Справа № 580/5056/20
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2021-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 червня 2021 року Справа № 580/5056/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді Трофімової Л.В., за участі секретаря Безпалого А.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу № 580/5056/20

за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків ЄДРПОУ НОМЕР_1 )

до Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області (вул. Дахнівська, 10а, м. Черкаси, 18035, ідентифікаційний код юридичної особи в ), Державного агентства рибного господарства України (вул. Січових Стрільців, м.Київ, 04053, ідентифікаційний код юридичної особи в )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, прийняв ухвалу.

10.11.2020 ФОП ОСОБА_1 , звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області, Державного агентства рибного господарства України, просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області про відмову у погодженні проєкту режиму рибогосподарської експлуатації водойми площею 111,6664 га, що розташована у с.Синьооківка, Золотоніського району, Черкаської області та науково-біологічних обґрунтувань, розроблених інститутом рибного господарства НААН для ФОП ОСОБА_1 , викладених у листі від 14.09.2020 № 1-3-17/1475-20;

визнати протиправною діяльність Державного агентства рибного господарства України щодо не погодження проекту режиму рибогосподарської експлуатації водойми площею 111,6664 га, що розташована у с.Синьооківка, Золотоніського району, Черкаської області та науково-біологічних обґрунтувань, розроблених інститутом рибного господарства НААН для ФОП ОСОБА_1 ;

зобов`язати управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області та Державне агентство рибного господарства України погодити проект режиму рибогосподарської експлуатації водойми площею 111,6664 га, що розташована у с.Синьооківка, Золотоніського району, Черкаської області та науково-біологічні обґрунтування, розроблені інститутом рибного господарства НААН для ФОП ОСОБА_1 .

Ухвалою від 04.01.2021 відкрито загальне провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 21.01.2021, 02.02.2021, 05.02.2021, 26.02.2021. Ухвалою від 26.02.2021 зупинено провадження у справі на підставі клопотання представника позивача у зв`язку з хворобою відповідно до пункту 1 частини 2 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства. Ухвалою від 17.05.2021 поновлено провадження у справі, призначено судове засідання на 21.05.2021. Ухвалою від 21.05.2021 закрито підготовче провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 28.05.2021, 10.06.2021, 11.06.2021, 17.06.2021.

17.06.2021, до початку судового засідання надійшла заява позивача про відвід судді Л.В. Трофімової, в обґрунтуванні якої зазначено, що позивач має сумніви у «неупередженості та об`єктивності судді», позаяк позивач вважає, що його переконують у відсутності підстав задоволення позову.

Вирішуючи подану заяву, суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-37 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими самими підставами може бути заявлено відвід судді учасниками справи.

Частиною 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і належить відводу (самовідводу): якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу. Згідно частини 2 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя належить відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді адміністративної справи). До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (частина 3 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд зазначає, що у заяві про відвід від 17.06.2021 не зазначено вмотивованої та обґрунтованої підстави для відводу судді.

Частиною 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу під час дослідження доказів та оголошення про стадію судових дебатів.

Позивач був присутній у судовому засіданні з розгляду справи по суті 11.06.2021, що підтверджується особистим підписом у розписці (а.с.266), у випадку наявних обґрунтованих сумнівів у неупередженості судді повинен був звернутись із заявою про відвід не пізніше 14.06.2021, натомість таку заяву подано перед початком судового засідання 17.06.2021, що може свідчити про використання «штучних затягувань розгляду справи» та зловживання позивачем процесуальними правами на стадії судових дебатів.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Суд зазначає, що ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду О.А.Рідзеля 18.05.2021 було відмовлено у задоволенні заяви фізичної особи підприємця ОСОБА_1 від 27.04.2021 про відвід судді Трофімової Л.В. у адміністративній справі № 580/5056/20 (а.с.225-226).

Згідно частини 3 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Частиною 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Заявлений відвід вирішується у порядку, визначеному статтею 40 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не належить передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Відповідно до пункту 11 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід вирішується невідкладно.

Позивачем не конкретизовано, яка саме обставина, на його думку, свідчить про наявність законних підстав для відводу. З`ясування обставин справи, дослідження доказів, вивчення питань дотримання процедури погодження з суб`єктами екологічного контролю, відповідного проєкту у спірних правовідносинах не є упередженістю судді.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і належить відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, однак конкретного і вичерпного переліку цих підстав не передбачено. Особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, що можуть викликати сумнів у неупередженості. Для того, що би ці обставини можливо було покласти в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

Позивачем не надано доказів «переконання» судом у відсутності порушень з боку відповідача, не зазначено, коли саме на думку позивача мали місце такі обставини, викладені у заяві від 17.06.2021.

Оцінюючи твердження позивача про прояв «упередженості» у зв`язку з висновком про можливість розгляду справи за відсутності представників відповідачів через відпустку ОСОБА_2 та зайнятістю адвоката (а.с.262) без надання підтвердних документів, варто зазначити, що відповідно до частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки; неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

У судовому засіданні 10.06.2021 судом було узгоджено з адвокатом позивача і позивачем зручну для них дату та час наступного засідання, призначеного на 11.06.2021. У судовому засіданні 11.06.2021 судом було узгоджено з позивачем з урахуванням можливостей адвоката зручну дату та час судового засідання для проведення судових дебатів з призначенням засідання на 17.06.2021.

Суд дійшов висновку, що позивачем не обґрунтовано і не вмотивовано підстави для відводу судді у справі № 580/5056/20.

Європейський суд з прав людини зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що під час вирішення, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справах: Biluha проти України від 09.11.2006, №33949/02; Fey проти Австрії, від 24.02.1993, №255; Wettstein проти Швейцарії, №33958/96).

Вирішення питань про застосування чинного процесуального законодавства є правом і відповідними обов`язками судді у провадженні якого знаходиться справа. Результат вирішення процедурних питань (офіційне з`ясування обставин справи, вивчення, дослідження та аналіз доказів за участі учасників у відкритому судовому засіданні) не може свідчити про упереджене ставлення судді до позивача чи до відповідача, інших учасників судового процесу, позаяк наявність чи відсутність підстав для відводу судді не може ставиться у залежність від результату застосування судом норм чинного законодавства за наявних можливостей апеляційного оскарження.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу судді заяви, що містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, обставини, пов`язані з прийняттям суддею процесуальних рішень задля забезпечення ефективного захисту прав/інтересів про які просить позивач. Пунктом 1.5 Європейської хартії «Про статус суддів» (10.07.1998) зазначено, що суддя зобов`язаний підтримувати високий рівень компетентності, необхідний для вирішення справ у кожному конкретному випадку, позаяк від рішення судді залежать гарантії та права особи.

Відповідно до пункту 59 Висновку Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи з питання «Правосуддя та суспільство» зазначено, що юридичні поняття та норми можуть бути вичерпно пояснені цитуванням законодавства або судових рішень.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише у апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін у справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком реалізації права сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Перебування у відпустці одного із працівників відповідача юридичної особи не є достатньою підставою для відкладення розгляду справи.

У висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, що регулюють професійну поведінку суддів, зокрема з питання етики та безсторонності зазначено, що за загальним принципом повинні персонально бути повністю звільненими судді від відповідальності щодо претензій, що пред`являються їм у зв`язку із здійсненням ними функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду у визначенні чи застосуванні закону, повинні вирішуватися у апеляційному порядку.

Заявником у заяві від 17.06.2021 не обґрунтовано фактів та обставин у контексті небезсторонності чи упередженості суду та не надано доказів на їх підтвердження щодо наявності у судді у справі № 580/5056/20 прямого та/або опосередкованого інтересу та наявності інших обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у результаті розгляду цієї справи.

Заява не містить тверджень щодо обставин, що за об`єктивними критеріями виключали би участь судді у розгляді цієї справи відповідно до статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є можливістю для зловживань з боку недобросовісних учасників як механізм безпідставного затягування строків розгляду справи, впливу і тиску на суддю, прояву неповаги до суду.

Дослідивши подану заяву, оцінивши наведені у ній доводи, суд дійшов висновку, що у заяві, що подана з пропуском строку, встановленого частиною 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України, викладено необґрунтоване і нерозсудливе припущення, що не свідчать про: існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про відвід судді, що надійшла на стадії дебатів після дослідження доказів, що сторони вважали за доцільне надати, менше ніж за два дні до судового засідання, належить відмовити.

Згідно частини 12 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 36, 39, 40, 59, 160, 161, 169, 241, 242, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви від 17.06.2021 позивача фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про відвід судді у адміністративній справі №580/5056/20 за адміністративним позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області, Державного агентства рибного господарства України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і окремо не оскаржується.

Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Л.В. Трофімова