Справа № 580/1492/21
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року справа № 580/1492/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши за в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича, державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Горбатюк Надії Богданівни про визнання протиправними дій та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича, державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Горбатюк Надії Богданівни, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича від 07 грудня 2020 року про стягнення основної винагороди приватного виконавця в сумі 8829,37 доларів США;

- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича щодо передачі до виконання постанови від 07 грудня 2020 року про стягнення основної винагороди приватного виконавця в сумі 8829,37 доларів США до державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Горбатюк Надії Богданівни;

- визнати протиправною постанову державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Горбатюк Надії Богданівни про відкриття виконавчого провадження від 02 березня 2021 року на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича від 07 грудня 2020 року про стягнення основної винагороди приватного виконавця та скасувати вказану постанову.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 19.04.2021 зупинено провадження у справі.

Ухвалою від 16.06.2021 суд поновив провадження у справі та перейшов до розгляду справи порядку письмового провадження.

В обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено, що за своїм призначенням основана винагорода приватного виконавця є винагородою приватному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення та стягується з боржника в розмірі пропорційному до фактично стягнутої суми.

За твердженням позивача, приватним виконавцем повернуто виконавчий документ на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» за письмовою заявою стягувача, тому приватним виконавцем не стягнуто в примусовому порядку суму заборгованості, зазначену у виконавчому документі, відповідно, не можливо встановити розмір винагороди, який визначається у відсотковому співвідношенні до стягнутої суми.

З урахуванням наведеного, позивач вважає протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича щодо передачі до виконання постанови від 07 грудня 2020 року про стягнення основної винагороди приватного виконавця в сумі 8829,37 доларів США. Також на думку позивача державний виконавець Горбатюк Н.Б. не мала права відкривати виконавче провадження на підставі наведеної постанови приватного виконавця.

Виходячи з викладеного, позивач вважає, що його позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Уманський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подав відзив проти позову, аргументуючи свою позицію тим, що постанова приватного виконавця про стягнення основної винагороди є виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню. Оскільки подана Плесюком О.С. для примусового виконання постанова від 07 грудня 2020 року відповідала вимогам виконавчого документа, тому державний виконавець Горбатюк Н.Б. правомірно відкрила виконавче провадження.

Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. надав витребувані ухвалою суду від 19.04.2021 копії матеріалів виконавчого провадження №63846452. Відзиву проти позову у встановлений судом строк не подав.

Розглянувши подані документи і матеріали, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 07.12.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №63846452 з примусового виконання виконавчого листа №693/1539/19 виданого 27.11.2020 Жашківським районним судом Черкаської області, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 29.02.2000 Жашківським РВ УМВС України в Черкаській області, ідентифікаційний код - НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_2 , суму позики у розмірі 85000 (вісімдесят п`ять тисяч) доларів США та суму відсотків в розмірі 3293 (три тисячі двісті дев`яносто три) долари США 75 центів, всього 88293 (вісімдесят вісім тисяч двісті дев`яносто три) долари США 75 центів.

07.12.2020 приватним виконавцем Плесюком О.С. в межах виконавчого провадження № 63846452 винесена постанова про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця в сумі 8829,37 доларів США.

29.01.2021 приватним виконавцем Плесюком О.С. в межах виконавчого провадження № 63846452 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі заяви останнього про повернення виконавчого документа. При винесенні постанови приватний виконавець керувався нормами п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

02.03.2021 державним виконавцем Уманського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м, Київ) Горбатюк Надією Богданівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича № 63846452, виданої 07 грудня 2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Плесюка Олексія Степановича основної винагороди приватного виконавця в сумі 8829,37 доларів США.

Не погоджуючись із постановою про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця від 07.12.2020 та постановою про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2021, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02 червня 2016 року № 1403-VIII (далі - Закон № 1403-VIII) примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Згідно ст. 31 Закону № 1403-VIII за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частинами 1, 5 ст. 26 Закону № 1404 встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкції № 512/5), вона розроблена відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон), інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусовому виконанню підлягають виконавчі документи, визначені у статті 3 Закону. Заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа та квитанцією про сплату авансового внеску, крім випадків, коли стягувач звільняється від сплати авансового внеску відповідно до частини другої статті 26 Закону та у разі виконання рішення Європейського суду з прав людини (пункт 1, 3 Інструкції № 512/5).

Згідно ч. 1 та 2 статті 27 Закону № 1404-VIII, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (частина друга статті 27 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018, який набув чинності 28.08.2018 року).

З огляду на вимоги наведених норм, початком примусового виконання відповідного виконавчого документу є подання стягувачем відповідної заяви про примусове виконання рішення, що є наслідком відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення шляхом винесення постанови, в тому числі про стягнення основної винагороди із зазначенням відсотка суми, що підлягає стягненню.

Отже, стягнення основної винагороди приватного виконавця пов`язується з початком примусового виконання. Початок примусового виконання рішення виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження вирішує питання про основної винагороди приватного виконавця.

Частиною четвертою статті 31 Закону № 1403-VIII визначено, що основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом.

При цьому, частиною п`ятою цієї ж статті установлено, що якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми.

Отже, сума основної винагороди, визначена приватним виконавцем у постанові про її стягнення, яка винесена одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, не є сумою, яка гарантовано має бути стягнута за наслідками фактичного виконання виконавчого провадження у випадках неповного виконання або ж невиконання відповідного виконавчого документа.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що саме по собі прийняття постанови про стягнення основної винагороди приватного виконавця не порушує прав боржника, оскільки питання про стягнення винагороди має вирішуватись за результатами фактичного стягнення суми боргу за виконавчим документом, тому винесена 07.12.2020 приватним виконавцем Плесюком О.С. постанова про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця є правомірною.

Разом з тим, суд звертає увагу, що за результатами вчинених приватним виконавцем у виконавчому провадженні №63846452 виконавчих дій з боржника фактично не стягнуто заборгованість за виконавчим листом №693/1539/19.

Виконавчий лист повернуто стягувачу за його заявою, в якій відсутня вказівка про фактичне виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону № 1403-VIII повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, у випадку повторного пред`явлення стягувачем виконавчого листа до виконання може мати місце повторне стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця.

Надана приватним виконавцем Плесюком О.С. копія заяви стягувача ОСОБА_3 від 18.02.2021, в якій вказано, що боржник ОСОБА_1 сплатив 29.01.2021 заборгованість в межах виконавчого провадження №63846452, не є належним доказом стягнення заборгованості в порядку примусового виконання, оскільки фінансових документів чи будь-яких інших доказів такого стягнення матеріали виконавчого провадження не містять.

Наведена заява датована 18.02.2021, тобто після прийняття постанови від 29.01.2021 про повернення виконавчого документа стягувачу. Більш того, у разі повного фактичного виконання виконавчого документу, приватний виконавець відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1403-VIII мав прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження, однак матеріали виконавчого провадження №63846452 такої постанови не містять.

З огляду на зазначені фактичні обставини справи, оскільки вчинення виконавчих дій приватним виконавцем не призвело до часткового чи повного виконання судового рішення, тому останній не має права на отримання основної винагороди приватного виконавця. Як наслідок, направляючи до Уманського міського відділу державної виконавчої служби для примусового виконання постанову від 07.12.2020 про стягнення з боржника основної винагороди, приватний виконавець Плесюк О.С. діяв неправомірно, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про скасування постанови державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Горбатюк Надії Богданівни про відкриття виконавчого провадження № 64684291 від 02.03.2021, суд зазначає, що оскільки у приватного виконавця не було правових підстав для стягнення основної винагороди, тому його постанова від 07.12.2020 не може виконуватись у примусовому порядку. Отже, вимога про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження підлягає задоволенню як похідна вимога.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені судові витрати слід стягнути з відповідача - приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 271, 272, 287, 295 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича щодо передачі до виконання постанови від 07 грудня 2020 року про стягнення основної винагороди приватного виконавця в сумі 8829,37 доларів США до Уманського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ).

Скасувати постанову державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Горбатюк Надії Богданівни про відкриття виконавчого провадження № 64684291 від 02 березня 2021 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича (вул. Хрещатик, 195, оф. 219, м. Черкаси, Черкаська обл., 18000) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" та п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України протягом десяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя В.В. Гаращенко