Справа № 640/9411/21
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2021-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2021 року м. Київ № 640/9411/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Вовка П.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Столичного округу, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватне підприємство «Київ-Ресурс», про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та застосування заходів реагування, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) до Державної екологічної інспекції Столичного округу (далі також - Інспекція, відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача у невжитті заходів щодо тимчасового зупинення господарської діяльності приватного підприємства «Київ-Ресурс» ();

- зобов`язати Державну екологічну інспекцію Столичного округу розрахувати розмір шкоди, збитків і втрат, заподіяних внаслідок порушення природоохоронного законодавства з боку приватного підприємства «Київ-Ресурс» () на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 ;

- застосувати заходи реагування до приватного підприємства «Київ-Ресурс», а саме: тимчасово зупинити виробництво (виготовлення будівельного бетону, цементної продукції та гашеного вапна) на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 до моменту повного виконання припису відповідача від 19 листопада 2020 року на підставі акту, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) № 02-360 від 12 листопада 2020 року шляхом оформлення права землекористування земельною ділянкою, отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами з урахуванням всіх змін параметрів викидів та всіх джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферу, виконання умов дозволу № -10139 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, виданого 29 грудня 2014 року, а саме: подати документи для взяття на державний облік об`єкта, який справляє або може справити шкідливий вплив на здоров`я людей та стан атмосферного повітря, складати та подавати статистичну звітність за формою № 2-ТП (повітря), здійснення контролю за дотриманням затверджених нормативів гранично-допустимих викидів забруднюючих речовин на джерелі № 36, приведення у відповідність до встановлених у дозволі нормативів гранично-допустимих викидів забруднюючих речовин, дотримання умов висновку з оцінки впливу на довкілля від 01 серпня 2019 року № 077-3792.

Ухвалою суду від 20 квітня 2021 року відкрито провадження у даній справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Також, зазначеною ухвалою було вирішено залучити приватне підприємство «Київ-Ресурс» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (далі також - ПП «Київ-Ресурс», третя особа).

Ухвалою суду від 17 червня 2021 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог про застосування заходів реагування до ПП «Київ-Ресурс», а саме: тимчасово зупинити виробництво (виготовлення будівельного бетону, цементної продукції та гашеного вапна) на земельній ділянці за адресою: місто Київ, вулиця Пирогівський шлях, будинок 34 до моменту повного виконання припису відповідача від 19 листопада 2020 року на підставі акту, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) № 02-360 від 12 листопада 2020 року шляхом оформлення права землекористування земельною ділянкою, отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами з урахуванням всіх змін параметрів викидів та всіх джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферу, виконання умов дозволу № -10139 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, виданого 29 грудня 2014 року, а саме: подати документи для взяття на державний облік об`єкта, який справляє або може справити шкідливий вплив на здоров`я людей та стан атмосферного повітря, складати та подавати статистичну звітність за формою № 2-ТП (повітря), здійснення контролю за дотриманням затверджених нормативів гранично-допустимих викидів забруднюючих речовин на джерелі № 36, приведення у відповідність до встановлених у дозволі нормативів гранично-допустимих викидів забруднюючих речовин, дотримання умов висновку з оцінки впливу на довкілля від 01 серпня 2019 року № 077-3792.

Таким чином, розгляд даної справи продовжується лише у частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача у невжитті заходів щодо тимчасового зупинення господарської діяльності ПП «Київ-Ресурс» та зобов`язання Інспекції розрахувати розмір шкоди, збитків і втрат, заподіяних внаслідок порушення природоохоронного законодавства з боку ПП «Київ- Ресурс» на земельній ділянці за адресою: місто Київ, вулиця Пирогівський шлях, будинок 34.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що після проведеної планової перевірки ПП «Київ-Ресурс» та завершення строків для виконання третьою особою припису відповідача, складеного за результатом такої перевірки, Інспекцією безпідставно не вчиняються дії щодо тимчасового зупинення господарської діяльності ПП «Київ-Ресурс», у зв`язку з чим третьою особою продовжуються порушуватись права позивача у сфері забезпечення екологічної безпеки.

За час розгляду справи відповідачем не було надано суду відзиву на позовну заяву або іншого документу, з якого можливо було б встановити його ставлення до заявлених позовних вимог.

Третьою особою надано суду письмові пояснення, в яких він просить відмовити у задоволенні позовних вимог з урахуванням обставин, наведених у таких поясненнях.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 30 жовтня 2020 року по 12 листопада 2020 року співробітниками відповідача на підставі звернення позивача від 30 вересня 2020 року проведено позапланову перевірку ПП «Київ-Ресурс» щодо дотримання ним вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, результати якої оформлені актом від 12 листопада 2020 року № 02-360.

Також, за наслідком здійсненого заходу державного нагляду (контролю), відповідачем було складено припис від 19 листопада 2020 року, яким зобов`язано третю особу усунути порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів у визначені у такому приписі строки.

В подальшому, відповідачем проведено позапланову перевірку ПП «Київ-Ресурс» щодо дотримання ним вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, результати якої оформлені актом від 22 грудня 2020 року № 02-457.

Водночас, така перевірка була здійснена на підставі звернення іншої фізичної особи ( ОСОБА_2 від 12 листопада 2020 року) і, відповідно, не включала у себе перевірку виконання третьою особою вимог припису від 19 листопада 2020 року.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Згідно з ч. 1 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема:

- перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);

- звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Водночас, відповідно до ч. 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Виходячи з системного аналізу наведених положень законодавства вбачається, що такий захід реагування як звернення до суду з позовом про повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, є альтернативним іншим заходам державного нагляду (контролю): складення припису, розпорядження, або іншого розпорядчого документу щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Як вбачається з матеріалів справи, у даному випадку відповідачем, з урахуванням характеру та кількості виявлених порушень, було застосовано до третьої особи захід реагування саме у вигляді складання припису від 19 листопада 2020 року, яким зобов`язано третю особу усунути порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів у визначені у такому приписі строки.

При цьому, матеріалами справи не підтверджується здійснення відповідачем позапланової перевірки ПП «Київ-Ресурс» на предмет виконання вимог припису від 19 листопада 2020 року, як це передбачено ч. 1 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», та, відповідно, складання акту перевірки, відомості якого, згідно з ч. 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», могли б стати підставою для реалізації повноваження відповідача на звернення до суду з позовом повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

Таким чином вбачається, що позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності відповідача у невжитті заходів щодо тимчасового зупинення господарської діяльності ПП «Київ-Ресурс» є передчасною та, відповідно, безпідставною, а тому не підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача розрахувати розмір шкоди, збитків і втрат, заподіяних внаслідок порушення природоохоронного законодавства з боку ПП «Київ-Ресурс» на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , суд зазначає наступне.

Дійсно, відповідно до вимог п. 7 Розділу ІІ Положення про Державну екологічну інспекцію Столичного округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 27 листопада 2018 року № 259, Державна екологічна інспекція Столичного округу розраховує розмір шкоди, збитків і втрат, заподіяних внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції.

Водночас, приписи Положення про Державну екологічну інспекцію Столичного округу не визначають процедуру здійснення такого розрахунку.

Разом з тим, оскільки порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, у тому числі, щодо дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, регулюється Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», вбачається, що і здійснення розрахунку розміру шкоди, збитків і втрат, заподіяних внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до компетенції Інспекції, має реалізовуватись у межах процедур, визначених цим Законом.

Між тим, позивачем не оскаржується бездіяльність відповідача щодо здійснення розрахунку розміру шкоди, збитків і втрат, заподіяних внаслідок порушення природоохоронного законодавства з боку ПП «Київ-Ресурс» на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 . В той же час, як було встановлено вище, наразі відсутні докази завершення відповідачем у визначному Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» порядку заходів державного нагляду (контролю) щодо ПП «Київ-Ресурс», у тому числі, шляхом здійснення позапланової перевірки на предмет виконання третьою особою вимог припису від 19 листопада 2020 року.

Наведене свідчить про передчасність та, відповідно, безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов`язання відповідача здійснити розрахунок розміру шкоди, збитків і втрат, заподіяних внаслідок порушення природоохоронного законодавства з боку ПП «Київ-Ресурс» на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

При вирішенні даної справи суд враховує, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваної бездіяльності на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо питання стягнення з позивача на користь третьої особи судових витрат на правничу допомогу у розмірі 21 150, 00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.ч. 7, 11 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Разом з тим, на виконання наведених вище вимог, третьою особою не було надано суду будь-яких доказів, з яких можливо було б встановити розмір витрат, які третя особа сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи. Крім того, третьою особою не було подано заяви у порядку, визначеному ч. 7 статті 139 КАС України.

Наведене у сукупності свідчить про безпідставність вимог ПП «Київ-Ресурс» щодо стягнення з позивача на користь третьої особи судових витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної екологічної інспекції Столичного округу (01042, місто Київ, провулок Новопечерський, будинок 3, корпус 2; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватне підприємство «Київ-Ресурс» (03083, місто Київ, вулиця Пирогівський шлях, будинок 34; ), про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та застосування заходів реагування - відмовити.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону №2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.В. Вовк