Справа № 160/5153/21
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2021 року Справа № 160/5153/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О. С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ДТЗ» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, -
06.04.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ДТЗ» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару № UA110150/2020/000140/1 від 29.10.2020 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем здійснено митне оформлення партії товару на митному посту Дніпровської митниці Держмитслужби. Однак, у митному оформленні товарів було відмовлено з підстав відсутності документального підтвердження відомостей, що піддаються обчисленню та відсутності відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості товарів за методом визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту), відповідачем застосовано резервний метод визначення вартості товарів та, відповідно, прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Позивач не погоджується із зазначеним рішенням відповідача, вважає його необгрутованим та таким, що прийнято з порушенням вимог законодавства, у зв`язку із чим підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року відкрито провадження у справі № 160/5153/21 та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
26.04.2021 року судом отримано відповідь позивача на відзив, у якому ТОВ «ПК «ДТЗ» зазначає про необґрунтованість та безпідставність доводів відповідача, наполягає на задоволенні позовних вимог.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 01.08.2019 року між ТОВ «ПК «ДТЗ» (покупець) та компанією «Shandong Lovol Heavy Industry International Trading Co., Ltd» (Китай) (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт № FT/14 на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту.
В подальшому, компанією «Shandong Lovol Heavy Industry International Trading Co., Ltd», відповідно до умов даного зовнішньоекономічного Контракту, Специфікацій № 2020-ЗА від 20.07.2020р. та №2020-3A-z від 21.07.2020р., рахунку-фактури № FT 2020-ЗА від 05.08.2020р. здійснено на адресу ТОВ «ПК «ДТЗ» поставку партії товарів, в т. ч. запасних частин до с/г техніки.
Партія поставлялась на умовах FOB-Qingdao, Україна, згідно міжнародних торговельних правил «ІНКОТЕРМС 2010».
З метою здійснення митного оформлення ввезених в режимі імпорту товарів, ТОВ «ПК «ДТЗ», було задекларовано до митного поста «Правобережний» Дніпровської митниці Держмитслужби частину з партії отриманого товару за електронною митною декларацією (ЕМД), а саме за ЕМД № UA 110150/2020/017828 від 28.10.2020р.:
- Фурнітура з пластмас для кузовів та транспортних засобів. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки: Підлокітнік FT24Ь - 8шт. Ліва ручка дверей (з ключами) - 2шт. Права ручка дверей (з ключами) - 2шт. Виводи повітря FT244HRXC - 1шт. Повітрепровід FT244HRXC - 1шт. Комплект заглушок системи циркуляції повітря FT244HRXC - 1шт. (Товар № 1 в гр. 31 ЕМД).
- Вироби з вулканізованої гуми, крім твердої, прокладки, сальники, ущільнювачі, шайби, тощо. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки, не військового призначення: Гумова смужка TE1LA244-010K - 2шт. Гумова шайба FT244 - 2шт. Гумова смужка FT244 - 2шт. Амортизаторна гумова смужка FT244HRXC - 2шт. Ущільнювальна смужка капота FT244HRXC - 2шт. Гумова смужка TL1A- ZDJSS-116 - 2шг. Гумова смужка TLI A-ZDJSS-117 - 2шт. Гумова смужка TLI A-ZDJSS-114 - 2шт. Гумова смужка TLI A-ZDJSS-118 - 2шт. (Товар № 2 в гр. 31 ЕМД).
- Загартоване скло, призначене для моторних транспортних засобів (тракторів сільськогосподарського цивільного призначення): Скло двері лівої FT504CN - 10шт. Скло двері правої FT504CN - 6шт. Скло заднє FT504CN - 5шт. (Товар № 3 в гр. 31 ЕМД)
- Дзеркала скляні заднього огляду для транспортних засобів. Встановлюються в або на кабіні водія трактора, скляні в пластиковій рамі: Дзеркало заднього виду FT244 - 6шт. Дзеркало заднього виду FT244 - 24шт. (Товар № 4 в гр. 31 ЕМД)
- Ємності з чорних металів, для палива, місткістю 1,0л., з товщиною стінки більше 0,5мм. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки: Масляний бак повороту руля FT244HXN - 2ш т. (Товар № 5 в гр.31 ЕМД)
- Вироби з чорних металів інші, виготовлені методами токарної та фрезерної обробки, запасні частини до сільськогосподарської техніки. Не військового призначення: Посилююча пластина FT244HXN - 1шт. Захист Вома FT244HXN - 2шт. (Товар № 6 в гр.31 ЕМД)
- Арматура кріплення з недорогоцінних металів, що використовуються у кузовах транспортних засобів, тракторах цивільного сільськогосподарського призначення: Амортизатор капота газовий FT240 / 244 - 6шт. Замок капота - 10шт. Ручка заднього скла FT244HRXC - 2шт. Лівий кронштейн дзеркала заднього виду- 2шт. Правий кронштейн дзеркала заднього виду- 2шт. Перемичка задніх крил FT244HXN - 1шт. Механізм гідронавісний в зборі FT240 / 244 - 2шт. Причіпний пристрій - 1шт. Кронштейн причіпного пристрою - 1шт. Ручка бічного скла кабіни права FT244HRXC - Зшт. Ручка бічного скла кабіни ліва FT244HRXC - Зшт. Ручка крила FT240/244 - І шт. Механізм гідронавісний FT504CN - 5шт. (Товар № 7 в гр.31 ЕМД)
- Обладнання для фільтрування або очищення газів, фільтри забору та очищення повітря для двигунів внутрішнього згоряння. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки, не військового призначення: Елемент фільтруючий повітря КМ385ВТ FT24 0 - 50шт. (Товар №8 в гр. 31 ЕМД)
- Електричний двигун постійного струму, потужністю не більше 37,5 Вт, обертовий електричний двигун склоочисників: Привід склоочисника FT244HRXC 3 шт. (Товар №9 в гр.31 ЕМД)
- Прилади освітлювальні або візуальної сигналізації. Блоки для сигналізаційного оповіщення водія, для встановлення на моторних транспортних засобах. Запасні частини до сільськогосподарської техніки: Фара передня ліва FT504CN 3 шт. Фара передня права FT504CN 3 шт. Панель приладів FT244 - 5шт. Покажчик поворотів-стопів задній (правий ) FT504CN - 4шт. Панель приборів FT244HRXC - 2шт. Фара передня ліва FT244HRXN - 2шт. Фара передня права FT244HRXN - 2шт. Покажчик поворотів-стопів задній (лівий) FT504CN - 4шт. (Товар №10 в гр.31 ЕМД)
- Комплекти проводів для свічок запалювання та комплекти проводів інших типів, які використовуються в моторних транспортних засобах. Призначена для забезпечення живлення всіх електричних вузлів трактора: Електропроводка FT244HRXC - 8шт. (Товар №11 в гр.31 ЕМД)
- Частини та пристрої для кузовів моторних транспортних засобів товарних позицій 8701-8705. Запасні частини до сільськогосподарської техніки, тракторів цивільного призначення: Решітка капота передня FT240 - 5шт. Облицювання панелі приладів FT244HXN - 5 шт. Облицювання панелі приладів FT244 - 2шт. Обігрівач кабіни FT244HRXC - 1шт. Комплект вантажів FT244HRX - 2шт. Решітка капота передня FT 244 - 10шт. (Товар №12 в гр.31 ЕМД)
- Колеса ходові моторних транспортних засобів товарних позицій 8701-8705, їх частини та приладдя. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки: Диск колеса FT244HXN - 2шт. Диск переднього колеса 8,3-20 (6 шпильок ) - 2шт. (Товар №13 в гр.31 ЕМД)
- Рульові колеса, рульові колонки та картери рульових механізмів. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки: Колесо рульове FT244HXN - 8шт. (Товар №14 в гр.31 ЕМД).
Для підтвердження вартості товару підприємством було надано митному органу документи, а саме:
- декларація митної вартості;
- зовнішньоекономічний контракт № FT/14 від 01.08.2019р.;
- додаток (специфікація) до нього від 21.07.2020р. № 2.020-3A-Z;
- рахунок - фактура № FT 2020-ЗА від 05.08.2020р.;
- пакувальний лист від 05.08.2020р.;
- Єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарів №UA110150/2020/020 від 23.10.2020р. на підтвердження факту розміщення запасних частин до с/г техніки після поставки в режим митного ліцензійного складу.
Під час здійснення митним органом контролю правильності визначення митної вартості товарів, митницею підприємству було направлено електронне повідомлення, відповідно до якого виявлені розбіжності у наданих документах, які впливають на числове значення митної вартості, а також встановлено, що подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Цим же повідомленням, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, митницею були додатково витребувані від ТОВ «ПК «ДТЗ», наступні документи: 1) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 4) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 5) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 6) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 7) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 8) виписку з бухгалтерської документації; 9) копію митної декларації країни відправлення; 10) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Листом № 861 від 28.10.2020 року ТОВ «ПК «ДТЗ» повідомило митницю, що надало усі наявні у підприємства документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, вони повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.
29.10.2020 року відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товару № UA110150/2020/000140/1, відповідно до якого, загальна митна вартість задекларованих Товарів № 1-№2 та №4-14 скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-г - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МКУ, а також відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Загальна сума митної вартості, визначена декларантом для Товару № 1 в спірному Рішенні збільшена митницею з 9,90 дол. США. до 23,53 дол.США., тобто на 13,63 дол. США.
Загальна сума митної вартості, визначена декларантом для Товару № 2 в спірному Рішенні збільшена митницею з 16,29 дол. США. до 19,71 дол.США., тобто на 3,42 дол. США.
Загальна сума митної вартості, визначена декларантом для Товару № 4 в спірному Рішенні збільшена митницею з 19,20 дол. США. до 48,78 дол.США., тобто на 29,58 дол. США.
Загальна сума митної вартості, визначена декларантом для Товару № 5 в спірному Рішенні збільшена митницею з 38,14 дол. США. до 49,26 дол.США., тобто на 11,12 дол. США.
Загальна сума митної вартості, визначена декларантом для Товару № 6 в спірному Рішенні збільшена митницею з 2,52 дол. США. до 2,81 дол.США., тобто на 0,29 дол. США.
Загальна сума митної вартості, визначена декларантом для Товару № 7 в спірному Рішенні збільшена митницею з 153,73 дол. США. до 484,74 дол.США., тобто на 331,01 дол. США.
Загальна сума митної вартості, визначена декларантом для Товару № 8 в спірному Рішенні збільшена митницею з 44,68 дол. США. до 280,70 дол.США., тобто на 236,02 дол. США.
Загальна сума митної вартості, визначена декларантом для Товару № 9 в спірному Рішенні збільшена митницею з 2,24 дол. США. до 6,28 дол.США., тобто на 4,04 дол. США.
Загальна сума митної вартості, визначена декларантом для Товару № 10 в спірному Рішенні збільшена митницею з 33,45 дол. США. до 94,49 дол.США., тобто на 61,04 дол. США.
Загальна сума митної вартості, визначена декларантом для Товару № 11 в спірному Рішенні збільшена митницею з 11,87 дол. США. до 26,64 дол.США., тобто на 14,77 дол. США.
Загальна сума митної вартості, визначена декларантом для Товару № 12 в спірному Рішенні збільшена митницею з 116,87 дол. США. до 625,63 дол.США., тобто на 508,76 дол. США.
Загальна сума митної вартості, визначена декларантом для Товару № 13 в спірному Рішенні збільшена митницею з 101,62 дол. США. до 493,54 дол.США., тобто на 391,92 дол. США.
Загальна сума митної вартості, визначена декларантом для Товару № 14 в спірному Рішенні збільшена митницею з 15,34 дол. США. до 74,04 дол.США., тобто на 58,70 дол. США.
Відповідно до пункту 2 частини 3 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються, у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
Скориставшись цим правом, підприємство задекларувало зазначену партію товару, а митниця випустила товар у вільний обіг за ЕМД № UA 110150/2020/018007від 30.10.2020р.
Загальна різниця митних платежів (ввізне мито та ПДВ) від митної вартості, визначеної підприємством та скоригованої митницею склала 12 574, 42 грн. Розрахунок різниці в митних платежах зазначено в гр. 47 «В» «Подробиці розрахунків» ЕМД № UA 110150/2020/018007від 30.10.2020р.
За результатом перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, митним органом виявлено наступні розбіжності:
- ТОВ «ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ДТЗ» до митного контролю та оформлення 28.10.2020 за ЕМД UA 110150/2020/017828 заявлено партію товару, імпортовану за угодою з виробником (код 4104 в гр..44) від 01.08.2019 № FT/14 з Shandong Lovol Heavy Industry International Trading Co., Ltd, за Специфікацією від 21.07.2020 №2020-3A-z за рахунком-інвойс від 05.08.2020 №FT2020-3A. Загальна фактурна вартість оцінюваних товарів відповідно до гр.22 ЕМД №UA110150/2020/017828 - 936,520 дол. США, що не підтверджується відомостями у рахунку- інвойсі від 05.08.2020 № FT2020-3A загальна вартість партії товару - 176268,52 дол.США;
- враховуючи заявлений характер зовнішньоекономічної угоди - контракт з виробником, умови поставки FOB, пункт 3.1.1 Контракту від 01.08.2019 № FT/14 продавцем здійснено митні формальності у країні відправлення. Документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів (вартості, умов поставки, ваги) не надано;
- відповідно п. 5.2 контракту від 01.08.2019 № FT/14 умови оплати кожної партії товару зазначаються у відповідних Специфікаціях (Додатках) до Контракту. У Специфікації від 21.07.2020 № 2020-ЗА-г зазначено що оплата здійснюється протягом 90 днів з моменту поставки товару. Враховуючи умови поставки FOB, Продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Відповідно до відомостей коносаменту від 19.08.2020 № MRFB20082343, товар було завантажено на судно - 19.08.2020. Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (п.2 ст.53 МКУ).
- Згідно відомостей ЕМД поставка оцінюваної партії товару здійснено у контейнерах на морському судні MSC MINA (гр.21 ЕМД) за коносаментом від 19.08.2020 № MRFB20082343. Наявність перевантаження свідчить про наявність транспортного документу, що у порушення вимог ст. 535 МКУ, до митного оформлення не надавався та наявність додаткових витрат пов`язаних з перевантаженням товару з одного транспортного засобу на інший, що є складовими митної вартості товару.
- У коносаменті від 19.08.2020 № MRFB20082343 у графі «For delivery apply to» (Для доставки звертатися до) зазначено ICS LTD, що може свідчити про залучення третіх осіб для перевезення вантажу та додаткові витрати на транспортування. Документального підтвердження договірних відносин ТОВ «ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ДТЗ» ma ТОВ «Global Container Lines Latvija SIA» з вищевказаною компанією до митного контролю та оформлення не надано.
29.10.2020 року Дніпровська митниця Держмитслуби прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA110150/2020/000140/1.
Позивач не погоджується із рішенням про коригування митної вартості, просить визнати його протиправним та скасувати посилаючись на те, що ним були надані митному органу всі документи, які підтверджують митну вартість товарів, визначені ст.53 Митного кодексу України та розбіжності вказані митним органом не впливають на визначення митної вартості товару та не можуть бути підставою для витребування додаткових документів у декларанта за приписами ст.ст.52, 53 МК України.
Надаючи оцінку обґрунтованості висновків митного органу та правомірності оскаржуваного рішення про визначення митної вартості товарів, суд зазначає, що відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно із статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.
За приписами частини 8 статті 52 Митного кодексу України у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.
Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Положеннями статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що метод визначення митної вартості товару за ціною договору є основним. На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, що визначена за першим методом, митному органу необхідно надати відповідні документи. При цьому застосування кожного наступного методу у їх послідовності можливе лише у разі обґрунтованої та об`єктивної неможливості застосування попереднього методу.
В ході перевірки правильності визначення митної вартості товарів, Дніпровська митниця Держмитслуби дійшла висновку про неможливість застосування методу за ціною договору, оскільки в ході перевірки правильності визначення митної вартості товару виявлені невідповідності та розбіжності у документах та відомостях, наданих до митного контролю, відсутність підтвердження числових значень складових митної вартості товару, ціни, що фактично сплачена.
Проте, суд вважає необґрунтованими висновки митного органу з огляду на наступне.
Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Суд враховує, що орган доходів і зборів має повноваження на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.
Водночас цим, повноваженням митниці на витребування додаткових документів кореспондує обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких заявлена митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією. І на підставі тих, що надані додатково з ініціативи декларанта чи на вимогу митного органу.
Так, за ЕМД № UA110150/2020/017828 декларувалася частина з загальної товарної партії - запасні частини, яка після здійснення поставки була розміщена декларантом в режим митного ліцензійного складу (СУД №110150/2020/020). Інша частина товарів партії - трактори, були задекларовані за ЕМД UА110150/2020/017135 від 16.10.2020 р.
Специфікація від 21.07.2020 №2020-3A-z була узгоджена Сторонами, а інвойс від 05.08.2020 №: FT2020-3A виданий продавцем на загальну партію поставлених товарів, тобто у них зазначені перелік, найменування, вартість усіх товарів, що входять до загальної товарної партії.
Той факт, що загальна вартість товарів за ЕМД № UА110150/2020/017828 та № UА110150/2020/017135 відповідає загальній вартості товарної партії, зазначеної у інвойсі від № FT2020-3A, свідчить про відсутність будь-якої невідповідності у наданих митниці документах для підтвердження фактурної вартості товару.
Щодо другої розбіжності, то суд зазначає, що контрактом № FT/14 (п. 3.5, 3.6) сторонами узгоджені документи які повинні надаватись компанією-продавцем для підтвердження поставки товару, серед яких митна декларація країни відправлення відсутня. Таким чином товариство, не має права вимагати від іншої сторони документи, надання яких не передбачено Контрактом.
Закон КНР «Про порядок заповнення вантажної експортно-імпортної декларації», затвердженого маніфестом Головного митного управління КНР №52 2008 року не є міжнародно-правовим актом і не підлягає виконанню суб`єктами декларування на території України. Цим Законом встановлено виключно порядок заповнення митної декларації виключно для суб`єктів декларування на території КНР. Також Законом не встановлено обов`язку для суб`єкта декларування на території КНР надавати митну декларацію українському підприємству, або обов`язку суб`єкту декларування на території України подавати митну декларацію КНР митному органу України.
Крім того, суд зазначає, що ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 березня 2019 року у справі № 810/4116/17.
Щодо оплати товару, то на момент декларування частини з партії товарів та винесення спірного рішення, термін для оплати вартості товарів відповідно до умов Специфікації не сплинув.
Щодо оплати вартості товару за рахунком FT2020-3A від 05.08.2020р. на оплату товару, то на момент митного оформлення частини з партії товарів, товариством він оплачений не був, тому у підприємства були відсутні банківські платіжні документи, підтверджуючі її здійснення і надати їх митному органу не було можливості, про що митний орган було повідомлено.
Суд враховує, що орган доходів і зборів має повноваження на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.
Водночас із цим, повноваженням митниці на витребування додаткових документів кореспондує обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких заявлена митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією. І на підставі тих, що надані додатково з ініціативи декларанта чи на вимогу митного органу.
За умовами частини другої статті 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.
Отже, банківські платіжні документи надаються до митного оформлення у разі сплати рахунку.
Тобто, відсутність платіжного документу про оплату товару, не є законодавчо встановленою підставою для коригування митної вартості товару, оскільки надані позивачем документи не містили жодних розбіжностей, у них відсутні ознаки підробки, вони містять достатні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Щодо перевантаження товару та додаткових витрат на транспортування, суд зазначає наступне.
Відповідно до пунктів 1.2, 4.3 договору перевезення вантажу морським транспортом №1510/912/2019 від 15.10.19р., детальні умови перевезення визначаються в заявках, підписаних Замовником, які є невід`ємною частиною Договору.
У випадку перевантаження (перевалки) контейнера (контейнерів) на інше судно в проміжному порту, вартість даного перевантаження включається в загальну вартість морського перевезення (фрахту), зазначену в рахунку (інвойсі) і акті виконаних робіт.
У поданих декларантом для здійснення митного оформлення заявці на перевезення вантажу морським транспортом до Договору перевезення, інвойсі на оплату фрахту, акті виконаних робіт, довідці про вартість транспортних витрат зазначено, що перевантаження входить у загальну вартість фрахту, що повністю спростовує висновки митниці, зазначені в гр. 33 спірного рішення за наслідками розгляду листа декларанта №861 від 28.10.2020.
За умовами до п. 2.2 Договору перевезення вантажу морським транспортом (фрахту) № 1510/912/2019 від 15.10.2019, перевізник видає замовнику коносамент, який є достатнім доказом здійснення перевезення та підставою для вивантаження та подальших операцій в порту призначення.
У якості документу, що підтверджує факт перевезення контейнерів в порт призначення Перевізником надано Замовнику Коносамент, за яким і здійснювалось морське перевезення контейнерів з товарною партією. На підставі зазначеного коносаменту товар був отриманий у порту призначення.
Жодних зауважень щодо невідповідності коносаменту з боку контролюючих органів в порту не висунуто.
Отже, надані первісні документи підтверджують факт включення перевантаження у загальну вартість фрахту та відсутність у підприємства додаткових витрат.
Перевезення вантажу в даному випадку здійснювалось згідно коносаменту від 19.08.2020 № MRFB20082343 компанією - Перевізником - як мультимодальне, тобто здійснюване декількома видами транспорту, відповідальність за яке несе один перевізник.
З наведеного вбачається, що Коносамент, за яким здійснювалось морське перевезення товарної партії є єдиним та достатнім документом, що підтверджує здійснення такого перевезення - надано до митного оформлення. Інші транспортні документи у підприємства відсутні.
Вимога митного органу про надання іншого транспортного документу посилаючись на факт перевантаження, грунтується на припущеннях, що є недопустимим для суб`єкта владних повноважень.
ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч.Ді» (ICS LTD) відповідно до договору № 010520-8 від 01.05.20 р. є представником підприємства у порту вивантаження і надає транспортно-експедиторські послуги на території України , у тому числі у порту призначення
За умовами до пункту 4.3 договору перевезення вантажу морським транспортом №1510/912/2019 від 15.10.19р., у випадку перевантаження (перевалки) контейнера (контейнерів) на інше судно в проміжному порту, вартість даного перевантаження включається в загальну вартість морського перевезення (фрахту), зазначену в рахунку (інвойсі) і акті виконаних робіт.
Таким чином, перевантаження контейнерів на інше судно у порту перевалки відноситься до основних умов перевезення, узгоджених сторонами Контракту. Митниця ж помилково відносить вартість перевантаження до додаткових витрат, у зв`язку з чим ніяких протиріч у пункті 12 Заявки не існує.
Узгоджена у Заявці № 107 від 12.08.2020р. сума вартості контейнерного перевезення товарної партії повністю відповідає сумам, вказаним у рахунку на оплату фрахту, акті виконаних робіт та довідці про транспортні витрати.
Оскільки суми вартості наданих послуг з перевезення вантажу, зазначені у заявці, рахунках, акті та довідці про транспортні витрати є повністю ідентичними, а перевантаження контейнерів з судна на судно є основною, а не додатковою умовою Договору перевезення вантажу морським транспортом, то ніяких розбіжностей стосовно включення додаткових витрат до загальної вартості послуг з перевезення в Заявці не існує, а позиція митного органу в цій частині є помилковою.
Здійснити перевірку вартості транспортної складової митної вартості, визначеної декларантом, митниця мала можливість відповідно до відомостей, що містяться в інших поданих декларантом документах: Договорі перевезення вантажу морським транспортом, Заявці на здійснення міжнародного морського перевезення, рахунку на оплату фрахту, акті виконаних робіт щодо фрахту, тому неподання платіжного доручення щодо оплати послуг з перевезення не є розбіжністю в поданих декларантом митниці документах.
Враховуючи встановлені обставини справи, а також правове регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, які містять повну інформацію про митну вартість та її складові. Натомість всупереч частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.
Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Умовами частини другої статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина третя статті 57 МК України).
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).
Частиною восьмою статті 57 МК України визначено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а висловив таку правову позицію: …у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.
Водночас, спірне рішення про коригування митної вартості не містить обгрунтування неможливості застосування жодного із попередніх методів та порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість).
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.
У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.
Отже, надані до митного оформлення документи, повною мірою підтверджують числові значення складових митної вартості, відомості в них не мають протиріч та розбіжностей, які б не дозволяли митному органу провести обчислення митної вартості за основним методом.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем при здійсненні митного оформлення товару було надано всі необхідні та достатні документи, що дають можливість визначити всі складові митної вартості товару, та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.
Митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом із тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Неподання декларантом інших запитуваних митницею документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Вказана правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 в адміністративній справі № 803/667/17.
Суд зазначає, що досліджені судом первинні документи, які також були подані позивачем до митного органу, повністю підтверджують митну вартість товару, задекларовану за основним методом.
Крім того, митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору. Відтак, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.
Суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення митного органу є необґрунтованими, висновки відповідача базуються на припущеннях, без об`єктивної та перевіреної інформації.
З огляду на викладене, рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці Держмитслужби: UA110150/2020/000140/1 від 29.10.2020 року, є таким, що суперечить закону та підлягає скасуванню.
Оцінюючи правомірність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ч.1 ст.139 КАС України, якими встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на викладене, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби необхідно стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 807 від 02 квітня 2021 року.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару № UA110150/2020/000140/1 від 29.10.2020 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна