /том 3 а.с. 182-197/.

23 грудня 2019 року позивачем надано суду додаткові пояснення щодо заперечень відповідача від 13.12.2019, в яких позивач виклав пояснення щодо посилань відповідача на кримінальні провадження, протоколи допиту та результати проведених експертиз /том 4 а.с. 1-10/.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року зупинено провадження для проведення судово-економічної експертизи.

31 січня 2020 року ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року повернуто особі, яка її подала.

02 лютого 2021 року судом отримано висновок експерта №311/459-460 за результатами проведення первинної судової економічної експертизи.

24 березня 2021 року позивачем надано суду пояснення щодо неналежності як доказу ухвали суду про закриття кримінального провадження /том 5 а.с. 14-15/.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року замінено відповідача Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби на правонаступника - Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, та відкладено підготовче засідання до 14 квітня 2021 року.

26 березня 2021 року відповідачем надано суду додаткові пояснення /том 5 а.с. 26а-26г/.

14 квітня 2021 року позивачем надано суду узагальнені пояснення позивача (з урахуванням пояснень відповідача від 19.03.2021) /том 5 а.с. 29-34/.

14 квітня 2021 року судом відкладено підготовче засідання до 28 квітня 2021 року.

28 квітня 2021 року відповідачем надано суду додаткові пояснення /том 5 а.с. 66-71/.

28 квітня 2021 року судом відкладено підготовче засідання до 12 травня 2021 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 02 червня 2021 року. Викликано в судове засідання у якості свідка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2021 року клопотання Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про зупинення провадження у справі №200/8323/19-а залишено без задоволення.

02 червня 2021 року судом відкладено судове засідання до 16 червня 2021 року. У судове засідання свідок ОСОБА_1 не з`явився.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Офісом великих платників ДФС проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» з питань дотримання вимог податкового законодавства України по взаємовідносинах з ТОВ «Вест Голд Бізнес» (код за ) за квітень червень 2016 року, за результатами якої складено акт від 20.02.2019 року № 32/28-10-46-14-37014600. На підстави акту перевірки податковим органом 27.03.2019 року прийнято податкові повідомлення рішення № , яким зменшену суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 127101642,00 грн. за основним платежем (за півріччя 2016 рік) та № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 31775410,50 грн., у тому числі за основним платежем 21183607,00 грн. та нарахованими штрафними санкціями 10591803,50 грн. Позивач вважає, що вищезазначені податкові повідомлення - рішення є протиправними та такими, що прийняті відповідачем з порушенням норм чинного законодавства, у зв`язку із чим підлягають скасуванню. Позивач вказує на те, що у податковим органом порушено процедуру проведення перевірки. Крім того позивач зазначив, що акт перевірки містить лише цитування норм Податкового кодексу України без посилань на конкретні факти порушень, конкретні приклади невідповідностей чи недоліків первинних документів. Зауважив, що податковий орган не оспорює фактичної поставки спірної продукції, але робить висновок про неможливість поставки продукції саме від ТОВ «Вест Голд Бізнес» через: не встановлення первинного джерела походження товару, наявність «проблемних» постачальників за ланцюгом постачання, відсутність у ТОВ «Вест Голд Бізнес» виробничих потужностей, складських приміщень, трудових та матеріальних ресурсів, основних засобів, наявність порушеної кримінальної справи проти директора постачальника ОСОБА_1 , наявність протоколу допиту директора постачальника ОСОБА_1 .

Позивач вважає, що висновки контролюючого органу викладені в акті перевірки є необґрунтованими, помилковими та такими, що не відповідають приписам податкового кодексу України, а тому прийняті на його підставі податкові повідомлення - рішенні від 27.03.2019 року № та № є такими, які прийняті безпідставно та з порушенням діючого законодавства, у зв`язку з чим повинні бути скасованими судом повністю.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав викладені у позовній заяві обставини та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав викладені у відзиві на позовну заяву обставини та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідачем через канцелярію суду у встановлені судом строки, надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечує проти позовних вимог, вважає вимоги, викладені у позовній заяві, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та просить суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» з питань дотримання вимог податкового законодавства України при визначенні по взаємовідносинах з ТОВ «Вест Голд Бізнес» (код за ) за квітень-червень 2016 року показників декларації з податку на додану вартість та за 2016 рік показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємств, за результатами якої складено акт від 20.02.2019 № 32/28-10-46-14-37014600. На підставі висновків викладених у акті перевірки відповідачем 27.03.2019 року прийнято податкові повідомлення рішення № , яким зменшену суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 127101642,00 грн. за основним платежем (за півріччя 2016 рік) та № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 31775410,50 грн., у тому числі за основним платежем 21183607,00 грн. та нарахованими штрафними санкціями 10591803,50 грн. зазначив, що за результатами аналізу баз даних Дніпропетровського управління Офісу ВПП ДФС, первинних документів ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» та пояснень директора ТОВ «Вест Голд Бізнес» ОСОБА_1 встановлено, що ТОВ «Вест Голд Бізнес» у квітні, травні. червні 2016 року фактично не здійснювало постачання товару (олії соняшникової нерафінованої у кількості 5571,98 тон на суму ПДВ 21183607,00 грн., в т.ч. у квітні 2016 року у кількості 778,66 тон на суму ПДВ 2959686,66 грн., у травня 2016 року у кількості 219 тон на суму ПДВ 832419,00 грн., у червні 2016 року у кількості 4574,32 грн. на суму ПДВ 17391501,34 грн.) у зв`язку з встановленням непричетності ОСОБА_1 до причетності до фінансово-господарської діяльності ТОВ «Вест Голд Бізнес» у перевіряємому періоді з 11.04.2016 по 29.06.2016 /том 1 а.с. 131-138/.

Суд, розглянувши матеріали справи заслухавши представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» зареєстровано в якості юридичної особи 25.10.2010 року № 0000703, включено до ЄДРПОУ за № 37014600, та перебуває на обліку як платник податків у Офісі великих платників податків Державної фіскальної служби.

З 07.02.2019 по 19.02.2019 року Офісом великих платників податків Державною фіскальною службою проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства України при визначенні при визначенні по взаємовідносинах з ТОВ «Вест Голд Бізнес» (код за ) за квітень-червень 2016 року показників декларації з податку на додану вартість та за 2016 рік показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємств, за результатами якої складено акт від 20.02.2019 № 32/28-10-46-14-37014600 /том 1 а.с. 30-68/.

Перевіркою встановлено порушення:

1) п. 44.1 ст. 44, п.198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України (що діяли на момент здійснення господарських операцій) в результаті чого:

- занижено податок на додану вартість на загальну суму ПДВ 21183607,00 грн., у т.ч. по періодах: квітень 2016 року на загальну суму ПДВ 2959686,66 грн.; травень 2016 року на загальну суму ПДВ 832419,00 грн.; червень 2016 року на загальну суму ПДВ 17391501,34 грн.;

2) п. 44.1, п. 44.2 ст.44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.10 № 2755-VI (із змінами і доповненнями, в редакції що діяла до 01.01.15), в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування за І півріччя 2016 року на суму 127101642,00 грн.

На підставі акту перевірки Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України прийняті:

- податкове повідомлення рішення від 27.03.2019 року № , яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 127101642,010 грн. /том 1 а.с. 71/;

- податкове повідомлення рішення від 27.03.2019 року № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 31775410,50 грн., з якої 21183607 грн. податкові зобов`язання, 10591803,50 грн. штрафні (фінансові) санкції /том 1 а.с. 69/.

13 березня 2019 року ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» надало Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби заперечення на акт документальної позапланової невиїзної перевірки від 20.02.2019 № 32/28-10-46-14-37014600 /том 3 а.с.118-124/.

Листом від 26.03.2019 №15133/28-10-46-14-11 Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби висновки перевіряючи, викладені в акті перевірки від 20.02.2019 № 32/28-10-46-14-37014600 визнав правомірними /том 3 а.с. 114-116/.

Позивач не погодився із вказаним податковими повідомленнями рішеннями, звернувся до суду з позовом про визнання його недійсним та скасування.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд бере до уваги наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються нормами Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 41.1 статті 41 ПК України, контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Згідно з пунктом 41.3 статті 41 ПК України повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України.

Згідно з пунктом 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Пунктом 58.1 статті 58 ПК України визначено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу(крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 75.1. статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Пунктом 78.4 статті 78 ПК України визначено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу (п. 78.8 ПК України).

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно п. 86.3 ст. 86 ПК України акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Пунктом 86.7 статті 86 Податкового кодексу України передбачено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків (п. 86.8 ст. 86 ПК України).

Щодо відсутності, на думку позивача, підстав проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 81.2 ст. 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Між тим, платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки, щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. В матеріалах справи відсутні докази відмови позивача у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

Враховуючи, що допуск до податкової перевірки відбувся, суд розглядає виявлені порушення податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Крім того, предметом розгляду цієї адміністративної справи є прийняті 27.03.2019 року Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України податкові повідомлення рішення № , № , а не акт від 20.02.2019 № 32/28-10-46-14-37014600 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.

Враховуючи зазначене суд не погоджується з позицією позивача про відстутніть підстав для проведення проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.

Щодо порушень виявлених під час перевірки суд зазначає наступне.

Відповідно до висновку щодо повноти нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість контролюючий орган вказував на те, що в ході проведення перевірки правильності формування податкового кредиту за період з 01.04.2016 по 30.06.2016 встановлено формування податкового кредиту ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» по податковим накладним з ТОВ «Вест Голд Бізнес» за квітень 2016 року на суму 2959686,66 грн. включено до складу податкового кредиту декларації з ПДВ за квітень 2016 року у сумі 2959 686,66 грн.; за травень 2016 року у сумі 832419,00 грн., за червень 2016 року на суму 17391501,34 грн. включено до складу податкового кредиту декларації з ПДВ за червень 2016 року у сумі 17391501,34 грн. Вказав, що укладені між вищезазначеним контрагентом та ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» договору не опосередковувалися реальним виконанням операцій, які становлять їх предмет.

Контролюючим органом у акті зроблено висновок, що фактично ТОВ «Вест Голд Бізнес» та ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з одержання (купівлі) товарно-матеріальних цінностей, складено первинні документи (податкові, видаткові накладні, товарно-транспорті накладні, прибуткові ордери, акти приймання-передачі) всупереч норм частини першої ст. 9 Закону 996 та пп. 2.1 і 2.2 Положення 88.

Отже, на думку контролюючого органі надані ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» під час перевірки первинні документи не можуть відповідно п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України вважатися документами для підтвердження даних податкового обліку і звітності.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно із підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до приписів пункту 135.1 статті 135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із ст. 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Податок на дохід, визначений як об`єкт оподаткування у підпунктах 134.1.2, 134.1.4, 134.1.5 пункту 134.1 статті 134 цього Кодексу, є частиною податку на прибуток (пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 ПК України).

Згідно п. 137.1 ст. 137 ПК України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Склад витрат і порядок їх визначення закріплений в ст. 138 ПК України . Зокрема, за змістом норми пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК України витрати операційної діяльності включають в себе собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Абзацом 1 п. 138.2 ст. 138 ПК України встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Нормами п.п. 200.1 - 200.4 ПК України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

У свою чергу, відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України «податковий кредит» - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України передбачено, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що п одатковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.8 статті 201 ПК України передбачено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 183 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Протягом 15 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою контролюючий орган зобов`язаний провести документальну позапланову перевірку зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією.

Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Пунктом 44.2 статті 44 ПК України передбачено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Юридичні особи - платники єдиного податку, які відповідають критеріям, визначеним підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, ведуть спрощений бухгалтерський облік доходів та витрат з метою обрахунку об`єкта оподаткування за методикою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16.07.1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Згідно абзацу 3 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік - це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Згідно з абзацом 5 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до абзацу 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

За змістом частин першої, другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Пунктом 1.1 розділу 1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995 № 88, передбачено, що положення встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи).

Згідно пунктом 1.2 розділу 1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995 року № 88 (далі - Положення), господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Пунктом 2.1 розділу 2 Положення встановлено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Пунктом 2.2 розділу 2 Положення передбачено, що первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття у фінансовій звітності визначено Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31.12.99 року N 318 (далі - П(С)БО 16).

Згідно з пунктом 6 П(С)БО 16 витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу, зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками, за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені (п. 7 П(С)БО 16).

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Судом встановлено, що 11 квітня 2016 року між ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (далі - Покупець) та ТОВ «Вест Голд Бізнес» (далі - Постачальник) укладений договір поставки № 1982-ДУ (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується передати у встановлений Договором термін товар у власність покупця, а Покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його на умовах даного Договору. Товаром, що поставляються за Договором, є сільськогосподарська продукція (далі по тексту «Товар»), яка визначається Сторонами у Специфікаціях, що є невід`ємними частинами цього Договору, Асортимент, кількість, вимоги до якості товару визначаються сторонами у Специфікаціях (п. 1.1., 1.2. Договору) /том 1 а.с.205-206/.

Відповідно до Специфікації № 1 від 12.04.2016 року до договору поставки №1982-ДУ від 11.04.2016 року Постачальник зобов`язується здійснити поставку, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити, відповідно до умов Договору наступний Товар: олію соняшникову нерафіновану у кількості 1000 +/-1% тон на умовах поставки DAP філії ПАТ «ІМЖК» за адресою Україна, Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Транспортна, буд. 45. Строк поставки 12 квітня 2016 року 12 травня 2016 року включно. Ціна за 1 тону Товару складає 22806,00 грн. з ПДВ, без ПДВ 19005,00 грн., ПДВ 3801,00 грн. Загальна орієнтовна вартість Товару за цією Специфікацією (без урахування +/- 1%0 без ПДВ 22806000,00 грн. з ПДВ, 19005000,00 грн., ПДВ 3801000,00 грн. /том 1 а.с. 227/.

Відповідно до Специфікації № 2 від 01.06.2016 року до договору поставки №1982-ДУ від 11.04.2016 року Постачальник зобов`язується здійснити поставку, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити, відповідно до умов Договору наступний Товар: - 63,3 (+/-5) тон олія соняшникова нерафінована на умовах поставки: DAP м. Миколаїв, Миколаївська обл.; 116,26 (+/-5) тон олія соняшникова нерафінована на умовах поставки: DAP м. Миколаїв, Миколаївська обл.; 4394,46 (+/-5) тон олія соняшникова нерафінована на умовах поставки: DAP м. Миколаїв, Миколаївська обл. Продукція передається «Постачальником» «Покупцю» на склад філії ТОВ «ЕВЕРІ» за адресою Україна, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул.. Громадянська, буд. 117. Строк поставки: 01 червня 2016 року 30 червня 2016 року. Олія соняшникова нерафінована ДСТУ 4492:2005 виготовлена на території України. Ціна за 1 тону товару складає: олія соняшникова нерафінована 22806,00 грн. з ПДВ; олія соняшникова першого ґатунку та олія нерафінована першого ґатунку 22812,00 грн. з ПДВ. Загальна орієнтовна вартість Товару за цією Специфікацією 104342164,44 грн., у т.ч. ПДВ 17390360,74 грн. /том 2 а.с.5/.

Відповідно до Специфікації № 3 від 15.06.2016 року до договору поставки №1982-ДУ від 11.04.2016 року Постачальник зобов`язується здійснити поставку 235,00 (+/-5) тон олія соняшникова нерафінована першого ґатунку, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар, відповідно до умов: DAP м. Южний, Одеська обл. Продукція передається «Постачальником» «Покупцю» на склад філії ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР СНГ» за адресою Україна, Одеська обл., м. Южний, вул. Індустріальна, буд. 6. Строк поставки: 16 червня 2016 року 15 липня 2016 року. Олія соняшникова нерафінована ДСТУ 4492:2005 виготовлена на території України. Ціна за 1 тону товару складає 22812,00 грн. з ПДВ. Загальна орієнтовна вартість Товару за цією Специфікацією 46422420,00 грн., у т.ч. ПДВ 737070,00 грн. /том 2 а.с.84/.

На виконання умов договору поставки позивачем надано суду: податкову накладну № 1 від 16.04.2016 року на суму 3193296,12 грн., в т.ч. ПДВ 532216,02 грн., видаткову накладну № 1 від 16.04.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої обсягом 140,02 тон на суму 3193296,12 грн., в т.ч. ПДВ 532216,02 грн., акт прийому-передачі №1 від 16.04.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої у кількості 140,02 тон, податкову накладну № 2 від 17.04.2016 року на суму 4506009,48 грн., в т.ч. ПДВ 751001,58 грн., видаткову накладну № 2 від 17.04.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої обсягом 197,58 тон на суму 4506009,48 грн., в т.ч. ПДВ 751001,58 грн., акт прийому-передачі №2 від 17.04.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої у кількості 197,58 тон. податкову накладну № 3 від 19.04.2016 року на суму 4313982,96 грн., в т.ч. ПДВ 718997,16 грн., видаткову накладну № 3 від 19.04.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої обсягом 189,16 тон на суму 4313982,96 грн., в т.ч. ПДВ 718997,16 грн., акт прийому-передачі №3 від 19.04.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої у кількості 189,16 тон., податкову накладну № 4 від 20.04.2016 року на суму 640392,48 грн., в т.ч. ПДВ 106732,08 грн., видаткову накладну № 4 від 20.04.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої обсягом 28,08 тон на суму 640392,48 грн., в т.ч. ПДВ 106732,08 грн., акт прийому-передачі №4 від 20.04.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої у кількості 28,08 тон., податкову накладну № 5 від 22.04.2016 року на суму 2594866,68 грн., в т.ч. ПДВ 432477,78 грн., видаткову накладну № 5 від 22.04.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої обсягом 113,78 тон на суму 2594866,68 грн., в т.ч. ПДВ 432477,78 грн., акт прийому-передачі №5 від 22.04.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої у кількості 113,78 тон, податкову накладну № 6 від 24.04.2016 року на суму 1211454,72 грн., в т.ч. ПДВ 201909,12 грн., видаткову накладну № 6 від 24.04.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої обсягом 53,12 тон на суму 1211454,72 грн., в т.ч. ПДВ 201909,12 грн., акт прийому-передачі №6 від 24.04.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої у кількості 53,12 тон, податкову накладну № 7 від 25.04.2016 року на суму 1298117,52 грн., в т.ч. ПДВ 216352,92 грн., видаткову накладну № 7 від 25.04.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої обсягом 56,92 тон на суму 1298117,52 грн., в т.ч. ПДВ 216352,92 грн., акт прийому-передачі №7 від 25.04.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої у кількості 56,92 тон, податкову накладну № 1 від 11.05.2016 року на суму 2490871,32 грн., в т.ч. ПДВ 415145,22 грн., видаткову накладну № 8 від 11.05.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої обсягом 109,22 тон на суму 2490871,32 грн., в т.ч. ПДВ 415145,22 грн., акт прийому-передачі №8 від 11.05.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої у кількості 109,22 тон, податкову накладну № 2 від 12.05.2016 року на суму 2503642,68 грн., в т.ч. ПДВ 417273,78 грн., видаткову накладну № 9 від 12.05.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої обсягом 109,78 тон на суму 2503642,68 грн., в т.ч. ПДВ 417273,78 грн., акт прийому-передачі №9 від 12.05.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої у кількості 109,78 тон, податкову накладну № 2 від 08.06.2016 року на суму 1443619,80 грн., в т.ч. ПДВ 240603,30 грн., видаткову накладну № 25 від 08.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої обсягом 63,3 тон на суму 1443619,80 грн., в т.ч. ПДВ 240603,30 грн., акт прийому-передачі №10 від 08.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої у кількості 63,3 тон, податкову накладну № 3 від 17.06.2016 року на суму 2658966,72 грн., в т.ч. ПДВ 443161,12 грн., видаткову накладну № 27 від 17.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 116,56 тон на суму 2658966,72 грн., в т.ч. ПДВ 443161,12 грн., акт прийому-передачі №11 від 17.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 116,56 тон, податкову накладну № 4 від 17.06.2016 року на суму 2613798,96 грн., в т.ч. ПДВ 435633,16 грн., видаткову накладну № 28 від 17.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 114,58 тон на суму 2613798,96 грн., в т.ч. ПДВ 435633,16 грн., акт прийому-передачі №12 від 17.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої у кількості 114,58 тон, податкову накладну № 5 від 17.06.2016 року на суму 3086463,60 грн., в т.ч. ПДВ 514410,60 грн., видаткову накладну № 29 від 17.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 135,3 тон на суму 3086463,60 грн., в т.ч. ПДВ 514410,60 грн., акт прийому-передачі №13 від 17.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 135,3 тон, податкову накладну № 6 від 18.06.2016 року на суму 3098782,08 грн., в т.ч. ПДВ 516463,68 грн., видаткову накладну № 30 від 18.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 135,84 тон на суму 3098782,08 грн., в т.ч. ПДВ 516463,68 грн., акт прийому-передачі №14 від 18.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 135,84 тон, податкову накладну № 7 від 18.06.2016 року на суму 2576843,52 грн., в т.ч. ПДВ 429473,92 грн., видаткову накладну № 31 від 18.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 112,96 тон на суму 2576843,52 грн., в т.ч. ПДВ 429473,92 грн., акт прийому-передачі №15 від 18.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 112,96 тон, податкову накладну № 8 від 19.06.2016 року на суму 2571824,88 грн., в т.ч. ПДВ 428637,48 грн., видаткову накладну № 32 від 19.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 112,74 тон на суму 2571824,88 грн., в т.ч. ПДВ 428637,48 грн., акт прийому-передачі №16 від 18.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 112,74 тон, податкову накладну № 9 від 19.06.2016 року на суму 2556768,96 грн., в т.ч. ПДВ 426128,16 грн., видаткову накладну № 33 від 19.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 112,08 тон на суму 2556768,96 грн., в т.ч. ПДВ 426128,16 грн., акт прийому-передачі №17 від 19.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 112,08 тон, податкову накладну № 10 від 21.06.2016 року на суму 2575018,56 грн., в т.ч. ПДВ 429169,76 грн., видаткову накладну № 34 від 21.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 112,88 тон на суму 2575018,56 грн., в т.ч. ПДВ 429169,76 грн., акт прийому-передачі №18 від 21.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 112,88 тон, податкову накладну № 11 від 21.06.2016 року на суму 2620642,56 грн., в т.ч. ПДВ 436773,76 грн., видаткову накладну № 35 від 21.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 114,88 тон на суму 2620642,56 грн., в т.ч. ПДВ 436773,76 грн., акт прийому-передачі №19 від 21.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 114,88 тон, податкову накладну № 12 від 21.06.2016 року на суму 2117866,08 грн., в т.ч. ПДВ 352977,68 грн., видаткову накладну № 36 від 21.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 92,84 тон на суму 2620642,56 грн., в т.ч. ПДВ 436773,76 грн., акт прийому-передачі №20 від 21.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 92,84 тон, податкову накладну № 13 від 21.06.2016 року на суму 2119691,04 грн., в т.ч. ПДВ 353281,84 грн., видаткову накладну № 37 від 21.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 92,92 тон на суму 2119691,04 грн., в т.ч. ПДВ 353281,84 грн., акт прийому-передачі №21 від 21.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 92,92 тон, податкову накладну № 16 від 22.06.2016 року на суму 2519357,28 грн., в т.ч. ПДВ 419892,88 грн., видаткову накладну № 40 від 22.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 110,44 тон на суму 2519357,28 грн., в т.ч. ПДВ 419892,88 грн., акт прийому-передачі №24 від 22.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 110,44 тон, податкову накладну № 17 від 22.06.2016 року на суму 25564525,04 грн., в т.ч. ПДВ 427420,84 грн., видаткову накладну № 41 від 22.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 112,42 тон на суму 25564525,04 грн., в т.ч. ПДВ 427420,84 грн., акт прийому-передачі №25 від 22.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 112,42 тон, податкову накладну № 18 від 22.06.2016 року на суму 2776220,40 грн., в т.ч. ПДВ 462703,40 грн., видаткову накладну № 42 від 22.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 121,7 тон на суму 2776220,40 грн., в т.ч. ПДВ 462703,40 грн., акт прийому-передачі №26 від 22.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 121,7 тон, податкову накладну № 20 від 22.06.2016 року на суму 2463696,00 грн., в т.ч. ПДВ 410616,00 грн., видаткову накладну № 44 від 22.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 108 тон на суму 2463696,00 грн., в т.ч. ПДВ 410616,00 грн., акт прийому-передачі №28 від 22.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 108 тон, податкову накладну № 21 від 22.06.2016 року на суму 2716452,96 грн., в т.ч. ПДВ 452742,16 грн., видаткову накладну № 45 від 22.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 119,08 тон на суму 2716452,96 грн., в т.ч. ПДВ 452742,16 грн., акт прийому-передачі №29 від 22.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 119,08 тон, податкову накладну № 19 від 22.06.2016 року на суму 2652123,12 грн., в т.ч. ПДВ 442020,52 грн., видаткову накладну № 43 від 22.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 116,26 тон на суму 2652123,12 грн., в т.ч. ПДВ 442020,52 грн., акт прийому-передачі №27 від 22.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 116,26 тон, податкову накладну № 22 від 23.06.2016 року на суму 2543994,24 грн., в т.ч. ПДВ 423999,04 грн., видаткову накладну № 46 від 23.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 111,52 тон на суму 2543994,24 грн., в т.ч. ПДВ 423999,04 грн., акт прийому-передачі №30 від 23.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 111,52 тон, податкову накладну № 24 від 23.06.2016 року на суму 3113381,76 грн., в т.ч. ПДВ 518896,96 грн., видаткову накладну № 48 від 23.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 136,48 тон на суму 3113381,76 грн., в т.ч. ПДВ 518896,96 грн., акт прийому-передачі №32 від 23.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 136,48 тон, податкову накладну № 25 від 24.06.2016 року на суму 2673566,40 грн., в т.ч. ПДВ 445594,40 грн., видаткову накладну № 49 від 24.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 117,2 тон на суму 2673566,40 грн., в т.ч. ПДВ 445594,40 грн., акт прийому-передачі №33 від 24.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 117,2 тон, податкову накладну № 26 від 24.06.2016 року на суму 2567718,72 грн., в т.ч. ПДВ 427953,12 грн., видаткову накладну № 50 від 24.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 112,56 тон на суму 2567718,72 грн., в т.ч. ПДВ 427953,12 грн., акт прийому-передачі №34 від 24.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 112,56 тон, податкову накладну № 27 від 24.06.2016 року на суму 2125622,16 грн., в т.ч. ПДВ 354270,36 грн., видаткову накладну № 51 від 24.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 93,18 тон на суму 2125622,16 грн., в т.ч. ПДВ 354270,36 грн., акт прийому-передачі №35 від 24.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 93,18 тон, податкову накладну № 28 від 24.06.2016 року на суму 2601480,48 грн., в т.ч. ПДВ 433580,08 грн., видаткову накладну № 52 від 24.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 114,04 тон на суму 2601480,48 грн., в т.ч. ПДВ 433580,08 грн., акт прийому-передачі №36 від 24.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 114,04 тон, податкову накладну № 30 від 25.06.2016 року на суму 2624748,72 грн., в т.ч. ПДВ 437458,12 грн., видаткову накладну № 54 від 25.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 115,06 тон на суму 2624748,72 грн., в т.ч. ПДВ 437458,12 грн., акт прийому-передачі №38 від 25.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 115,06 тон, податкову накладну № 31 від 25.06.2016 року на суму 2598743,04 грн., в т.ч. ПДВ 433123,84 грн., видаткову накладну № 55 від 25.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 113,92 тон на суму 2598743,04 грн., в т.ч. ПДВ 433123,84 грн., акт прийому-передачі №39 від 25.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 113,92 тон, податкову накладну № 32 від 25.06.2016 року на суму 2773482,96 грн., в т.ч. ПДВ 462247,16 грн., видаткову накладну № 56 від 25.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 121,56 тон на суму 2773482,96 грн., в т.ч. ПДВ 462247,16 грн., акт прийому-передачі №40 від 25.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 121,58 тон, податкову накладну № 33 від 26.06.2016 року на суму 2786257,68 грн., в т.ч. ПДВ 464376,28 грн., видаткову накладну № 57 від 26.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 122,14 тон на суму 2786257,68 грн., в т.ч. ПДВ 464376,28 грн., акт прийому-передачі №41 від 26.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 122,14 тон, податкову накладну № 34 від 26.06.2016 року на суму 2786257,68 грн., в т.ч. ПДВ 464376,28 грн., видаткову накладну № 58 від 26.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 122,14 тон на суму 2786257,68 грн., в т.ч. ПДВ 464376,28 грн., акт прийому-передачі №42 від 26.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 122,14 тон, податкову накладну № 35 від 26.06.2016 року на суму 2625661,20 грн., в т.ч. ПДВ 437610,20 грн., видаткову накладну № 59 від 26.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 115,1 тон на суму 2625661,20 грн., в т.ч. ПДВ 437610,20 грн., акт прийому-передачі №43 від 26.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 115,1 тон, податкову накладну № 36 від 27.06.2016 року на суму 2595093,12 грн., в т.ч. ПДВ 432515,52 грн., видаткову накладну № 60 від 27.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 113,76 тон на суму 2595093,12 грн., в т.ч. ПДВ 432515,52 грн., акт прийому-передачі №44 від 27.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 113,76 тон, податкову накладну № 37 від 27.06.2016 року на суму 2774395,44 грн., в т.ч. ПДВ 462399,24 грн., видаткову накладну № 61 від 27.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 121,62 тон на суму 2774395,44 грн., в т.ч. ПДВ 462399,24 грн., акт прийому-передачі №45 від 27.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 121,62 тон, податкову накладну № 38 від 28.06.2016 року на суму 2716452,96 грн., в т.ч. ПДВ 452742,16 грн., видаткову накладну № 62 від 28.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 119,08 тон на суму 2716452,96 грн., в т.ч. ПДВ 452742,16 грн., акт прийому-передачі №46 від 28.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 119,08 тон, податкову накладну № 39 від 28.06.2016 року на суму 2709153,12 грн., в т.ч. ПДВ 451525,52 грн., видаткову накладну № 63 від 28.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 118,76 тон на суму 2709153,12 грн., в т.ч. ПДВ 451525,52 грн., акт прийому-передачі №47 від 28.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 118,76 тон, податкову накладну № 40 від 29.06.2016 року на суму 2799488,64 грн., в т.ч. ПДВ 466581,44 грн., видаткову накладну № 64 від 29.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 122,72 тон на суму 2799488,64 грн., в т.ч. ПДВ 466581,44 грн., акт прийому-передачі №48 від 29.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 122,72 тон, податкову накладну № 41 від 29.06.2016 року на суму 2831425,44 грн., в т.ч. ПДВ 471904,24 грн., видаткову накладну № 65 від 29.06.2016 року про поставку олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку обсягом 124,12 тон на суму 2831425,44 грн., в т.ч. ПДВ 471904,24 грн., акт прийому-передачі №49 від 29.06.2016 року про передачу олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 124,12 тон /том 1 а.с. 228-250, том 2 а.с. 1-4, 6-83, 85-126/.

Оплату товару підтверджено наступними платіжними дорученнями: № від 23.05.2016 на суму 2811702,33 грн., № від 03.06.2016 на суму 948000,00 грн., № від 21.06.2016 на суму 798178,72 грн., № від 22.06.2016 на суму 7438000,00 грн., № від 23.06.2016 на суму 3300000,00 грн., № від 30.06.2016 на суму 2463000,00 грн., № від 11.07.2016 на суму 786600,00 грн., № від 19.07.2016 на суму 16799562,87 грн. /том 2 а.с. 127-134/.

Щодо подальшого використання спірного товару в господарській діяльності позивача суд встановив наступне.

01 лютого 2016 року між ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (далі-Комітент) з одного боку та ПП «ГВС Плюс» (далі-Комісіонер) з другого боку укладено договір №1944-ДУ комісії на реалізацію сільськогосподарської продукції. За умовами договору Комітент доручає, а Комісіонер зобов`язується здійснити від свого імені та за рахунок Комітенту угоду з продажу сільськогосподарської продукції (далі «продукція») за межами України. Номенклатура, кількість, мінімальна ціна та умови поставки продукції, що підлягає продажу за цим договором, визначається специфікаціями, які оформлюються додатками до Договору. виступаючи від свого імені Комісіонер самостійно укладає зовнішньоекономічні контракти купівлі-продажу з третьою особою (особами), здійснює всі необхідні митні процедури, пов`язані з експортом продукції, укладає необхідні договори щодо зберігання продукції в місці поставки (при необхідності), укладає договори щодо транспортування продукції (при необхідності). виступаючи від свого імені Комісіонер самостійно укладає з підприємством-декларантом договір про декларування продукції. Продукція, що надійшла до Комісіонера від Комітента, є власністю останнього /том 2 а.с. 145-146/.

12 лютого 2016 року сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору №1944-ДУ комісії на реалізацію сільськогосподарської продукції від 01.02.2016 /том 2 а.с. 148/.

30 грудня 2016 року сторонами було укладено додаткову угоду до договору комісії №1944-ДУ від 01.02.2016 /том 2 а.с. 147/.

Відповідно до Специфікації № 7 від 13.04.2016 року до договору №1944-ДУ комісії на реалізацію сільськогосподарської продукції Комітент доручає Комісіонеру продати продукцію на експорт на умовах Договору та даної Специфікації: олію соняшникову нерафіновану у кількості 1000 +/-5% тон на умовах поставки DAP м. Іллічівськ, Одеська обл. Продукція передається Комітентом Комісіонеру у філії ПАТ «ІМЖК» за адресою Україна, Одеська обл.., м. Іллічівськ, вул.. Транспортна, буд. 45. Період поставки: 14.04.2016-12.05.2016. Комісійна винагорода Комісіонера складає 0,25 відсотка від суми надходження проданої валюти в гривневому еквіваленті зарахованої на поточний розрахунковий рахунок Комісіонера /том 2 а.с. 149/.

На виконання умов договору №1944-ДУ комісії на реалізацію сільськогосподарської продукції від 01 лютого 2016 року позивачем надано суду: звіт комісіонера № 3 до Договору комісії №1944-ДУ від 01 лютого 2016 р., акт прийому-передачі сільськогосподарської продукцію на комісію від 16.04.2016 про приймання олії соняшникової нерафінованої у кількості 140,02 на суму 2661080,10 грн. без ПДВ, акт прийому-передачі сільськогосподарської продукцію на комісію від 17.04.2016 про приймання олії соняшникової нерафінованої у кількості 197,58 на суму 3755007,90 грн. без ПДВ, акт прийому-передачі сільськогосподарської продукцію на комісію від 19.04.2016 про приймання олії соняшникової нерафінованої у кількості 189,16 на суму 3594985,80 грн. без ПДВ, акт прийому-передачі сільськогосподарської продукцію на комісію від 20.04.2016 про приймання олії соняшникової нерафінованої у кількості 28,08 на суму 533660,40 грн. без ПДВ, акт прийому-передачі сільськогосподарської продукцію на комісію від 22.04.2016 про приймання олії соняшникової нерафінованої у кількості 113,78 на суму 2162388,90 грн. без ПДВ, акт прийому-передачі сільськогосподарської продукцію на комісію від 24.04.2016 про приймання олії соняшникової нерафінованої у кількості 53,12 на суму 1009545,60 грн. без ПДВ, акт прийому-передачі сільськогосподарської продукцію на комісію від 25.04.2016 про приймання олії соняшникової нерафінованої у кількості 56,92 на суму 1081764,60 грн. без ПДВ, звіт комісіонера № 4 до Договору комісії №1944-ДУ від 31 травня 2016 р., акт прийому-передачі сільськогосподарської продукцію на комісію від 11.05.2016 про приймання олії соняшникової нерафінованої у кількості 109,22 на суму 2075726,10 грн. без ПДВ, акт прийому-передачі сільськогосподарської продукцію на комісію від 12.05.2016 про приймання олії соняшникової нерафінованої у кількості 109,78 на суму 2086368,90 грн. без ПДВ, звіт комісіонера № 6 до Договору комісії №1944-ДУ від 31 липня 2016 р., акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 12 від 31.07.2016 про надання послуги за договором №1944-ДУ від 01.02.2016 - комісійної винагороди за липень 2016 року 1982,14 грн., акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 11 від 31.07.2016 за договором №1944-ДУ від 01.02.2016 - витрати на оформлення ВМД за липень 2016 року 2482,84 грн., акт про надання послуг №495 від 04 липня 2016 року оформлення МД№500040408/2016/003247 від 01.07.2016 (Курс НБУ на 01.07.2016 USD 24.828412 грн.) на суму 2482,84 грн., рахунок на оплату №454 від 04 липня 2016 року на суму 2482,84 грн., контракт №150316 від 15.03.2016 укладений між ПП «ГВС Плюс» на виконання договору комісії №1944-ДУ від 01.02.2016 з ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», доповнення № 2 до контракту №150316 від 15.03.2016, декларацію форми МД-2 від 01.07.2016 /том 2 а.с. 150-173, 176/.

01 березня 2017 року між ТОВ «Вест Голд Бізнес» (надалі Первісний кредитор) з однієї сторони і ТОВ «Старбрайт» (надалі Новий кредитор) з другої сторони, та ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (надалі Боржник) з третьої сторони укладено Договір про відступлення права вимоги №2146-ДУ. За умовами договору первісний кредитор передає Новому кредитору приймає та оплачує право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за Договором поставки №1982-ДУ від 11.04.2016 р. (далі Основний договір), укладеним між первісним кредитором та Боржником. За цим договором Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника належного виконання грошових зобов`язань за Основним договором щодо сплати заборгованості в розмірі 91756598,08 грн. /том 2 а.с. 135/.

01 березня 2017 року між ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» та ТОВ «Старбрайт», які є сторонами за договорами №1998-ДУ від 01.06.2016, про відступлення права вимоги 2146-ДУ від 01.03.2017 уклали акт про залік зустрічних однорідних вимог. За умовами вказаного Акту з моменту підписання сторонами цієї угоди вважається, що ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» свої зобов`язання перед ТОВ «Старбрайт» по здійсненю розрахунків згідно відступлення права вимоги 2146-ДУ від 01.03.2017 виконало в частині 91756598,08 грн. у зв`язку з чим розмір заборгованості ТОВ «Старбрайт» перед ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» за договором комісії №1998-ДУ від 01.06.2016 на час підписання цієї згоди становить 2126180,55 грн. З моменту підписання цієї угоди вважається, що ТОВ «Старбрайт» свої зобов`язання перед ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» по здійсненню розрахунків по договору комісії №1998-ДУ від 01.06.2016 виконало в розмірі 91756598,08 грн. /том 2 а.с. 140/.

Крім того, позивачем надано суду: посвідчення якості №397 олії соняшникової нерафінованої не вимороженої (пресової, екстракційної) першого ґатунку, посвідчення якості олії соняшникової нерафінованої /том 2 а.с. 141-144/.

01 червня 2016 року між ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (далі-Комітент) з одного боку та ТОВ «Старбрайт» (далі-Комісіонер) з другого боку укладено договір №1998-ДУ комісії на реалізацію сільськогосподарської продукції. За умовами договору Комітент доручає, а Комісіонер зобов`язується здійснити від свого імені та за рахунок Комітенту угоду з продажу сільськогосподарської продукції (далі «продукція») за межами України. Номенклатура, кількість, мінімальна ціна та умови поставки продукції, що підлягає продажу за цим договором, визначається специфікаціями, які оформлюються додатками до Договору. Виступаючи від свого імені Комісіонер самостійно укладає зовнішньоекономічні контракти купівлі-продажу з третьою особою (особами), здійснює всі необхідні митні процедури, пов`язані з експортом продукції, укладає необхідні договори щодо зберігання продукції в місці поставки (при необхідності), укладає договори щодо транспортування продукції (при необхідності). Виступаючи від свого імені Комісіонер самостійно укладає з підприємством-декларантом договір про декларування продукції. Продукція, що надійшла до Комісіонера від Комітента, є власністю останнього /том 2 а.с. 174-175/.

01 червня 2016 року між сторонами укладено додаткову угоду до Договору комісії №1998-ДУ від 01.06.2016 року /том 2 а.с.177/.

Відповідно до Специфікації № 1 від 07.06.2016 року до договору №1998-ДУвід 01.06.2016 року комісії на реалізацію сільськогосподарської продукції Комітент доручає Комісіонеру продати продукцію на експорт на умовах Договору та даної Специфікації: олію соняшникову нерафіновану у кількості 1575,00 +/-5% тон на умовах поставки DAP м. Южний, Одеська обл. Продукція передається Комітентом Комісіонеру у філії Тов «ДЕЛЬТА ВІЛМАР СНГ» за адресою Україна, Одеська обл., м. Южний, вул.. Індустріальна, буд. 6. Період поставки: 16.06.2016-30.06.2016. Комісійна винагорода Комісіонера складає 0,25 відсотка від суми надходження проданої валюти в гривневому еквіваленті зарахованої на поточний розрахунковий рахунок Комісіонера /том 2 а.с. 180/.

Відповідно до Специфікації № 2 від 07.06.2016 року до договору №1998-ДУвід 01.06.2016 року комісії на реалізацію сільськогосподарської продукції Комітент доручає Комісіонеру продати продукцію на експорт на умовах Договору та даної Специфікації: олію соняшникову нерафіновану першого ґатунку у загальній кількості 2909,64 (63,30+116,26+2730,08) +/-5% тон на умовах поставки DAР м. Миколаїв, Миколаївська обл. Продукція передається Комітентом Комісіонеру у філії ТОВ «ЕВЕРІ» за адресою Україна, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Громадянська, буд. 117. Період поставки: 08.06.2016-30.07.2016. Комісійна винагорода Комісіонера складає 0,25 відсотка від суми надходження проданої валюти в гривневому еквіваленті зарахованої на поточний розрахунковий рахунок Комісіонера /том 2 а.с. 187/.

Відповідно до Специфікації № 3 від 17.06.2016 року до договору №1998-ДУвід 01.06.2016 року комісії на реалізацію сільськогосподарської продукції Комітент доручає Комісіонеру продати продукцію на експорт на умовах Договору та даної Специфікації: олію соняшникову нерафіновану першого ґатунку у кількості 373,00 +/-5% тон на умовах поставки DAР м. Южний, Одеська обл. Продукція передається Комітентом Комісіонеру у філії ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР СНГ» за адресою Україна, Одеська обл., м. Южний, вул.. Індустріальна, буд. 6. Період поставки: 20.06.2016-20.07.2016. Комісійна винагорода Комісіонера складає 0,25 відсотка від суми надходження проданої валюти в гривневому еквіваленті зарахованої на поточний розрахунковий рахунок Комісіонера /том 2 а.с. 196/.

На виконання вищезазначеного договору позивачем надано суду наступні документи: звіт комісіонера № 1 до Договору комісії №1998-ДУ від 01.06.2016 року, акт прийому-передачі сільськогосподарської продукції на комісію від 24.06.2016 про приймання олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 234,68 на суму 4461266,80 грн. без ПДВ, акт прийому-передачі сільськогосподарської продукції на комісію від 25.06.2016 про приймання олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 350,56 на суму 6664145,60 грн. без ПДВ, акт прийому-передачі сільськогосподарської продукції на комісію від 26.06.2016 про приймання олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 359,38 на суму 6831813,80 грн. без ПДВ, акт прийому-передачі сільськогосподарської продукції на комісію від 27.06.2016 про приймання олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 235,38 на суму 4474573,80 грн. без ПДВ, акт прийому-передачі сільськогосподарської продукції на комісію від 28.06.2016 про приймання олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 237,84 на суму 4521338,40 грн. без ПДВ, акт прийому-передачі сільськогосподарської продукції на комісію від 29.06.2016 про приймання олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 157,16 на суму 2987611,60 грн. без ПДВ, акт прийому-передачі сільськогосподарської продукції на комісію від 08.06.2016 про приймання олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 63,3 на суму 1203016,50 грн. без ПДВ, акт прийому-передачі сільськогосподарської продукції на комісію від 17.06.2016 про приймання олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 366,44 на суму 6966024,40 грн. без ПДВ, акт прийому-передачі сільськогосподарської продукції на комісію від 18.06.2016 про приймання олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 248,8 на суму 4729688,00 грн. без ПДВ, акт прийому-передачі сільськогосподарської продукції на комісію від 19.06.2016 про приймання олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 224,82 на суму 4273828,20 грн. без ПДВ, акт прийому-передачі сільськогосподарської продукції на комісію від 21.06.2016 про приймання олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 635,38 на суму 12078573,80 грн. без ПДВ, акт прийому-передачі сільськогосподарської продукції на комісію від 22.06.2016 про приймання олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у загальній кількості 687,9 на суму 13076979,00 грн. без ПДВ, акт прийому-передачі сільськогосподарської продукції на комісію від 23.06.2016 про приймання олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 360,06 на суму 6844740,60 грн. без ПДВ, акт прийому-передачі сільськогосподарської продукції на комісію від 24.06.2016 про приймання олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 322,94 на суму 6139089,40 грн. без ПДВ, акт прийому-передачі сільськогосподарської продукції на комісію від 29.06.2016 про приймання олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку у кількості 89,68 на суму 1704816,80 грн. без ПДВ, звіт комісіонера № 2 до Договору комісії №1998-ДУ від 01.06.2016 року, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1 від 31 липня 2016 року на послуги витрати на оформлення ВМД, липень 2016 року на суму 4963,08 грн., акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 2 від 31 липня 2016 року на послуги витрати на оформлення ВМД, липень 2016 року на суму 8376,00 грн., контракт №160616 від 16.06.2016, акт №ОУ-0000042 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на загальну суму 8376,00 грн., рахунок-фактуру №СФ-0000042 від 27 липня 2016 року на суму 8376,00 грн., декларація форми МД-2 від 17.07.2016, контракт №240616 від 24.06.2016, декларація форми МД-2 від 23.07.2016, контракт №SFO1006 від 10.06.2016, форми МД-2 від 28.07.2016 /том 2 а.с. 178-179, 181-187, 188-195, 197-200, 203-221/.

Як вбачається з первинної документації, позивачем закуплено у контрагента ТОВ «Вест Голд Бізнес» за період з квітня по червень 2016р. продукцію загальним обсягом5 571,98 т., саме такий обсяг продукції передано Позивачем на комісію для подальшої реалізації, а саме: ТОВ «СТРАРБРАЙТ» передано 4 574,32 т., ТОВ «ГВС ПЛЮС» передано 997,66 т.

Відповідно до «Балансу обороту дебітора», ТОВ «СТАРБРАЙТ» мав перерахувати ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» за продану продукцію за спірний період 93882778,63 грн., в т.ч. за спірний період та спірну поставку 88 296 201,42 грн.

Враховуючи, що ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» є боржником перед «ВЕСТ ГОЛД БІЗНЕС» за поставлену продукцію, а ТОВ «СТАРБРАЙТ» є боржником перед ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» за продану продукцію, сторонами було укладено Договір про відступлення права вимоги № 2146-ДУ від 01.03.2017р., відповідно до якого позивач та ТОВ «СТАРБРАЙТ» стали взаємними боржниками один перед одним на суму 91756598,08 грн.

З метою здійснення взаємних розрахунків, Сторонами укладено Акт про залік зустрічних однорідних вимог від 01.03.2017р., відповідно до умов якого зустрічні однорідні вимоги позивача та ТОВ «СТАРБРАЙТ» один до одного на суму 91 756 598,08 грн. є виконаними. Таким чином, обов`язок Комісіонера перед Комітентом виконано.

Відповідно до «Балансу обороту дебітора», ТОВ «ГВС ПЛЮС» мав перерахувати ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» за продану продукцію 129268 935,66грн., у т.ч. за продукцію, отриману від ТОВ «Вест Голд Бізнес» за спірний період 19196992,97 грн.

ТОВ «ГВС ПЛЮС» перераховано Позивачеві у т.ч. у спірному періоді за спірні поставки 37029100,00 грн., що підтверджується Довідкою № КНО-52.5.2./955 від 29.08.2019р., виданою АТ «ПУМБ» (сплата за олію соняшникову згідно договору комісії на реалізацію сільськогосподарської продукції № 1944-ДУ від 01.02.2016р. Таким чином, підтверджено проведення розрахунку по спірним у повному обсязі грошовими коштами.

Судовим експертом за результатами проведеної судової економічної експертизи по адміністративній справі № 200/8323/19-а складено висновок експерта № 311/459-460 від 21.12.2020 року, відповідно до якого в обсязі наданих для дослідження документів та в межах компетенції судового експерта-економіста, висновки акту Офісу великих платників ДФС від 20.02.2019 року №32/28-10-46-14-37014600 щодо порушень ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля»: п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, 198.3, п. 198.6 ст. 198, з урахуванням п. 201.4, п. 201.10 ст. 201 з урахуванням п.201.6 ст.201 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент вчинення господарських операцій), в результаті чого: занижено ПДВ на загальну суму ПДВ 21183607,00 грн., у т.ч. по періодах: квітень 2016 на загальну суму ПДВ 832419,00 грн., червень 2016 року на загальну суму ПДВ 2959686,66 грн., травень 2016 року на загальну суму ПДВ 832419,00 грн., червень 2016 року на загальну суму ПДВ 17391501,34 грн.;

п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент порушення), в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування за 1 півріччя 2016 року на суму 127101642,00 грн., що стало підставою для прийняття Офісом великих платників ДФС податкових повідомлень-рішень № , яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 127101642,010 грн. за основним платежем (за І півріччя 2016 рік); № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 31775410,50 грн., з якої 21183607 грн. податкові зобов`язання, 10591803,50 грн. штрафні (фінансові) санкції документально не підтверджено.

Зазначено, що усі надані для дослідження видаткові накладні, акти приймання-передачі перелічені у таблицях №№1-3 дослідження за своїм оформленням відповідають вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-ХІІ від 16.07.1999 (із змінами та доповненнями), п.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/7044, відображають зміст господарських операцій, в результаті яких вони складені, тобто є документами первинного бухгалтерського обліку, які підтверджують здійснення фінансово-господарських операцій ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» з ТОВ «Вест Голд Бізнес» по укладеному договору поставки від 11.04.2016 №1982-ДУ та є підставою для відображення зазначених фінансово-господарських операцій як у бухгалтерському і податковому обліку ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», так і у його контрагента ТОВ «Вест Голд Бізнес».

Наданими на дослідження документами в межах компетенції судового експерта-економіста фінансово-господарські операції між ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» та ТОВ «Вест Голд Бізнес» за договором поставки від 11.04.2016 №1982-ДУ підтверджено /том 4 а.с. 109-127/.

Проаналізувавши надані позивачем первинні документи, та висновок експерта судом встановлено, що вказані документи не мають дефектів щодо форми, змісту або пошкодження, які б зумовили втрату ними юридичної сили і доказовості, тобто оформлені відповідно до чинного законодавства України, містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяг розглядуваних операцій та засвідчують фактичний рух активів між задекларованими учасниками.

Суд зазначає, нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару (робіт, послуг) має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема, обумовлюватись лише допущеними контрагентом порушеннями вимог законодавства. Якщо вказаний контрагент допустив такі порушення, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо нього, адже законом іншого не передбачено.

Верховним Судом у постанові від 12.12.2019 справа №814/1439/17 зазначено, що сама по собі відсутність необхідних матеріальних чи трудових ресурсів у контрагентів платника податків не є безумовним свідченням нереальності господарської операції, оскільки їх наявність або відсутність (ресурсів) у господарюючих суб`єктів не має правового значення для вирішення питання про наявність наміру сторін на реальне настання правових наслідків, обумовлених укладеними правочинами.

Верховний Суд у постанові від 27.03.2018 справа №816/809/17 зазначив таке: «…норми податкового законодавства не визначають місце знаходження платника податку (контрагента) та його звітування до контролюючих органів як критерій правового статусу платника податків (позивача) щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту.»

При цьому, суд враховує, що на момент здійснення спірних господарських операцій позивач та його контрагенти були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому порядку не визнавалися.

Суд зазначає, що чинне законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагента, фактичного знаходження його за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останнього. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентом своїх зобов`язань, адже, поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платника не наділено повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.

За умови не встановлення контролюючим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання позивачем незаконної податкової вигоди, останній не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 27.01.2016 року у справі № 4842/11/2670.

Також, у пункті 13 постанови від 24.04.2018 року по справі № 813/8500/13-а Верховним Судом викладено правову позицію, відповідно до якої, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними».

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 808/1543/17 та від 07.03.2018 року у справі № 804/3420/16.

Відповідно до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальних характер, тому позивач не може нести відповідальності за можливі протиправні дії інших юридичних осіб, оскільки вони перебувають поза межами його впливу.

Щодо доводів відповідача про результати аналізу баз даних Дніпропетровського управління Офісу ВПП ДФС про відсутність об`єктів оподаткування постачальників ТОВ «Вест Голд Бізнес» суд зазначає наступне.

Суд вважає зазначені доводи безпідставними оскільки, під час складення такої аналітичної інформації будь-які первинні документи платника податків не використовувались та не аналізувались, про що свідчить відсутність актів зустрічної звірки контрагентів позивача з відображенням в ньому окремих відомостей, не відповідають критерію юридичної значимості, як не відповідає такому критерію і інформація з інформаційно-аналітичних баз контролюючих органів, оскільки така також не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів, а отже не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі №826/16272/13-а.

Суд наголошує, що дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок здійснення заходів податкового контролю, є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків по збиранню доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження даних податкового обліку платників податків, які не створюють для платника податків самостійного юридичного наслідку. Інформація, отримана податковим органом за результатами податкового контролю, використовується для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу. Це в однаковій мірі стосується і дій податкового органу щодо внесення такої інформації до існуючих інформаційних систем.

Варто відмітити, що податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі №811/217/17.

Відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання ним незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 9 березня 2019 року у справі №810/302/15.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що будь-які посилання контролюючого органу та надання оцінки ланцюгу постачання товару, у тому числі, господарської операції контрагента платника податку (позивача) з іншими юридичними особами та висновки про неможливість її здійснення не можуть бути покладені в основу для притягнення до відповідальності платника податку.

Неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії, за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 року у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов`язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов`язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України», якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Більше того, суд зазначає, що контролюючим органом в акті перевірки не наведено жодних обставин та доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов`язаність операцій з господарською діяльністю позивача, фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).

Щодо доводів про наявність кримінальних проваджень № 0000036 від 17.05.2016р. за ст. 212 КК України яким встановлено що група осіб в період 2016-2017 років, діючи на території Дніпропетровської області зареєстрували (перереєстрували) на підставних осіб ряд суб`єктів підприємницької діяльності, в тому числі ТОВ «Вест Голд Бізнес» (код за 0, і використали їх реквізити для здійснення зовнішньоекономічних операцій, шляхом укладання договорів комісії з рядом підприємств реального сектору економіки та здійснення експортних операцій сільськогосподарської продукції за контрактами з офшорними компаніями, при цьому валютні кошти в якості оплати за вказану продукцію на адресу резидентів від офшорних компаній не поступали, а підприємства експортери будь-яких відрахувань до державного бюджету не здійснювали, що призвело до ненадходження до бюджету України грошових коштів у особливо великих розмірах, № 0000058 від 26.10.2018р. за ст. 205 КК України, суд зазначає наступне.

Під час розслідування вищезазначеного кримінального провадження було встановлено, що до злочинної діяльності ПП «ВКФ Внешснаб» має відношення ТОВ «Вест Голд Бізнес» службової особою якого в зазначеному періоді був ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також встановлено, що Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 15.11.2018 року у справі №203/3836/18 провадження №1кп/0203/629/2018 винесено ухвалу, якою ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 205 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України, закривши кримінальне провадження №0000058 відносно нього на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Підставою для формування висновків про нереальність господарських операцій з ТОВ ТОВ «Вест Голд Бізнес» є протокол допиту директора ОСОБА_1 , відновідно до якого останній за проханням знайомого погодився за винагороду зареєструвати на своє ім`я підприємство без наміру ведення підприємницької діяльності, взаємовідносини між ТОВ «Вест Голд Бізнес» та ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» протягом 2016 року не здійснювалось, постачання олії соняшникової на адресу ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» не відбувалося.

Суд звертає увагу податкового органу на те, що, по-перше, відповідачем не надано жодних доказів, які свідчать про нездійснення спірних операцій, по-друге, зазначення цих обставин в Акті перевірки свідчить про формування висновків Акту перевірки на домислах та припущеннях, по-третє, згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Щодо наданого відповідачем Протоколу допиту свідка ОСОБА_1 від 16.01.2019р., здійсненого в межах кримінального провадження № 0000036 від 17.05.2016 року суд звертає увагу відповідача, що отримані відомості в ході оперативно-розшукових заходів чи досудового слідства, на які, як на докази, посилається відповідач в акті перевірки не відповідають вимогам допустимості в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки контролюючий орган не довів, що такі отримано у розпорядження та, те що він має право їх використання, у порядку визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України. В силу положень ст.95 Кримінально процесуального кодексу України, інформація, що міститься в протоколі допиту, отриманого на стадії досудового слідства, до ухвалення вироку в рамках кримінального провадження (контролюючим органом не надано доказів наявності вироку у кримінальному провадженні, в рамках якого проводився допит свідка), може бути визнана як доказ в адміністративному судочинстві виключно за умови підтвердження таких показань особою у судовому засіданні під час розгляду справи, чого в межах даної справи здійснено не було.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 18.11.2019 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0004260 від 17.11.2017 закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення /том 4 а.с.25-27/.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на недопустимість доручення до матеріалів справи протоколу допиту свідка на CD-диску у межах кримінального провадження № 0000015 від 12.04.2019 року з посиланням на ст. 222 КПК України, оскільки відповідно до листа начальника другого відділу розслідування Кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Дніпропетровській області підполковником податкової міліції Є. Машнєвим надано дозвіл в порядку с. 222 КПК України на використання зазначеної інформації під час розгляду адміністративної справи №200/8323/19-а /том 3 а.с. 135/.

При цьому, станом на час прийняття даного рішення, відповідачем не надано жодних доказів наявності відносно посадових осіб контрагенту позивача вироків у кримінальних справах, які б підтверджували фіктивності зазначених вище операцій.

Крім того, суд вказує на те, що відповідно до ч. 6 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Виходячи з наведених положень Кодексу адміністративного судочинства України посилання відповідача на наявність кримінальних проваджень щодо контрагентів позивача, в межах яких органами досудового слідства вживають певні заходи процесуального характеру, і вирок судом ще не винесений, є неприйнятними, оскільки матеріали кримінальних проваджень в силу закону не встановлюють жодних обставин, які мають значення в адміністративній справі.

Посилання відповідача на те, що нереальність господарських операцій позивача підтверджена дослідженням ланцюга постачання між контрагентом позивача та його контрагентами, які не є контрагентами позивача, є неприйнятними, оскільки при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні оцінюватися відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку, внаслідок чого не є обов`язковою передумовою для визначення податковим органом грошових зобов`язань по господарським операціям, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Суд визнає, що у будь-якому випадку реалізуючи господарську компетенцію при укладенні та виконанні господарських договорів, сторони цього договору можуть вимагати від контрагента дотримання умов цих договорів, тією мірою якою дозволяють його (їх) умови. Перекладати на сторону договору обов`язки контролю свого контрагента за межами взаємовідносин, як того вимагає податковий орган, знаходиться за межами господарської компетенції суб`єкта господарювання та не входить до прав та обов`язків платника податку, зокрема на додану вартість. Це в свою чергу у межах спірних відносин позивача як платника податку покладає додаткове не передбачене законом обтяження, що є недопустимим.

Аналогічні висновки щодо застосування норм викладені, зокрема в постановах Верховного Суду від 11.12.2018 року у справі № 803/2094/15, від 20.12.2018 року у справі № 815/4992/16.

З огляду на вищевикладене, суд звертає увагу, що висновки акту перевірки, на підставі яких прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Встановлені судом обставини свідчать про необ`єктивність висновків контролюючого органу та безпідставність винесених спірних податкових повідомлень-рішень, зважаючи на відсутність належних та допустимих доказів на їх підтвердження.

Суд звертає увагу на загальновідому та поширену практику, неодноразово встановлену у судових рішеннях, за якою реєстрація кримінальних проваджень зазвичай призводила до нарахування податкових зобов`язань лише за самим фактом реєстрації проваджень, що суперечить ст. 62 Конституції України. Ця практика також свідчить про те, що у багатьох випадках керівники таких підприємств надалі, при оскарженні податкових рішень у суді, заявляли про тиск під час розслідування з метою добитися слідчими органами бажаного результату для цілей визнання фіктивної діяльності підприємств. Відтак, само по собі зазначення щодо фігурування певної особи у кримінальному провадженні не має будь-якого правового значення для цілей визначення у даному випадку податкових зобов`язань.

Слід також зазначити, що під час розгляду справи відповідачем не надано рішення суду відносно контрагента позивача, яке б набрало законної сили та яке б було прийнято в порядку ст. 55-1 ГК України («Фіктивна діяльність суб`єкта господарювання»). Не надано рішення суду, прийнятого в порядку ст. 234 ЦК України щодо фіктивності правочинів, тобто щодо вчинення правочинів без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Не надано рішення суду про визнання правочинів з контрагентом недійсними з підстав їх суперечності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, як-то передбачено приписами ч. 3 ст. 228 ЦК України. Також не надано рішення суду, яке б було прийнято в порядку ст. 207 ГК України щодо визнання недійсними спірних операцій з підстав їх невідповідності вимогам закону, або вчинення їх з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, тощо.

Таким чином, на думку суду, відповідачем не надано належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження правомірності прийнятих ним рішень.

Згідно із частиною 1 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з огляду на приписи наведених правових норм процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішень органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов`язання чи відмовлено у наданні податкових вигод, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу та на проведення судової економічної експертизи позивачем будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля до Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 27.03.2019 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 27.03.2019 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків судовий збір в розмірі 19210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) гривень 00 копійок.

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті та проголошена вступна та резолютивна частини у судовому засіданні 16 червня 2021 року в присутності представників позивача та відповідача.

Повний текст рішення складено та підписано 18 червня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя О.В. Троянова