Справа № 480/9315/20
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2021 року Справа № 480/9315/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кунець О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,
представника позивача - Солошенко Л.Є.
представника відповідача - Рудік А.А. ,
В С Т А Н О В И В:
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення ґрунтуються на помилкових судженнях суб`єкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки, а відтак, суперечать ч. 2 ст. 2 КАС України, оскільки за відсутності визначених законом підстав покладають на платника податків додатковий обов`язок по оплаті грошового зобов`язання на користь Державного бюджету України.
Провадження у справі відкрито відповідно до ухвали суду від 14.01.2021р., розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.
27.01.2021р. до суду позивачем було подано заяву про розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін (а.с.91-92).
04.02.2021р. від відповідача по справі надійшов письмовий відзив (а.с.99-100) в якому відповідач зазначає, що під час проведення перевірки та складання акту перевірки фахівці відповідного податкового органу діяли згідно до вимог чинного податкового законодавства. За результатами перевірки, в акті були зафіксовані порушення вимог Податкового кодексу України, за що позивачу було донараховано податкові зобов`язання.
16.02.2021р. від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив (а.с.121) в якій позивач зазначає про те, що обставини викладені відповідачем у відзиві є безпідставними та необґрунтованими.
Крім цього, позивач просив суд врахувати, що Інформація з реєстру речових прав не доводить факту наявності боргу позивача по сплаті орендної плати, оскільки, суду разом з позовом були представлені документи, що підтверджують сплату орендної плати в повному обсязі, а саме: Згідно квитанції №13 від 16.04.2019року ОСОБА_1 сплатив орендну плату з фізичних осіб.
Також, представник позивача просив суд врахувати, що згідно ст.125 Земельного кодексу України та ст.7 ЗУ «Про оренду землі» - право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Як слідує з листа Держгеокадастру від 24.11.2020року - державна реєстрація речового права відбулась 02.05.2019року, тобто, лише з вказаної дати позивач набув право користування вказаною земельною ділянкою на правах оренди та виконав умови щодо сплати орендної плати відповідно до умов укладеного договору та вимог ст.21 ЗУ «Про оренду землі».
Представник позивача вказує на те, що наданими до матеріалів справи доказами підтверджується , що позивачем була внесена орендна плата повністю за 2019-2020рік по 12.04.2020року включно.
Що стосується періоду який настав після 12.04.2020р. представник позивача просила врахувати , що згідно п.52 ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID- 19)» (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2020, № 17, ст.106) - не нараховується та не сплачується за період з 1 березня по 30 квітня 2020 року плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, та використовуються ними в господарській діяльності. Фізичним особам - платникам плати за землю перерахунок здійснюється контролюючим органом.
З викладеного , на переконання представника позивача, слідує, що орендна плата, яка була сплачена позивачем за березень-квітень 2020 року мала бути врахована відповідачем в сплату орендної плати на наступні періоди, тобто, за травень та червень 2020року, де 18.06.2020року - право оренди припинилось в зв`язку з переходом права на вказану земельну ділянку до інших осіб на праві власності.
Відповідно до ухвали суду від 23.03.2021р. було відмовлено у задоволенні клопотання ГУ ДПС у Сумській області про залучення до участі у справі в якості третьої особи - ДПС України. Крім цього, відповідно до даної ухвали судом призначено до розгляду дану справу у порядку спрощеного провадження з викликом сторін.
24.05.2021р. представником позивача також були надані додаткові обґрунтування своєї позиції у даній справі.
В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і доводи заявленого позову, просила суд прийняти рішення про задоволення позову.
Представник Відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував.
Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, дослідивши наявні докази по справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:
У відповідності з п.1.2.3 ст.288 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ зі змінами та доповненнями (далі ПКУ), підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, платниками орендної плати є орендар земельної ділянки, обєктом оподаткування є земельна ділянка надана в оренду.
Згідно п. 102.1 ст.102 ПКУ контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня.
Головним управлінням ДПС у Сумській області 21.08.2020 року сформовано податкові повідомлення-рішення:
Однак, відповідач вказує на те, що податкові зобов`язання за 2019 рік за платежем «орендна плата» позивачу - фізичній особі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) були нараховані правомірно, оскільки відповідно до п.286.5 ст.286 ПКУ, має право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу та надати копії документів про відповідні зміни за місцем знаходження земельної ділянки для проведення звірки даних. До теперішнього часу платник не звертався до контролюючого органу для проведення звірки.
Крім цього, відповідач зазначає, що станом на 24.11.2020 року договір оренди земельної ділянки є діючим, про що свідчить лист Головного управління Держгеокадастру у Сумській області ( № 8-18-0.6-6576/2-20 від 24.11.2020 року).
Слід зазначити, що під час нарахування податкових зобов`язань відповідач керувався лише інформацією яка відображена у листі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області ( № 8-18-0.6-6576/2-20 від 24.11.2020 року).
Під час розгляду справи відповідачем було надано до суду лист Головного управління Держгеокадастру від 3004.2021р. №8-18-0.63-2383/2-21 відповідно до якого вказано, що строк дії Договору оренди, укладеного з позивачем 12.04.2019р. 7 років. Рішенням про припинення права оренди земельної ділянки площею 12,2455га з вищезазначеним кадастровим номером Головним управлінням Держгеокадастру не приймалось. ОСОБА_4 до Головного управління з відповідними заявами про розірвання вказаного Договору оренди шляхом укладання відповідної додаткової угоди не звертався.
Позивач не погоджуючись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями звернувся до суду з позовом про їх оскарження, який є предметом розгляду у даній справі.
Дослідивши обставини у даній справі суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:
Згідно ч. 8 ст.135 Земельного кодексу України - розмір гарантійного внеску за лотом становить 5 відсотків стартової ціни продажу земельної ділянки або 30 відсотків стартового розміру річної плати за користування земельною ділянкою (у разі продажу прав на земельну ділянку (оренди, суперфіцію, емфітевзису).
Згідно ч.27 ст.137 Земельного кодексу України - гарантійний внесок, сплачений переможцем до початку торгів, зараховується до купівельної ціни.
Як вже було зазначено вище, позивач виконав умови Договору оренди.
Отже, фактично, позивачем було сплачено платіж за оренду землі за перший рік користування земельною ділянкою - тобто з 12.04.2019р. по 12.04.2020р. включно.
Відповідачем не надано жодних обґрунтувань правомірності нарахування позивачу податкових зобов`язань по сплаті орендної плати за період з 01.01.2020р. по 12.04.2020р. включно, за умови фактичної сплати позивачем відповідного платежу ще у 2019 році (факт сплати якого не заперечується відповідачем).
Щодо періоду, який є наступним за датою - 13.04.2020р. суд вважає обґрунтованими (і не спростованими відповідачем) посилання позивача на положення п.52 ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID- 19)» (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2020, № 17, ст.106) , відповідно до якого - не нараховується та не сплачується за період з 1 березня по 30 квітня 2020 року плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, та використовуються ними в господарській діяльності. Фізичним особам - платникам плати за землю п е р е р а х у но к здійснюється контролюючим органом.
З викладеного слідує, що орендна плата, що сплачена була позивачем за період з березня по квітень 2020 року мала бути врахована в рахунок сплати орендної плати на наступні періоди, тобто, за травень та червень 2020року.
Відповідачем не надано а ні правових обґрунтувань, а ні відповідних доказів на спростування позиції позивача щодо правомірності здійснених нарахувань (і нездійснення перерахунку ) за період з 13.04.2020р. по травень та червень 2020 року, з урахуванням положень п.52 ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID- 19)». Отже, відповідачем не дотримано положення ч.2 ст.77 КАС України відповідно до якої правомірність свого рішення в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень має доводити відповідач з врахуванням вимог ст.ст.73-76 КАС України, тобто належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Щодо періоду червень 2020 року окремо слід зазначити, що доказами наданими позивачем до матеріалів справи підтверджується, що 18.06.2020року право власності держави на вказану земельну ділянку було п р и п и н е но, оскільки, власниками земельної ділянки, що була розподілена по 2г кожному, стали фізичні особи.
На підставі вказаних документів, ТОВ «Координат БС» було розроблено проект землеустрою та на підставі Наказів ГУ Держгеокадастру від 11,06.2020року проект землеустрою був затверджений та надано громадянам ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у власність земельні ділянки по 2000,0га, кожній з яких був присвоєний новий кадастровий номер та зареєстровано право власності за кожним 18.06.2020року, тобто право власності держави на вказану земельну ділянку було припинено, оскільки, власниками земельної ділянки, що була розподілена по 2г кожному, стали фізичні особи.
Згідно п. 286.1 ст.286 Податкового кодексу України - підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
З вище вказаної норми Податкового кодексу України слідує, що інформацію про перехід права на земельну ділянку від ОСОБА_1 до інших фізичних осіб ГУ Держгеокадастру у Сумській області було зобов`язано надати контролюючому органу ГУ ДПС у Сумській області не пізніше 10 липня 2020року, оскільки така інформація необхідна для обчислення і справляння плати за землю, яка могла б бути сплачена до початку того місяця, в якому припинилося його право власності (оренди) на зазначену земельну ділянку, тобто до 01.06.2020 року, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності.
Натомість, обставини у даній справі та докази якими дані обставини підтверджуються свідчать про те, що ГУ Держгеокадастру у Сумській області подало інформацію, що не відповідає дійсності.
За умовами Договору оренди землі від 12.04.2019 року, що укладений між ОСОБА_1 та ГУ Держгеокадастру у Сумській області, а саме п.34. - дія договору припиняється в інших випадках, передбачених законом.
Згідно ст.141 Земельного кодексу України - підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою, що було підтверджено ОСОБА_1 згідно заяви від 19.11.2019 року.
Відповідно до п.35 Договору оренди землі - дія договору припиняється щляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, що цілком узгоджується з приписами ст. 626 ЦК України, якою встановлено, що договором є домовленість сторін, що виражає узгоджену волю сторін, яка спрямована на досягнення конкретної мети, тобто договір це юридичний факт, на підставі якого виникають цивільні права та обов`язки. За загальним правилом, встановленими. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором.
Як слідує з викладеного, що ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на розірвання договору оренди землі шляхом подання заяви від 19.11.2019 року, а ГУ Держгеокадастру підтвердило таку згоду, видавши накази про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо вказаної земельної ділянки щляхом поділу для шести осіб та в подальшому передало її вказаним громадянам у власність 18.06.2020 року, що цілком узгоджується з ч.4 ст.9 ЗУ «Про оренду землі», де встановлено, що не допускається відчуження орендованих земельних ділянок державної або комунальної власності без згоди на це орендаря. Тобто, право власності на земельну ділянку перейшло до фізичних осіб. Виходячи з викладеного слідує, що договір оренди земельної ділянки було припинено за згодою сторін 18.06.2020 року, тобто в час, коли право власності на земельну ділянку від держави перейшло до вказаних осіб.
Пунктом 4.13 ст.791 Земельного кодексу України встановлено, що земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі: поділу або об`єднання земельних ділянок.
ТОВ «Координат БС» було розроблено проект землеустрою та ГУ Держгеокадастру в Сумській області видало накази від 11.06.2020року про затвердження проекту землеустрою передачу громадянам ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 земельних ділянок по 2000,0га кожному шляхом поділу.
Але, ГУ Держгеокадастру в Сумській області не були внесені відомості про припинення земельної ділянки, тобто про скасування її державної реєстрації відповідно до ч.ІЗ ст.791 Земельного кодексу України, якою встановлено, що земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі: поділу або об`єднання земельних ділянок, 11.06.2020 року відповідно до вище вказаних вимог Закону і, в тому числі інформація про припинення права ГУ Держгеокадастру, як Орендодавця за договором оренди землі від 12.04.2019.
Листом від 20.05.2021 року ГУ Держгеокадастру в Сумській області повідомило, що згідно даних державного земельного кадастру та інформації, отриманої в порядку взаємодії інформаційних систем ДЗК та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право оренди земельних ділянок зареєстровано 26.11.2020 року за ПАТ «Іскра», з чого слідує, що ОСОБА_1 не є орендарем вказаних земельних ділянок, а хоча б і був, то мав би сплачувати орендну плату не ГУ Держгеркадастру, а власникам земельних ділянок.
Відповідно до ст.З ЗУ «Про оренду землі» - об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.
Статтею 4 вказаного Закону встановлено, що орендодавцями землі є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, а орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.
Згідно ч.І ст.13 ЗУ «Про оренду землі» - договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
фізичних осіб, то у ГУ Держгеокадастру припинився статус орендодавця, оскільки, останнє не може передати в оренду те, чого нього немає. Вказане цілком узгоджується з приписами ч. 1 статті 148і Земельного кодексу України, якою встановлено, що до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, іцо перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Частиною 3 вказаної норми Кдексу встановлено, що особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням відповідних даних, визначених вказаною нормою Кодексу. Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.
Статтею 21 ЗУ «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.
Згідно ч. З ст.24 ЗУ «Про оренду землі встановлено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого надавати податковому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний податковий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.
З викладеної норми Закону слідує, що ГУ Держгеокадастру в Сумській області 01 лютого наступного року мало повідомити але не повідомив відповідача про відповідні зміни в статусі земельної ділянки.
Згідно ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності прийнятих ним рішень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно із частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області (код ЄДРПОУ 43144399), Головного управління ДПС у Сумській області (код ЄДРПОУ ВП 43995469) про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У зв"язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному, зважаючи на тимчасову непрацездатність, повний текст рішення підписано 17.06.2021р.

Суддя О.М. Кунець