Справа № 520/423/21
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

14 червня 2021 р. справа № 520/423/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Біленського О.О.,

при секретарі судового засідання - Дорощенко К.В.,

за участі:

представника позивача - не прибув,

представника відповідача - Шапошник С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ливарна компанія" (, пр. Московський, 277, м. Харків, 61089) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, буд.46, ) про визнання протиправними дій та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська ливарна компанія" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС в Харківській області, щодо винесення Вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 09.11.2020 року №Ю-119294-58;

- скасувати винесену Головним управлінням ДПС в Харківській області Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09.11.2020 року №Ю-119294-58.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 року допущено заміну відповідача Головне управління ДПС у Харківській області на правонаступника - Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 19 листопада 2020 року позивач отримав Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09.11.2020 року №10-119294-58, винесену ГУ ДПС у Харківській області, у якій вказано, що станом на 31 жовтня 2020 року позивач має заборгованість зі сплати єдиного внеску у сумі 1002938,76 грн. у т.ч. штраф 80106,85 грн. і пеня 25865,24 грн. 26.11.2020 року позивач оскаржив вищезазначену Вимогу до контролюючого органу Державної податкової служби України, за наслідками розгляду скарги Рішенням Державної податкової служби України №35555/6/99-00-06-03-01-06 від 17.12.2020 року підприємству було повідомлено про залишення вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 09.11.2020 року №Ю-119294-58 без змін, а скарги позивача - без задоволення. Позивач не згодний із зазначеною Вимогою з огляду на несвоєчасне направлення її позивачу; вимога підписана особою, яка не є керівником або заступником керівника ГУ ДГІС у Харківській області та повноваження якої не передбачають права на підписання такого документу; вимога не містить жодного розрахунку суми недоїмки, період виникнення заборгованості не конкретизований; вимога винесена з порушенням порядку розподілу обов`язків між підрозділами органів доходів і зборів. З огляду на викладене позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представником відповідача надано до суду відзив на адміністративний позов, в якому проти позову заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної вимоги. Представник відповідача вказав, що єдиною підставою визнання оскаржуваної вимоги на погляд позивача є порушення контролюючим органом процедури її формування. Інших підстав незаконності винесення оскаржуваної вимоги Товариством не наведено. Водночас доказів сплати сум єдиного внеску, позивачем до суду не надано. Отже, в межах спірних правовідносин ГУ ДПС діяло на підставі та в межах повноважень, визначених чинним законодавством, з огляду на що представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Представник позивача у судові засідання жодного разу не прибув, про дату, час та місце проведення судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримав правову позицію, викладену у відзиві та наполягав на розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська ливарна компанія" належним чином зареєстровано в якості юридичної особи 28.11.2003 року, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ДПС у Харківської області як платник єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З наявних матеріалів справи вбачається, що 09.11.2020 року ГУ ДПС у Харківської області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-119294-58, в якій зазначено про наявність у платника станом на 30.10.2020 року заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 1002938,76 грн., у т.ч. недоїмка 896966,67 грн., штраф 80106,85 грн. та пеня 25865,24 грн.

Позивач, не погодившись із винесеною контролюючим органом вимогою звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою від 26.11.2020 року за вих.№242, за наслідками розгляду якої, рішенням Державної податкової служби України від 17.12.2020 року №35555/6/99-00-06-03-01-06 про результати розгляду скарги зазначену вимогу залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Не погодившись із діями відповідача стосовно винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) та вказаною вимогою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Відповідно до приписів ч.1 ст.2 Закону №2464-VI дія зазначеного закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з абз. 1 ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

Приписами ч. 1 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частиною 4 статті 25 Закону № 2464-VI передбачено, що податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Відповідно до абз. 4, 5, 6 ч.4 ст. 25 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Згідно із приписами абз. 8 ч.4 ст. 25 Закону №2464-VI порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до абз. 9 ч.4 ст. 25 Закону № 2464-VI у разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Згідно ч. 6 ст. 25 Закону № 2464-VI за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску погашаються суми недоїмки, штрафних санкції та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Як передбачено положеннями п. 1 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яку затверджено наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, (далі - Інструкція №449) до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

Відповідно до п. 2 розділу VI Інструкції № 449 у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції. Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Згідно з п.3 розділу VI Інструкції № 449 органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Як передбачено положеннями п. 4 розділу VI Інструкції № 449, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Під час судового розгляду справи зі змісту наданих представником відповідача пояснень та облікової картки платника єдиного внеску встановлено, що у зв`язку зі збільшенням в жовтні 2020 року у позивача заборгованості з недоїмки зі сплати єдиного внеску контролюючим органом було сформовано оскаржувану вимогу.

Суд зазначає, що позивачем не надано до суду доказів відсутності заборгованості станом на момент винесення оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Стосовно доводів представника позивача про відсутність у спірній вимозі про сплату боргу недоїмки розрахунку суми недоїмки, неконкретизованості періоду виникнення заборгованості, що унеможливлювало перевірку визначених у ній даних, суд зазначає наступне.

Форма вимоги затверджена у додатку 6 до Інструкції № 449.

При цьому, у зазначеній формі в її реквізитах відсутні поля щодо розрахунку суми недоїмки та періоду виникнення заборгованості.

Приписами п.3 розділу VI Інструкції № 449 визначено, що вимога про сплату боргу (недоїмки), крім загальних реквізитів, має містити відомості про розмір боргу, у тому числі, суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

З дослідження спірної у даній справі вимоги про сплату боргу недоїмки судом встановлено, що остання містить в собі такі відомості. Водночас, положеннями чинного законодавства не передбачено вимог стосовно наявності у змісті таких реквізитів, як розрахунок сум недоїмки та період її виникнення.

Відтак, суд приходить до висновку про помилковість та недоведеність зазначених доводів представника позивача.

Стосовно доводів представника позивача щодо винесення спірної вимоги про сплату боргу недоїмки з порушенням порядку розподілу обов`язків між підрозділами органів доходів і зборів суд зазначає наступне.

Положеннями ч.4 ст.25 Закону №2464-VІ визначено, що орган доходів і зборів надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідно до ст. 1 Закону № 2464-VI органом доходів і зборів є центральний орган виконавчої влади, що формує податкову і митну політику та забезпечує її реалізацію, та його територіальні органи.

Положенням про Державну податкову службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України під 06 березня 2019 року № 227, визначено, що центральним органом виконавчої влади, що формує податкову і митну політику (згідно з п. 1 Положення про ДПС України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 06.03.2019 №227) є Державна податкова служба України.

Водночас, Головне управління ДПС у Харківській області, яким було винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09.11.2020 №Ю-119294-58, згідно з п. 1 Положення про ГУ ДПС, затвердженим наказом ДПС України від 12.02.2020 № 82, є територіальним органом ДПС України, тобто органу, що реалізує державну податкову політику.

Органи доходів і зборів у районі, місті, районі у місті Харківської області були реорганізовані на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби» від 28.03.2018 № 296 шляхом їх приєднання, як структурних підрозділів до Головного управління ДФС у Харківській області з подальшим припиненням, про що 10.05.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено відповідні записи.

Відтак, суд приходить до висновку про помилковість зазначених доводів представника позивача та їх недоведеність.

Стосовно доводів представника позивача щодо підписання оскаржуваної вимоги про сплату недоїмки неповноважною особою суд зазначає наступне.

Згідно п. 1 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України під 06 березня 2019 року № 227 (далі - Положення) Державна податкова служба України (ДПС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п.2 Положення ДПС у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Пунктом 7 Положення передбачено, що ДПС здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи. ДПС та її територіальні органи є контролюючими органами (органами доходів і зборів).

Під час розгляду справи зі змісту наданих представником відповідача пояснень встановлено, що Головне управління ДПС у Харківській області є структурним підрозділом ГУ ДПС, тобто не є самостійною юридичною особою.

В той же час, представником відповідача повідомлено суду, що пунктом 1.2 наказу ГУ ДПС від 04.11.2020 № 4186 "Про делегування повноважень", Головне управління ДПС погодило надання повноважень на виконання функцій, зокрема, передбачених законодавством з питань сплати єдиного внеску, начальнику Східного відділу по роботі з податковим боргом ГУ ДПС області Смеречуку Сергію, а саме: щодо підписання вимог, повідомлень про спалу боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відтак, компетенція Смеречука С. щодо підписання оскаржуваної вимоги підтверджується зазначеним наказом, який свідчить про необґрунтованість доводів позивача в цій частині.

Стосовно тверджень позивача про несвоєчасне направлення оскаржуваної вимоги позивачу, суд зазначає наступне.

Приписами пункту 3, 4 розділу VI «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», зареєстрованої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 № 508/26953, зі змінами та доповненнями, у разі, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску та/або борги зі сплати фінансових санкцій орган доходів і зборів, протягом 20 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла або зросла недоїмка зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій) надсилають вимогу про її сплату. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

З матеріалів справи вбачається, що згідно даних інтегрованої картки платника, заборгованість з єдиного внеску станом на 31.10.2020 становить 1002938,76 гривень. На підставі цих даних ГУ ДПС сформовано вимогупро сплату боргу (недоїмки) від 09.11.2020 № Ю-119294-58, яка була направлена позивачу 19.11.2020, тобто на 14 робочий день, що відповідає приписам пункту 3.4. Розділу VI вищевказаної Інструкції.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність порушень прав позивача внаслідок винесення оскаржуваної вимоги.

Окремо суд зазначає, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2020 у справі № 520/11926/2020 залишено без задоволення позов ТОВ «Українська ливарна компанія» до ГУ ДПС про визнання протиправною та скасування вимоги від 10.02.2020 № Ю-119294-58 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску у загальному розмірі 985288,74 гривень. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2021 у даній справі апеляційну скаргу позивача повернуто, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції набрало законної сили 18.03.2021. З огляду на викладене, судовим рішенням, що набрало законної сили, надано оцінку правомірності визначення недоїмки у розмірі 985288,74 грн., що увійшла до складу заборгованості з єдиного внеску, визначеної у вимозі, що оскаржується у даній справі.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

При цьому суд наголошує, що позивачем не наведено та не надано жодного доказу в обґрунтування відсутності боргу зі сплати єдиного соціального внеску.

З огляду на те, що позивач не спростував правомірності прийняття контролюючим органом оскаржуваної вимоги, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява N 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що дії Головного управління ДПС в Харківській області, щодо винесення Вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 09.11.2020 року №Ю-119294-58 вчинені контролюючим органом на підставі, у порядку та у спосіб, що визначені законом, а тому є правомірними, підстави для скасування Вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 09.11.2020 року №Ю-119294-58 - відсутні. Доказів, що свідчать про протилежне, до суду не надано.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ливарна компанія" (, пр. Московський, 277, м. Харків, 61089) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, буд.46, ) про визнання протиправними дій та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 17.06.2021 року.

Суддя Біленський О.О.