Справа № 300/3434/20
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2021-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" червня 2021 р. справа № 300/3434/20
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Скільського І.І., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Галвапно» до Головного управління ДПС України в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування в частині податкових повідомлень-рішень, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, (а.с.99-107), у якому представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог. Вказав, що за результатами перевірки позивача виявлено ряд порушень, зокрема встановлено нереальність здійснення господарської операції з ТОВ «Юридична компанія «Студія Права» щодо надання позивачу юридичних послуг при будівництві комплексу по випалюванню вапна, оскільки у позивача відсутні будь-які об`єкти будівництва за вказаною адресою, відсутні земельні ділянки, відсутні дозвільні документи на будівництво та відсутні об`єкти оренди. Окрім цього товариство здійснювало нарахування орендної плати та перевиставляло ТОВ «Галтехнопарк» вартість спожитої ним електроенергії, проте вартість земельного податку, екологічного податку та води не перевиставлялись та/або рахунки не виписувались. Також зазначає, що позивачем не зареєстровано податкові накладні на загальну суму ПДВ 213 060,80 грн. Таким чином, на переконання відповідача, наявність вказаних порушень свідчить про правомірність прийнятих контролюючим органом податкових повідомлень-рішень. Просив у задоволенні позову відмовити.
При цьому, у поданій відповіді на відзив представник позивача звертає увагу на те, що в подальшому ТОВ «Галвапно» стало відомо про видачу Державною службою геології та надр України спеціального дозволу на користування надрами №6338 від 25.04.2019 ТОВ «Стриганецький кар`єр» стосовно видобутку вапна в с. Довге Тисменицького району Івано-Франківської області, що унеможливило подальшу реалізацію намірів ТОВ «Галвапно» щодо будівництва комплексу по випалюванню вапна, пов`язаного із експлуатацією Стриганівського родовища вапняків. У зв`язку з цим, 19.12.2019 між позивачем та ТОВ «Стриганецький кар`єр» укладено договір купівлі-продажу №16/12-2019 про продаж позивачем комплекту регенеративної печі SYNTHESIS 90, потужністю 400 т/добу з системою опалення природним газом, а також ліцензії для використання оригінальної технології, інжинірингових і технічних послуг та основного обладнання та матеріалів для комплекту обпалювального обладнання вапняку. Зазначенні обставини, на переконання представника позивача, спростовують висновок контролюючого органу щодо відсутності необхідності та/або можливості здійснення позивачем господарської діяльності в с. Довге Тисменицького району Івано-Франківської області, а отже надання ТОВ «Юридична компанія «Студія Права» послуг на суму 484800 грн.
Крім того, представник позивача вказав на помилковість висновків контролюючого органу щодо ненарахування податкових зобов`язань на суму (вартість земельного податку, екологічного податку та води) наданих послуг при наданні позивачем ТОВ «Галтехнопарк» в оренду основних засобів та заниження, у зв`язку з цим, податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 213061 грн.
Одночасно з поданням відповіді на відзив, представником позивача 07.06.2021 року подано на адресу суду заяву про зміну підстав заявленого позову, проте зі змісту поданої заяви вбачається виключно надання додаткових пояснень щодо заявленого позову, та які є аналогічними відповіді на відзив, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні такої заяви.
Також 07.06.2021 року представником позивача подано до суду клопотання про розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 17.06.2021 року в задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи №300/3434/20 за правилами загального позовного провадження відмовлено.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, дослідивши в сукупності письмові докази, якими учасники справи обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, судом встановлено наступне.
Судом встановлено, що посадовими особами Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Галвапно» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначено з урахуванням від`ємного значення податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах.
Під час здійсненні перевірки посадовими особами відповідача встановлено порушення податкового законодавства при декларуванні за травень 2020 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ в сумі 3431642 грн., у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету в сумі 1 365 802 грн.: п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, оскільки завищено суму від`ємного значення з ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за травень 2020 року на суму 2621 грн., та яка зараховується до складу наступного звітного періоду за травень 2020 року на суму 291 240 грн.;
п.1201.2 ст. 1201, п.201.1, п.201.7, п.201.10 ст.201 ПКУ, в результаті чого не складено та не зареєстровано в єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на загальну суму ПДВ 213 060,80 грн.
Предмет адміністративного позову між позивачем та відповідачем врегульований положеннями Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-ХІV, Податковим кодексом України (надалі по тексту також ПК України).
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, які справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Як передбачено частиною 1 статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки та збори в порядку і розмірах, установлених законом.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Отже будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
За змістом підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового Кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
У відповідності до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Водночас відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового Кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також відвід того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Іншими словами необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
В пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Пункт 200.4 вказаної статті визначає, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 201.3 статті 201 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 201.3 статті 201 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Абзаци другий, третій пункту 201.10. статті 201 ПК України встановлюють, що податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
За змістом статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форму); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Таким чином відображення господарської операції у податковому обліку здійснюється відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.
Як визначено підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
У відповідності до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.
У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.
Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити також підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність первинних документів обліку.
Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.
В ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ «Галвапно» відображено придбання у листопаді 2019 року юридичних (правових) послуг у ТОВ «Юридична компанія «Студія Права» згідно договору про надання юридичних (правових) послуг №12/02-2019 від 12.02.2019 (м. Київ).
Згідно предмету даного договору ТОВ «Юридична компанія «Студія Права» зобов`язується надати позивачу оплатні юридичні послуги у галузі адміністративного, цивільного та господарського права, пов`язані з будівництвом по випалюванню вапна в с. Довге, Тисменицького району Івано-Франківської області.
Відповідно до акту надання послуг від 18.11.2019 (м. Київ), виконавцем на виконання Договору, були надані Замовнику юридичні послуги щодо будівництво комплексу по випалюванню вапна в с. Довге, Тисменицького р-ну, Івано-Франківської обл., а саме:
збір та аналіз законодавства в сфері містобудівної діяльності щодо можливості проведення будівництва;
підготовка проектів документів до компетентних органів для отримання, внесення змін до Технічних умов для підключення об`єкту будівництва до інженерних мереж, проведення переговорів, прийняття участі у нарадах;
надання юридичних консультацій при розробленні проектної документації;
надання юридичних консультацій щодо правовідносин з державними органами та органами місцевого самоврядування;
надання юридичних консультацій при розробленні та укладанні договорів підряду, інвестиційних договорів та інших договорів;
підготовка проектів документів до контролюючих органів для отримання містобудівних умов та обмежень;
підготовка документів та прийняття участі у проведенні громадських слухань.
Загальна вартість наданих послуг складає 848 800 грн., в тому числі ПДВ 80 800 грн.
Контролюючим органом в ході проведеної перевірки встановлено, що договором між позивачем та ТОВ «Юридична компанія «Студія Права» передбачено надання юридичних послуг щодо будівництва комплексу по випалюванню вапна в с. Довге, Тисменицького р-ну, Івано-Франківської області, проте у ТОВ «Галвапно» відсутні будь-які об`єкти будівництва за зазначеною адресою, відсутні земельні ділянки (як на праві власності так і в оренді), відсутні дозволи на будівництво, відсутні об`єкти оренди (відповідно до наданих до перевірки документів, даних ЄРПН, даних звітів за формою № 20-ОПП.
Так, на підтвердження реальності здійснення господарської операції між позивачем та ТОВ «Юридична компанія Студія Права» надано договір про надання юридичних послуг №12/02-2019 від 12.02.2019 та акт про надання послуг від 18.11.2019, які підписані сторонами.
За вказані послуги позивачем сплачено кошти в сумі 848 800 грн., в тому числі ПДВ на суму 80 800 грн., що підтверджується рахунком-фактури №19/11/02-2019 від 18.11.2019 року, який був предметом дослідження під час проведення перевірки податковим органом.
Окрім цього предметом договору підряду №03/06/2019 від 05.06.2019 року між ТОВ «Галвапно», як замовником та ПП «Завод Металомонтаж», як підрядником, які досліджені податковим органом під час проведення перевірки,було виконання робіт з виготовлення та монтажу металоконструкцій на об`єкті за адресою: вул. Шевченка, 1а, с. Довге, Тисменицький район, Івано-Франківська область під наглядом замовника та спеціалістів компанії Quali Cal International S.R.L. (Італія). Додатком до вказаного договору погоджену ціну в сумі 33 350 000 грн., у тому числі ПДВ 5 558 333,33 грн. Станом на 31.05.2020 року позивачем проведено попередню оплату по даному договору в сумі 10 500 000,00 грн., в тому числі ПДВ 1 750 000 грн.
Також на підтвердження реальності здійснення господарської операції позивачем надано контракт №SI-31012019 укладеного 31.01.2019 року між позивачем та компанією Quali Cal International S.R.L., про купівлю регенеративної печі для комплексу оснащеного системою опалення природнім газом, який в подальшому був проданий ТОВ «Стриганецький кар`єр».
Так, 19.12.2019 року між позивачем та ТОВ «Стриганецький кар`єр» укладено договір купівлі-продажу №16/12-2019 року, ліцензію для використання оригінальної технології, інжинірингових послуг і технічних послуг, а також основне і додаткове обладнання та матеріали для комплексу обпалювального обладнання вапняку. Вартість згідно вказаного договору обумовлено приблизно 100 000 000 грн.
Таким чином, позивачем надано докази на підтвердження будівництва комплексу по випалюванню вапна в с. Довге, Тисменицького р-ну, Івано-Франківської обл., документів, що підтверджує факт необхідності надання позивачу юридичних послуг, консультацій ТОВ «Юридична компанія Студія Права» та реальність здійснення операції позивача з його контрагентом.
Враховуючи викладене висновки контролюючого органу про безпідставність включення ТОВ «Галвапно» у листопаді 2019 року до податкового кредиту суми податку на додану вартість за податковою накладною, в яких постачальником є ТОВ «Юридична компанія Студія Права» в сумі 80 800 грн. є безпідставними.
Перевіркою також встановлено, що ТОВ «Галвапно» (Орендодавець) протягом періоду, що перевіряється відповідно до укладених договорів найму (оренди) майна від 02.12.2013 №02-12/2013, від 01.01.2018 №01/18 передано на адресу ТОВ «Галтехнопарк» (Орендар) основні засоби в оренду.
Відповідно до наявних інформаційних баз даних та наданих до перевірки документів ТОВ «Галвапно» протягом листопада 2017 - травня 2020 років нараховувало/декларувало та сплачувало земельний податок за земельні ділянки, на яких розташовані основні засоби, що передавались у оренду, екологічний податок за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення, а також проводило оплату Підприємству житлово-комунального господарства (с. Задніпрянське, код 30991580) за спожиту ТОВ «Галтехнопарк» воду.
Відповідно до наданих до перевірки документів, встановлено, що ТОВ «Галвапно» протягом періоду, що перевіряється здійснювало нарахування орендної плати та перевиставляло ТОВ «Галтехнопарк» вартість спожитої ним електроенергії, проте вартість земельного податку, екологічного податку та води не перевиставлялись та/або рахунки не виписувались.
Відповідно до п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до пункту 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, шо справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
Водночас база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.
До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг.
До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.
До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником по/датку (пункт 188.1 статті 188 Кодексу).
Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Кодексу визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Складовою частиною господарської діяльності з нерухомим майном є як придбання власником такого майна певних товарів та отримання послуг, пов`язаних з необхідністю утримання такого майна (теплова та електрична енергія, природний газ, послуги з водопостачання, водовідведення, охорони, інших супутніх товарів/послуг тощо, сплата податків, пов`язаних з рухомим/нерухомим майном (транспортний податок, земельний податок, орендна плата за землю, податок на нерухоме майно), так і перенесення вартості таких витрат на вартість готової продукції чи послуг, в тому числі і формування з урахуванням таких витрат розміру орендної плати за рухоме/нерухоме майно (в такому випадку перераховані витрати будуть визнані такими, що використані орендодавцем в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності).
Тобто, у вартості орендної плати за рухоме/нерухоме майно орендар має здійснювати економічне відшкодування (компенсацію) всіх елементів витрат, пов`язаних з послугами з надання майна в оренду, у тому числі й такої складової, як податки.
При цьому з урахуванням норм абз. 7 пункту 188.1 статті 188 Кодексу у випадку, якщо орендодавцем є бюджетна установа, то кошти, що отримуються від орендаря у вигляді відшкодування (компенсації) витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, не включаються орендодавцем до бази оподаткування податком на додану вартість.
Якщо орендодавцем є інша особа, то кошти, що отримуються від орендаря як відшкодування (компенсація) будь-яких витрат, передбачених договором оренди, включаються орендодавцем до бази оподаткування та оподатковуються податком на додану вартість у загальновстановленому порядку, оскільки є складовою частиною операцій з постачання послуг при наданні в оренду рухомого/нерухомого майна.
Відповідно до пп. 14.1.36. п. 14.1 ст. 14 ПКУ, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно пп. 14.1.185. п. 14.1. ст. 14 ПКУ, постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.
Складовою частиною господарської діяльності з нерухомим майном є як придбання власником такого майна певних товарів та низки послуг, пов`язаних з необхідністю утримання такого майна, так і сплата податків, пов`язаних з нерухомим/рухомим майном.
Враховуючи зазначене, орендар має здійснювати економічне відшкодування (компенсацію) всіх елементів витрат, пов`язаних з послугами з надання майна в оренду, в тому числі таких складових, як земельний податок, екологічний податок та вартість спожитої води.
Таким чином ТОВ «Галвапно» не нараховано податкові зобов`язання на суму (вартість земельного податку, екологічного податку та води) наданих послуг при наданні ТОВ «Галтехнопарк» в оренду основних засобів, чим порушено вимоги п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПКУ, в результаті чого занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість всього в сумі 213061 грн.
Відповідно до пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України, відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу), що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної, або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування.
Відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.
Згідно пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України, визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Таким чином, за вказані порушення податкового законодавства контролюючим органом правомірно застосовано до позивача штрафні санкції в розмірі 98 774,83 грн.
Щодо посилання представника позивача на порушення під час проведення перевірки, а саме порушення Порядку оформлення результатів документальних перевірок суд зазначає, що окремі недоліки в оформленні документів на проведення перевірки не свідчать про відсутність підстав для її проведення і відповідно не спростовують правомірність проведення такої перевірки та її висновків.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що у відповідності до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно частини 3 вказаної статті при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Галвапно» за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1 212 грн., сплаченого згідно платіжного доручення АТ «Приватбанк» №1877 від 19.11.2020 року.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
В задоволенні решти позову відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Галвапно» 1 212 (одну тисячу двісті дванадцять) гривень 00 копійок сплаченого судового збору.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Галвапно», , вул. С.Бандери, 1-а, с. Задністрянське, Галицький район, Івано-Франківська область, 77100;

відповідач: Головного управління ДПС України в Івано-Франківській області, , вулиця Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.