Справа № 340/2339/20
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2020 року м. Дніпросправа № 340/2339/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року

у адміністративній справі № 340/2339/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Кіровоградській області про визнання неправомірними та скасування наказу, рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року відмовлено у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання неправомірними та скасуванні: наказу головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 29.05.2020 №739 щодо застосування до старшого інспектора сектора превенції патрульної поліції Добровеличківського відділення поліції Новоукраїнського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді суворої догами; та рішення Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області оформлене висновком від 25.05.2020, в частині визначення, що отримання травми ОСОБА_1 у вигляді: закритого скалкового перелому п`ятої п`ясної кісточки зі зміщенням уламків сталось 23.04.2020 у смт. Добровеличківка Кіровоградської області, у наслідок порушення поліцейським службової дисципліни.

Зазначене рішення суду оскаржено в апеляційному порядку позивачем по справі з підстав його необґрунтованості та порушення судом норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить його скасувати, та прийняти рішення про задоволення його вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга позивача мотивована необґрунтованістю висновків суду першої інстанції про правомірність висновків службового розслідування відповідача від 25.05.2020 стосовно отримання ОСОБА_1 травми 23.04.2020 у смт Добровеличківка Кіровоградської області у наслідок порушення поліцейським службової дисципліни, та притягнення внаслідок цього позивача до дисциплінарної відповідальності наказом від 29.05.2020 № 739. Апелянт вказує на те, що відповідно до затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893 «Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України» службове розслідування призначається за наявності даних про ознаки дисциплінарного проступку, що призвів до загибелі або поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського під час виконання ним службових повноважень (абз.4 ч.2 розділу II) і під час цього службового розслідування має бути встановлено саме наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування, а також про порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій, та інше (ч.4 розділу V).

Тобто, як вважає апелянт, дисциплінарна комісія має право призначати та проводити службові розслідування у разі травмування поліцейського і розглядає дану ситуацію виключно під кутом наявності чи відсутності в його діях ознак дисциплінарного проступку, а не самої травми і визначення чи трапилося травмування у період проходження служби при виконанні службових обов`язків чи не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, відповідно, дисциплінарна комісія не має повноважень приймати рішення щодо травми та її пов`язаності з виконанням обов`язків, такі повноваження відносяться виключно до компетенції комісії з розслідування нещасного випадку.

Обґрунтовуючи протиправність висновків відповідача від 25.05.2020 року стосовно отримання позивачем травми у наслідок порушення ним службової дисципліни та притягнення у зв`язку з цим позивача до дисциплінарної відповідальності наказом від 29.05.2020 № 739 за порушення вимог: п.п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію»; п.п. 4, 8 ч.3 ст.1 та ч.1 ст.5 ДС НПУ; ч.10 розділу XIII Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України; абз.1,2 ч.1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, що виразилось у неотриманні 23.04.2020 вогнепальної зброї, спеціальних засобів та засобів індивідуального захисту, неналежному виконанні наказу керівника щодо охорони місця події та вилученого майна, недотриманні заходів особистої безпеки, що спричинило посягання на його життя і здоров`я, нездійснені протягом всього перебігу подій безперервної відео зйомки на портативний відео реєстратор, позивач вказує на те, що суд першої інстанції надав неправильну оцінку фактичним обставинам отримання ОСОБА_1 травми під час здійснення ним охорони автомобіля на підставі наказу т.в.о.начальника Добровеличківського В.П. Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області, та не взяв до уваги, що в оскаржуваному у цій справі наказі взагалі не конкретизовано, якими діями чи бездіяльністю позивач порушив вказані норми та який причинний зв`язок є між діями ОСОБА_2 , який керуючи автомобілем «Москвич-412» здійснив наїзд на позивача, та тим, що позивач недотримав зброю, спеціальних засобів та засобів індивідуального захисту, чи не здійснював безперервну відео зйомку перебігу подій.

Окремо апелянт звертає увагу на те, що наказ начальника Добровеличківського ВП від 23.04.2020 №80 щодо охорони автомобіля був виданий вже після вчинення вказаної події, і навіть в цьому наказі відсутня вказівка черговому Добровеличківського ВП видати зброю та спеціальні засоби, а співробітники поліції не можуть з власної ініціативи отримувати озброєння в черговій частині. З цим наказом позивача ніхто не ознайомлював, про що свідчить відсутність його підпису про ознайомлення, а начальник Добровеличківського ВП не проводив інструктаж позивача з питань дотримання заходів безпеки при поводжені зі зброєю, що також підтверджує відсутність підстав для видачі зброї. Посилається на те, що аналогічна подія вже відбувалась із заступником начальника відділу кримінальної поліції Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 та розглядалась у судовому порядку у справі №340/1113/19, а дії ОСОБА_2 , який керуючи автомобілем «Москвич-412» здійснив наїзд на позивача, кваліфіковані за ст. 348 КК України у відкритому за вказаним фактом кримінальним провадженням, в якому допитувались свідки та проводився слідчий експеримент із застосуванням відеозапису, і цим фактично підтверджується неповнота та неправильність проведеного відносно позивача службового розслідування, чому суд першої інстанції також не надав належної оцінки.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, яким правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку позиціям сторін по справі і зібраним у справі доказам. Відповідач вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки зводяться до переоцінки доказів та незгоди із висновком суду щодо їх оцінки, а наведені у апеляційній скарзі докази, були предметом дослідження судом першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні дотриманні норми матеріального та процесуального права.

Крім того, відповідач вказує на те, що в апеляційній скарзі позивачем не зазначено у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення від 03.09.2020, також як і не зазначено які саме норми матеріального та процесуального права було порушено судом, що у сукупності є підставою для відмови у задоволені вимог апеляційної скарги позивача, та для залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Судова колегія обговорює доводи апеляційної скарги позивача лише в частині, яка стосується рішення у цій справі по суті, оскільки оскаржена позивачем окремо в апеляційному порядку ухвала Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язати Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області призначити та провести розслідування отримання травми ОСОБА_1 у вигляді: закритого скалкового перелому п`ятої п`ясної кісточки зі зміщенням уламків сталось 23.04.2020 у смт. Добровеличківка Кіровоградської області та оформити його результати відповідно до вимог «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України», затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.01.2003 за №83/7404, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні вже апеляційним судом розглянута, з прийняттям постанови від 19.11.2020 року, якою апеляцію ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі в частині позовних вимог без змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та правильності застосування до спірних правовідносин норм матеріального і процесуального права, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість доводів позивача в частині, яка стосується протиправності і необхідності скасування: наказу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 29.05.2020 №739 про застосування до старшого інспектора сектора превенції патрульної поліції Добровеличківського відділення поліції Новоукраїнського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді суворої догани; та рішення Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, оформленого висновком від 25.05.2020, в частині визначення факту отримання травми ОСОБА_1 у вигляді: закритого скалкового перелому п`ятої п`ясної кісточки зі зміщенням уламків сталось 23.04.2020 у смт. Добровеличківка Кіровоградської області, у наслідок порушення поліцейським службової дисципліни

Так, судом першої інстанції встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що оскаржуваним у цій справі позивачем пунктом другим Наказу начальника Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 29.05.2020 року N 739 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Добровеличківського відділення поліції Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області" до позивача - старшого інспектора сектору превенції Добровеличківського відділення поліції Новоукраїнського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , було застосовано дисциплінарне стягнення у виді суворої догани (а.с.23-24) за порушення вимог пп.1,2 ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", пп.4,8 ч.3 ст.1 та ч.1 ст.5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", ч.5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 р. N 1026, частини 10 розділу XIII Інструкції з організації реагування та заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 16.02.2018 року N 111, абзаців 1,2 частини 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року N 1179, що виразилося у неотриманні ОСОБА_1 23.04.2020 року вогнепальної зброї, спеціальних засобів та засобів індивідуального захисту, неналежному виконанні наказу керівника щодо охорони місця події та вилученого майна, недотримання заходів особистої безпеки, що спричинило посягання на його життя і здоров`я, нездійсненні протягом всього перебігу подій безперервної відео зйомки на портативний відео реєстратор.

Прийняттю спірного наказу начальника Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 29.05.2020 року N 739, передувало службове розслідування, яке проводилося на підставі Наказу N 572 від 27.04.2020 р. "Про призначення проведення службового розслідування", яким було створено дисциплінарну комісію з проведення службового розслідування (а.с.62-63) у зв`язку з отриманням інформації про те, що старший інспектор превенції Добровеличківського відділення поліції Новоукраїнського відділу поліції ГУПН в Кіровоградській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження унаслідок вчинення неправомірних дій ОСОБА_2 , що слугувало підставою для унесення слідчим відділенням Добровеличківського відділення поліції Новоукраїнського відділу відомостей до ЄРДР за N 0000185.

За результатом проведеного службового розслідування по факту отримання 23.04.2020 року тілесних ушкоджень старшим інспектором сектору превенції Добровеличківського відділення поліції Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції Єнчевим А.В., 25.05.2020 року було складено висновок, який затверджено начальником ГУНП в Кіровоградській області (а.с.80-86), та яким встановлено, що 23.04.2020 поліцейські СРПП N 3 та N 1 Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області старші сержанти поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебуваючи у складі наряду ГРПП зупинили автомобіль "Москвич-412" д.н.з. НОМЕР_1 , у салоні якого знаходилися свіже спиляні крони дерев породи "ясен" та "акація", які за поясненням водія вказаного автомобіля ОСОБА_6 , перевозяться без належних документів, у зв`язку з чим сержанти поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомили про даний факт на спеціальну лінію "102" і дана подія була зареєстрована до ІТС "Інформаційний портал Національної поліції України" Добровеличківського відділення поліції за N 1864. На місце події було направлено слідчо-оперативну групу вказаного підрозділу поліції у складі: слідчого СВ капітана поліції ОСОБА_7 та старшого оперуповноваженого СКП капітана поліції ОСОБА_8 , та слідчого СВ Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , а також наказом Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 23.04.2020 № 80 «Про забезпечення охорони місця затримання автомобіля» (а.с.27) до охорони місця події та вилученого автомобіля було залучено старшого інспектора сектору превенції Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та начальника СРПП N 2 Добровеличківського відділення поліції Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_10 , які прибувши на місце події, прийняли на відповідальне зберігання автомобіль та розпочали забезпечувати його охорону до прибуття евакуатора. Після прибуття до місця події спеціального технічного автомобіля "Евакуатор", капітан поліції ОСОБА_10 з метою заповнення акту тимчасового затримання вказаного автомобіля відійшов до наряду ГРПП сержантів поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а біля автомобіля "Москвич-412" д.н.з. НОМЕР_1 залишався старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , до якого підійшов ОСОБА_2 з проханням забрати із салону транспортного засобу свої особисті речі. Оскільки ОСОБА_1 не заперечував і дозволив сісти до автомобіля ОСОБА_2 , останій сівши до автомобіля, зачинив замки дверей із середини, завів автомобіль та розпочав рух транспортним засобом, а ОСОБА_1 у свою чергу, з метою перешкодити втечі ОСОБА_2 , наказав йому зупинити транспортний засіб і не оцінивши всі ризики, став попереду автомобіля. ОСОБА_2 не реагуючи на неодноразові законні вимоги ОСОБА_1 щодо зупинення автомобіля, здійснив на нього наїзд, після чого ОСОБА_1 упав на капот автомобіля і тримаючись за склоочисник продовжив вимагати зупинки транспортного засобу, але ОСОБА_2 продовжував рух автомобілем. ОСОБА_1 , не маючи спеціальних засобів чи вогнепальної зброї, якими можна було б вибити лобове скло автомобіля, намагався вибити його правою рукою, тільки після цього ОСОБА_2 зупинив автомобіль та припинив вчинення протиправних дій.

В подальшому, ОСОБА_2 було доставлено до Добровеличківського відділення поліції, а ОСОБА_1 звернувся за медичною допомогою до Добровеличківської ЦРЛ, де за результатами попереднього огляду встановлено діагноз: закритий скалковий перелом п`ятої п`ясної кісточки справа зі зміщенням уламків, які він отримав 23.04.2020 під час здійснення ударів рукою по лобовому склу автомобіля "Москвич-412" д.н.з. НОМЕР_1 .

Вирішуючи спір у цій справі по суті, суд першої інстанції виходив з того, що викладені у висновку службового розслідування обставини повністю підтверджені долученими до матеріалів адміністративної справи копіями пояснень та рапортів (а.с.63-90), а сам факт події та її обставини, що мали місце 24.04.2020 року під час якої позивачем отримано травму руки сторонами не заперечується, в тому числі позивачем в позові зазначалося, що з метою схоронності речового доказу він залучався до охорони майна наказом Добровеличківського ВП від 23.04.2020 року N 80, і під час охорони ним автомобіля, син власника автомобіля підходив до нього, а в подальшому сів в автомобіль, зачинив двері і заблокував їх з середини, почавши рух, внаслідок чого здійснив наїзд на нього ( ОСОБА_1 ).

При цьому, суд першої інстанції відхилив доводи представника позивача про те, що до позивача застосовано дисциплінарне стягнення за наслідком проведення службового розслідування на підставі Порядку N 893 без проведення розслідування згідно Порядку N 1346 саме з метою недопущення отримання позивачем одноразової допомоги, а також про те, що у спірному наказі не конкретизовано, якими діями чи бездіяльністю позивача порушено вказані нормативні акти та який причинний зв`язок з не отриманням зброї, спеціальних засобів та засобів індивідуального захисту з діями ОСОБА_2 , який керуючи автомобілем здійснив наїзд на позивача, вважаючи їх безпідставними.

Мотивуючи безпідставність доводів позивача та правомірність оскаржуваних у цій справі: висновку службового розслідування від 25.05.2020 в частині отримання травми ОСОБА_1 23.04.2020 у наслідок порушення поліцейським службової дисципліни; та наказу від 29.05.2020 №739 про застосування до позивача у цій справі ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді суворої догани - суд першої інстанції спираючись на положення п.1 та п.2 ч.1 ст.18, ч.1 ст.19 Закону України "Про Національну поліцію", ч.1 та ч.2 ст.1, ст.12, ч.3 ст.13, ч.2 ст.14 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" наголосив на відсутності обов`язку під час вирішення питання щодо притягнення особи до дисциплінарної відповідальності одночасного проведення та складання відповідних документів (актів за формою Н-1 чи НТ стосовно нещасного випадку), зазначаючи разом з тим, що факт отримання травми може бути одночасно підставою як для проведення службового розслідування в межах дисциплінарного провадження так і за фактом розслідування нещасного випадку.

При цьому, вказуючи по тексту судового рішення про те, що службове розслідування дисциплінарних проступків та розслідування нещасних випадків це є два різних вида розслідувань, які призначаються окремими наказами і проводяться різними комісіями, та мають різний порядок проведення і оформлення висновків, а також не залежать від факту проведення того чи іншого виду розслідування, суд першої інстанції виходячи з предмета оскарження у цій справі вдався до обговорення саме лише висновку Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області в частині визначення факту отримання травми ОСОБА_1 23.04.2020 у наслідок порушення ним службової дисципліни, та в частині застосування до позивача наказом Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 29.05.2020 №739 дисциплінарного стягнення у виді суворої догани.

Судова колегія частково погоджується з наведеною у попередньому абзаці позицією суду першої інстанції, оскільки на час винесення судом 03 вересня 2020 року рішення у цій справі, відповідачем ще не було проведено розслідування нещасного випадку на підставі Наказу ГУ НП в Кіровоградській області від 11.08.2020 року №1153 у відповідності до «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України», затвердженого наказом МВС України від 27.12.2020 № 1346, також як і не було оформлено результати розслідування по факту отримання ОСОБА_1 травми 23.04.2020 у смт. Добровеличківка Кіровоградської області, і відповідно, обговорення в судовому порядку питань зобов`язання відповідача оформити результати розслідування нещасного випадку є передчасним.

Перевіряючи дотримання відповідачем встановленого Міністерством внутрішніх справ України (частина 10 статті 14 Дисциплінарного статуту) Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України № 893 від 07.11.2018 року і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807 (далі Порядок № 893), суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що підставами для призначення службового розслідування згідно п.1 та п.2 розділу 1 Порядку № 893, є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку, і відповідно до розділу 5 цього Порядку, проведення службового розслідування у визначені ст.16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України строки, полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

В даному випадку судова колегія визнає правильним наголошення судом першої інстанції на тому, що застосування заходів дисциплінарного стягнення можливо лише до особи-порушника за недотримання службової дисципліни, оскільки до відповідальності можливо притягнути особу лише у випадку доведення вчинення дисциплінарного проступку, що повинно бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Разом з тим, за результатом дослідження змісту висновку та доданих до нього матеріалів, а також внаслідок обговорення суті описаного у Висновку про результати проведеного службового розслідування (а.с.16-22) порушення, яке стало підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності Наказом № 739 від 29.05.2020 року (а.с.23-24), судом першої інстанції помилково було визнано, що зібрані в ході службового розслідування матеріали у їх сукупності свідчать про порушення ОСОБА_1 вимог нормативно правових актів під час здійснення охорони тимчасово вилученого автомобіля, з огляду на не те, що позивач, здійснюючи відповідно до наказу начальника охорону автомобіля "Москвич-412", не мав відповідного процесуального права допускати ОСОБА_2 до самого автомобіля, до його салону, та того щоб він виїхав на проїжджу частину для здійснення погрузки автомобіля на евакуатор, чи для того, щоб ОСОБА_2 забрав свої особисті речі з салону автомобіля (як зазначено у письмових поясненнях ОСОБА_1 від 13.05.2020 року (а.с.68).

При цьому, на підтвердження правомірності оскаржуваноо позивачем у цій справі наказу № 739 від 29.05.2020 року, суд першої інстанції лише формально послався на положення п.2 ч.1 ст.18 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII), ч.1 ст.5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), ч.5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026 (далі Інструкція № 1026), ч.1 ст.167 та ч.4 ст.168 КПК України не вникаючи у суть вказаних норм та не співпоставляючи зміст цих норм з подіями отримання ОСОБА_1 травми 23.04.2020 у смт. Добровеличківка Кіровоградської області та діями самого позивача, також як і не аналізуючи фактичну відсутність у спірному наказі конкретизації дій позивача, якими останій порушив законодавчі акти, що перелічені у наказі № 739 від 29.05.2020 року.

Судова колегія не погоджується з жодним із наведених по тексту рішення суду першої інстанції обґрунтувань стосовно правомірності притягнення старшого інспектора сектору превенції Добровеличківського відділення поліції Новоукраїнського відділення поліції Новоукраїнського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідності у вигляді суворої догани на підставі наказу ГУ Національної поліції в Кіровоградській області від 29.05.2020 року № 739, та не знаходить підстав вважати, що у спірних правовідносинах відповідач по справі діяв в межах і у спосіб, передбачених законом та без порушення норм законодавства.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, судова колегія на відміну від суду першої інстанції, вважає за необхідне проаналізувати зазначені в Наказі ГУ НП в Кіровоградській області № 739 порушення вимог Закону № 580-VIII, Дисциплінарного статуту, Інструкції № 1026, та КПК України у співвідношенні з діями позивача ОСОБА_1 при виконанні ним службових обовязків 23.04.2020 року згідно наказу т.в.о.начальника Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області «Про забезпечення охорони місця затримання автомобіля» від 23.04.2020 № 80 (а.с.27).

Такий порядок дослідження спірних у цій справі правовідносин, на погляд судової колегії обумовлений приписами ст.2 КАС України, яка визначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1), а також необхідністю перевірки доводів апеляційної скарги позивача стосовно відсутності у спірному наказі № 739 від 29.05.2020 року належної та обгрунтованої конкретизації допущених ОСОБА_1 порушень і наведених у спірному наказі законодавчих актів.

Адміністративний суд зобовязаний перевіряти правомірність оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень відповідно до визначених у ч.2 ст.2 КАСУ критерій, оскільки саме здатність суду здійснювати повноваження по оцінки правомірності будь -яких адміністративних актів (рішень, дій та бездіяльності) становить зміст судової функції. Саме на цьому наголошується в Рекомендації Комітету міністрів Ради Європи № Rec (2004) щодо судового перегляду адміністративних актів, які вказують, що суди повинні мати можливість здійснювати кон троль будь- якого порушення закону, включаючи недотримання органом влади процедурних норм і зловживання повноваженнями (принцип 1 Рекомендації). За практикою Європейського суду з прав людини суди мають перевіряти не лише факти перевищення повно важень суб`єктами влади, а й усувати несправедливість у їхній роботі (порушення принципів верховенства права, пропорційності та забезпечення рівноваги інтересів, раціональ ності, дотримання вимог управлінських про цедур, права особи брати участь в ухваленні рішення щодо неї, та тощо).

Отже, оскільки для діючої в Україні системи (континентального) права характерне виконання функції застосування закону до спірних правовідносин, а не створення правила поведінки чи правової норми, судова колегія оцінює оскаржувані у цій справі рішення та дії відповідача, який має повноваження здійснювати діяльність по призначенню і проведенню службових розслідувань, а у разі встановлення факту порушення службової дисципліни поліцейським на основі розсуду може накладати дисциплінарні стягнення. Виходячи з наведеного, апеляційний суд наголошує на тому, що у даному спірному випадку відповідачем було перевищено встановлені законом межі розсуду по відношенню до позивача ОСОБА_1 , стосовно якого відповідач не керувався цілями наданих пов новажень та виходив у процесі вчинення дій і прийняття рішення з обставин, що не стосуються винного порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, або невиконанні чи неналежного виконання ОСОБА_1 визначених законодавством для поліцейських обов`язків.

Зокрема, в оскаржуваному у цій справі наказі від 29.05.2020 року № 739, відповідачем чітко не відображено в чому саме проявилося неналежне виконання ОСОБА_1 наказу керівника щодо охорони місця події та вилученого майна, також як і не конкретизовано вимоги якого саме наказу порушено позивачем.

Крім того, в наказі від 29.05.2020 року № 739 констатуючи факти про «неотримання ОСОБА_1 23.04.2020 року вогнепальної зброї, спеціальних засобів та засобів індивідуального захисту, нездійснення протягом всього перебігу подій безперервної відеозйомки на портативний відеореєстратор, про недотримання заходів особистої безпеки, що спричинило посягання на його життя і здоров`я», відповідач не тільки не обґрунтував причинний зв`язок вказаних фактів з діями ОСОБА_11 , який керуючи автомобілем здійснив наїзд на позивача, а й формально послався на певні положення Законів № 580-VIII та № 2337-VIII, Правил етичної поведінки і Інструкції і № 1026 та № 111, які в дійсності не могли бути застосовані у спірному випадку до позивача по цій справі ОСОБА_1 .

Так, пунктами 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону № 580-VIII визначено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ст.59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських із виконання покладених на поліцію повноважень.

Статтею 23 Закону №580-VIII передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення; вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях.

Відповідно до абзаців 1,2 частини 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 поліцейські повинні неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, а також професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст.18 Закону № 580-VIII, службова дисципліна зобов`язує поліцейського: безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону (п.4 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України); знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку (п.8 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України); а згідно ст.5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, поліцейський отримуючи наказ від керівника в порядку підпорядкованості, зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати, і обговорення наказу чи його критика забороняється.

Працівник поліції, керуючись Присягою, відповідно до службового обов`язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе моральне зобов`язання бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин чесним і непідкупним, відданим інтересам служби.

Отже, задля того, щоб кваліфікувати дії ОСОБА_1 у спірному випадку як порушення вимог п.1 та п.2 ч.1 ст.18 Закону № 580-VIII, абзаців 1,2 частини 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, та пунктів 4,8 ч.3 ст.1 і ч.1 ст.5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України - відповідач зобов`язаний був при проведенні службового розслідування у послідовності визначеній Порядком, затвердженим наказом МВС України від 07.11.2018 року № 893 (далі - Порядок № 893), здійснити комплекс заходів з метою уточнення причин, встановлення обставин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення або дисциплінарного проступку, відповідальність за яке передбачена законодавством України, з`ясувати питання наявності або відсутності вини особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, та визначити ступень вини особи (осіб), яка (які) вчинила(и) правопорушення, чиї дії або бездіяльність стали причиною його скоєння.

По цій справі встановлено, що підставою для службового розслідування щодо позивача став факт вчинення неправомірних дій ОСОБА_2 , унаслідок яких 23.04.2020 року старший інспектор сектору превенції Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області старший лейтенант поліції Єнчев А.В. під час виконання ним своїх службових повноважень, під час припинення протиправних дій громадянина ОСОБА_2 23.04.2020 року отримав тілесні ушкодження, (а.с.16). При цьому, звертає на себе увагу той факт, що ОСОБА_2 24.04.2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.348 КК України (посягання на життя працівника правоохоронного органу), з обранням судом 30.04.2020 року міри запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяця (а.с.19).

Разом з тим, судова колегія наголошує, що у підсумку службового розслідування щодо позивача, фактично тільки наведені в попередньому абзаці обставини протиправних дій громадянина ОСОБА_2 23.04.2020 року, слугували підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, а всі посилання відповідача на порушення позивачем вимог Закону № 580-VIII, Правил етичної поведінки поліцейських, Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 р. № 1026, та Інструкції з організації реагування та заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 16.02.2018 року N 111 є лише формальним цитуванням змісту окремих положень цих нормативно-правових актів.

Так, на обґрунтування порушення позивачем вимог п.1 та п.2 ч.1 ст.18 Закону № 580-VIII, абзаців 1,2 частини 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, та пунктів 4,8 ч.3 ст.1 і ч.1 ст.5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України відповідач послався тільки на неналежне виконання ОСОБА_1 наказу керівника щодо охорони місця події та вилученого майна, тобто, Наказу т.в.о.начальника Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області «Про забезпечення охорони місця затримання автомобіля» від 23.04.2020 № 80 (а.с.27). Проте, за змістом вказаного наказу № 80, старший інспектор сектору превенції Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 та начальник СРПП N 2 Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітан поліції ОСОБА_10 , були залучені до охорони місця події та вилученого автомобіля з метою забеспечення схоронності речового доказу та доставлення його до спеціалізованого майданчика в м.Кроповницький за допомогою спеціального технічного автомобіля «евакуатор».

Проте, виходячи з долученої до матеріалів справи копії наказу Добровеличківського ВП від 23.04.2020 №80, з його змістом позивача ніхто не ознайомлював, про що свідчить відсутність підпису ОСОБА_1 про ознайомлення, а з пояснень начальника СРПП ОСОБА_10 вбачається, що начальник Добровеличківського ВП надав усну вказівку щодо охорони автомобіля, а письмовий наказ Добровеличківського ВП від 23.04.2020 №80 був виданий вже після вчинення вказаної події. Відповідачем по справі не надано суду належних доказів, якими б було підтверджено зворотнє, також як і не надано належних доказів того, що начальник Добровеличківського ВП або інша уповноважена а те особа проводили інструктаж зі старшим інспектором сектору превенції Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_1 до його виїзду на місце події, і вказані факти не можуть бути спростовані лише поясненнями т.в.о.начальника пояснення Добровеличківського ВП ОСОБА_12 про нібито проведений ним 23.04.2020 інструктаж з приводу дотримання службової дисципліни, з обговоренням типових та екстремальних ситуацій, які можуть виникнути.

Безпідставними на погляд судової колегії також є твердження відповідача та висновки суду першої інстанції стосовно неналежного виконання позивачем своїх обовязків по охороні тимчасово вилученого автомобіля «Москвич-412», що спричинило в подальшому посягання на його життя і здоров`я, оскільки в даному випадку беззаперечно є встановленимипевні факти та обставини, які свідчать про відсутність в діях позивача порушень як вимог п.1 та п.2 ч.1 ст.18 Закону № 580-VIII, абзаців 1,2 частини 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, та пунктів 4,8 ч.3 ст.1 і ч.1 ст.5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, так і частини 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 р. № 1026, та частини 10 розділу XIII Інструкції з організації реагування та заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 16.02.2018 року N 111. А саме, такими фактами є те, що:

- старший інспектор сектору превенції Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , відповідно до розтановки нарядів Добровеличківського відділення поліції 23.04.2020 не був включений ні до складу наряду ГРПП ні до слідчо-оперативної групи вказаного підрозділу поліції, а був лише залучений до охорони місця події та ТЗ, куди виїхав близько 11.00 год 23.04.2020 за вказівкою т.в.о. начальника ОСОБА_13 спільно з начальником СРПП ОСОБА_10 ;

- на час прибуття на місце події старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 разом з начальником СРПП ОСОБА_10 , на вказаному місці вже перебували поліцейські СРПП № 3 і № 1 Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області старші сержанти ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , (які і зтримали автомобіль «Москвич-412») та СОГ у складі слідчого СВ Геца А.В,, старшого оперуповноваженого СКП ОСОБА_8 і слідчого СВ Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта ОСОБА_9 , (якими проводилися огляд місця подаї та оформленювалося вилучення речей), але якими на момент прибуття старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 до місця події задля забеспечення доуручення по охороні місця і ТЗ - не було ще в повному обсязі оформлено процесуально вилучення автомобіля «Москвич-412» в межах кримінального провадження і визнання цього автомобіля речовим доказом. Також, як і не було вилучено ключі з замка запалення автомобіля, не було замкнуто та опечатано сам автомобіль, що згідно пояснень слідчого і описової частини висновку службового розслідування (а.с.81), було обумовлено необхідністю ОСОБА_6 забрати з автомобіля особисті речі, після чого за твердженням слідчого, автомобіль був би закритий і опечатаний.

- матеріали адміністративної справи не містять в собі будь-якої інформації про те, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 23.04.2020 на місці події отримав від членів СОГ або будь-якої іншо посадової особи вказівку про недопущення до автомобіля до ОСОБА_6 чи інших осіб. Також як і не надано суду доказів про покладення особисто саме на лейтенанта поліції ОСОБА_1 обовязку зберігання транспортного, і передачу автомобіля на зберігання позивача;

- також відповідачем по справі не надано суду інформації про надання ківником Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області 23.04.2020 вказівки черговому Добровеличківського ВП видати зброю та спеціальні засоби старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 , відсутня така вказівка і в наказі Добровеличківського ВП від 23.04.2020 №80, а згідно записів Журналу реєстрації інструктажів з питань дотримання заходів безпеки, 23.04.2020 зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 взагалі не проводився інструктаж (а.с.64), і будь-яке озброєння, засоби відеозапису, броніжелети, та інше не видавалися, що підтверджено записами у Книзі видачі й приймання озброєння (а.с.66-67) та спростовується відповідачем;

- відповідачем по справі не доведено право або обовязок старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 з власної ініціативи отримувати в черговій частині озброєння або засобів захисту, та технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У контексті наведених вище фактів, судова колегія акцентує також увагу на відсутності причиного звязку між діями ОСОБА_1 і отриманою ним травмою 23.04.2020 та фактом неотримання ОСОБА_1 23.04.2020 «технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», а також зброї, спеціальних засобів і засобів індивідуального захисту, які позивачу навіть не пропонувалися до видачі, і за загальним правилами не повинні йому видаватися задля виконання покладених на нього функціональних обов`язків старшого інспектора СП. Так, згідно затвердженої т.в.о.начальника Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області Посадовій інструкції старшого інспектора сектору превенції Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області (а.с.74), позивач є відповідальним за адміністративно-правозастосовну діяльність відділення поліції, у зв`язку з чим на нього покладено: обов`язок по складенню у межах компетенції протоколи про адміністративні правопорушення та здійснення у визначених законом випадках, провадження у справах про адміністративні правопорушення; здійснення постійного контролю за правомірністю складання адміністративних матеріалів та інших процесуальних документів, правильним та обґрунтованим прийняттям заходів адміністративного впливу до правопорушників; забезпечення внесення адміністративних постанов та своєчасну їх реєстрацію, введення обліку матеріалів про адміністративні правопорушення; своєчасність направлення за належністю адміністративних матеріалів за порушення правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху; розгляд листів, скарг та запитів від фізичних та юридичних осіб, пов`язаних з адміністративною діяльністю; проведення з особовим складом занять по вивченню нормативних документів, що регламентують діяльність Національної поліції України щодо складання адміністративних матеріалів, а також інших дій, пов`язаних з реєстрацією, опрацюванням, контролем за адміністративними матеріалами які надходять та перебувають в провадженні Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області.

Таким чином, судова колегія виходячи з вищенаведеного дійшла висновку, що рішення Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області оформлене висновком від 25.05.2020, в частині визначення, що отримання травми ОСОБА_1 у вигляді: закритого скалкового перелому п`ятої п`ясної кісточки зі зміщенням уламків сталось 23.04.2020 у смт. Добровеличківка Кіровоградської області унаслідок порушення поліцейським службової дисципліни, що потягло за собою застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді суворої догами наказом Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 29.05.2020 №739 - були прийняті відповідачем внаслідок повного ігнорування того факту, що із усіх поліцейських, присутніх на місці подій 23.04.2020, саме позивачем були вжиті негайні заходи до припинення протиправних дій ОСОБА_14 і його затримання, не зважаючи на те, що діяльність поліцейських саме і пов`язана з захистом життя, здоров`я, прав і свобод громадян, протидією злочинності, охороною громадського порядку, власності та із забезпеченням громадської безпеки.

На переконання судової колегія, у вказаний спосіб встановлення «вини позивача» при отриманні ним травми під час виконання службових обов`язків поліцейського, відповідач по справі перекладаючи на ОСОБА_1 відповідальність як за дії правопорушника ОСОБА_14 , так і за бездіяльність та неналежне виконання своїх повноважень з боку керівництва Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області, тим самим намагається позбавити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , який перебуває під захистом держави, гарантованих чиним законодавством прав, що судом першої інстанції в свою чергу не було враховано.

Підсумовуючи встановлені у цій справі факти та обставини у їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвали в цій справі незаконе та необґрунтоване рішення по суті спору з підстав не надання належної оцінки обставинам, які відбулися 23.04.2020 у смт. Добровеличківка Кіровоградської області, помилкового застосування норм матеріального права у контексті дій позивача та їх причинного звязку з положеннями п.1 та п.2 ч.1 ст.18 Закону № 580-VIII, абзаців 1,2 частини 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, пунктів 4,8 ч.3 ст.1 і ч.1 ст.5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, частини 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 р. № 1026, та частини 10 розділу XIII Інструкції з організації реагування та заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Нацполіції України, затвердженої наказом МВС України від 16.02.2018 р № 111. Недотримання судом першої інстанції вимог ст. 242 КАСУ та порушення принципу верховенства права, надає підстави для задоволення апеляційної скарги позивача у цій справі та для скасування рішення суду першої інстанції, з прийняттям по справі іншого рішення по суті спору.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити в частині, а саме:

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 29.05.2020 №739 щодо застосування до старшого інспектора сектора превенції патрульної поліції Добровеличківського відділення поліції Новоукраїнського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді суворої догами.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, оформлене висновком від 25.05.2020, в частині визначення, що травма ОСОБА_1 у вигляді: закритого скалкового перелому п`ятої п`ясної кісточки зі зміщенням уламків сталось 23.04.2020 у смт. Добровеличківка Кіровоградської області, була отримана внаслідок порушення поліцейським службової дисципліни.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов