Справа № 420/4492/20
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/4492/20
Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Цандура М.Р.,

представника апелянта/відповідача - Михасюк О.О., позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Держпраці в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 8 квітня 2021 року (суддя Юхтенко Л.Р., м. Одеса, повний текст рішення складений 19.04.2021) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

26 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до ГУ Держпраці в Одеській області, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову №ОД/983/1652/НП/ТД-ФС від 22.10.2019 року, якою на неї накладено штраф у розмірі 417 300 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 8 квітня 2021 року цей позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням ГУ Держпраці в Одеській області подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

В обґрунтування скарги апелянт/відповідач наполягає на безпідставності позовних вимог та наполягає, оскільки у спірних правовідносинах діяв правомірно. Зокрема, відповідно до вимог чинного законодавства у вересні 2019 року було призначено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . Під час спроби здійснити інспекційне відвідування позивачка відмовилася підписувати направлення та не надавала посадовим особам головного управляння доступ до приміщень та документів, що стосуються предмету інспекційного відвідування, а також забороняла інспекторам праці відбирати пояснення у працівників, що було зафіксовано технічним засобом відео фіксації. Зазначені дії ФОП були розцінені інспекторами праці як створення перешкоди для проведення інспекційного відвідування, про що був складений акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ОД983/1652/НП, та на підставі якого прийнято оспорювана у даній справі постанова про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу.

Позивачка надіслала відзив на апеляційну скаргу, у якому, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення представника апелянта/відповідача - Михасюк О.О., позивачки ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з 11 червня 2018 року зареєстрована як фізична особа-підприємець. Вид господарської діяльності 55.20 Діяльність засобів розміщування на період відпустки та іншого тимчасового проживання (а.с. 11-12).

11 вересня 2019 року ФОП ОСОБА_1 подала заяву про припинення підприємницької діяльності.

14 серпня 2019 року вих. №17749 уповноважена особа Одеського осередку Всеукраїнська громадська організація "Євро столиця" звернулася до ГУ Держпраці в Одеській області з письмовим проханням провести перевірку суб`єктів господарювання з питань дотримання вимог трудового законодавства, які здійснюють свою діяльність в зазначених заявником закладах в смт Затока Білгород-Дністровського району, у додатку до якого під №31 значиться база відпочинку "Причал №80" ОСОБА_2 (а.с. 51-52).

Надати оригінал зазначеного листа на вимогу суду першої інстанції відповідач не зміг, пояснюючи це знищенням листів за 2019 рік. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що і акт про знищення листів за 2019 року суду також наданий не був.

На підставі вищезгаданої заяви ВГО "Євро столиця" та з урахуванням службової записки ОСОБА_3 від 04.09.2019 року, начальником ГУ Держпраці в Одеській області 5 вересня 2019 року видано наказ за №1630 "Про проведення інспекційного відвідування" ФОП ОСОБА_1 , яка здійснює господарську діяльність у закладі "Причал №80", який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , з питань забезпечення застосування правових норм щодо використання праці, які передбачені розділами 1, 3 частини першої Акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю, затвердженого Міністерством соціальної політики України від 18.08.2017 року №1338, зокрема з питань виявлення неоформлених трудових відносин (а.с. 53).

На підставі вказаного наказу видані направлення на здійснення інспекційного відвідування від 05.09.2019 року вих. №15/01-29-3121 про проведення головними державними інспекторами відділу з питань трудових відносин Управління з питань праці Головного управління Держпраці в Одеській області в термін з 06.09.2019 року по 09.09.2019 року позапланового заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , яка здійснює господарську діяльність у закладі "Причал 80", який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі допиту свідків та огляду відеозапису (додатку до акту від 09.09.2019 року №ОД/983/1652/НП (а.с. 59), суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що 8 вересня 2019 року о 10 год. 51 хв. прибули інспектори праці за адресою: АДРЕСА_2 , для проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 .

Однак, фактично інспектори праці прибули за адресою АДРЕСА_2 .

Під час здійснення спроби проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , яка здійснює господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_2 (Причал №80) у зв`язку зі створенням перешкод у діяльності інспектора праці та ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, не надання доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкту відвідування, в яких використовується наймана праця, інспектором праці ОСОБА_3 складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування невиїзного інспектування №ОД983/1652/ПН від 09.09.2019 року (а.с. 55-57).

Відповідно до зазначеного акту ФОП ОСОБА_1 ознайомилась зі службовим посвідченням інспекторів праці та направленням на здійснення інспекційного відвідування, після чого пропустила інспекторів праці та територію закладу "Причал №80" за адресою: АДРЕСА_2 , зазначивши, що частка території знаходиться у розпорядженні згідно договору оренди. На території закладу фото-відео фіксацією було зафіксовано чотири особи: охоронець, чоловік, вдягнутий у фірмовий одяг закладу та два адміністратори, які виконували свої посадової обов`язки. ФОП не дала можливості взяти пояснення з осіб та не прийняла направлення на здійснення інспекційного відвідування. Після чого з`явилась особа, яка представилась орендодавцем та у грубій формі попросила інспекторів праці покинути територію закладу.

22 жовтня 2019 року першим заступником начальника ГУ Держпраці в Одеській області, на підставі повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 22.10.2019 року вих. №15/01-33-8829, розглянуто справу про накладення штрафу та прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ОД983/1652/НП/ТД-ФС, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 417 300 грн. на підставі абзацу 7 частини другої статті 265 КЗпП України (а.с. 66-68).

Копію зазначеної постанови надіслано ФОП ОСОБА_1 листом від 23.10.2019 року вих. №15/01-33-9502.

Незгода із зазначеною постановою, зумовила ОСОБА_1 звернутися до суду з адміністративним позовом.

Під час офіційного з`ясування обставин справи судом першої інстанції в якості свідка був допитаний ОСОБА_4 , якій повідомив, що є власником бази відпочинку " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", яка розташована за адресою АДРЕСА_1 та бази відпочинку " ІНФОРМАЦІЯ_2 " яка розташована за адресою АДРЕСА_2 . ФОП ОСОБА_1 орендувала у нього саме частину приміщень бази відпочинку " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", яка розташована за адресою АДРЕСА_1 . Фактично інспектори праці прийшли за адресою АДРЕСА_1 , однак у направленні на перевірку було зазначено адресу АДРЕСА_2 . Також свідок показав, що ОСОБА_1 не відмовляла у проведенні інспекційного відвідування, навпаки, сам він звернув увагу на невірну адресу у направленні та попросив інспекторів праці пройти за вказаною у направленні адресою.

Також ОСОБА_1 у особистих поясненнях зазначила, що вона підійшла за адресою АДРЕСА_2 , проте інспектори праці не з`явилися.

Свідчення ОСОБА_4 підтверджено витягом з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, з якого вбачається, що адреса: АДРЕСА_2 є юридичною адресою ПП " ОСОБА_5 ", керівником якого є ОСОБА_4 (а.с. 137-141).

Відповідно до договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.2019 року, ПП "Залізобетонник" (Суборендар) передало, а ФОП ОСОБА_1 (Орендар) прийняло в суборенду приміщення під надання відпочинку, що складається з будівель та споруд (загальна площа 2645,1 кв.м), що перебуває за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 142).

Свідок ОСОБА_6 повідомила суд, що була присутня в приміщенні адміністрації, коли позивач спілкувалась з інспекторами праці, та підтвердила, що ОСОБА_1 не вчиняла дії у перешкоді проведення інспекційного відвідування.

Також судом першої інстанції було досліджено відеозапис, а саме диск DVD - додаток до акту від 09.09.2019 року №ОД/983/1652/НП (а.с. 59).

Отже, з особистих пояснень позивачки, допиту свідків та огляду відеозапису, суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що позивачка не чинила перешкоди у допуску інспекторів до проведення інспекційного відвідування, а саме ОСОБА_1 впустила на територію закладу інспекторів праці, запитувала, які документи вона має надати, пояснила, що вона орендує частину приміщень для організації відпочинку, орендовані приміщення вона здає на тривалий строк для відпочинку, найманих працівників не має. На запитання чиї працівники, які перебувають на території, ОСОБА_1 пояснила, що це не її працівники. Під час спілкування ОСОБА_1 з інспекторами праці до приміщення зайшов ОСОБА_4 , який підтвердив, що на території перебувають його працівники, а не ОСОБА_1 . Також, ОСОБА_4 , оглянувши направлення на інспекційне відвідування, звернув увагу, що у направленні зазначена інша адреса АДРЕСА_2 , а інспектори праці прийшли на адресу АДРЕСА_1 , та саме ОСОБА_4 попросив їх покинути територію закладу.

Також, колегія суддів бере до уваги пояснення позивачки, які вона надала у судовому засіданні апеляційного суду, з яких вбачається, що під час спілкування з посадовими особами відповідача вона вимагала від них роз`яснення своїх прав та обов`язків у письмовому вигляді та перелік документів, які вона мала надати, оскільки була необізнана в цьому питанні, проте інспектори цього не виконали.

На підставі викладеного апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що безпосередньо ОСОБА_1 не вчиняла дії по недопущенню до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю та не створювала перешкоди у її проведенні. Щодо ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування, суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що відповідно до пункту 18 Порядку №823, у разі відсутності/ненадання документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення та/або надання документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється. Проте, відповідач не надав суду письмову вимогу до ФОП ОСОБА_1 із зазначенням строку надання документів. При цьому, суд першої інстанції вірно зауважив, що зазначені положення не містять таких понять, як усні вимоги інспекторів праці. Щодо не надання доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкту відвідування, в яких використовується наймана праця, суд першої інстанції на підставі відеозапису встановив, що ОСОБА_1 пояснила інспекторам праці, що вона не має найманих працівників, у приміщеннях зараз відпочивають відпочиваючі, вона не хотіла їх турбувати, але не заперечувала показати, які приміщення вона орендує, з чим погодились інспектори праці. Зазначене свідчить про те, що позивачка не чинила перешкод інспекторам праці у допуску до таких приміщень.

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем не доведено порушення позивачкою вимог закону щодо не допуску інспекторів праці до інспекційного відвідування та у наказі та направленні невірно зазначено адресу місцезнаходження суб`єкта господарювання, а тому постанова №ОД983/1652/НП/ТД-ФС від 22.10.2019 року прийнята не обґрунтовано, без урахування всіх дійсних обставин у справі, оскільки відсутні правові підстави для застосування штрафу, а тому позовні вимоги про її визнання протиправною та скасування є правомірними і підлягають задоволенню.

Також колегія суддів вважає за необхідне додати наступне.

Щодо твердження апелянта про призначення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 відповідно до вимог чинного законодавства.

В силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України, пункту 1 частини другої статті 2 та частини першої статті 7 КАС України, суд при вирішенні справи має керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти, чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до преамбули Закону України від 05.04.2007 №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (у редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон №877-V) цей Закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

В цьому випадку слід наголосити, що Закон №877-V визначає основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, а як слідує з тлумачення поняття принцип - це твердження, яке сприймається як головне, важливе, суттєве, неодмінне або, принаймні, бажане.

Статтею 1 Закону №877-V встановлено, що державний нагляд (контроль) діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Відповідно до частини четвертої статті 2 Закону №877-V заходи контролю здійснюються, зокрема органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Згідно з частиною п`ятою статті 2 Закону №877-V зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Тлумачення цієї норми вказує на те, що органи державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення в першу чергу повинні ураховувати особливості правового регулювання, визначені законами у відповідній сфері та міжнародними договорами, одночасно звертаючи увагу на правила, перелічені в частині п`ятій статті 2 Закону №877-V та, якщо певні правовідносини не врегульовані законами у відповідній сфері та міжнародними договорами, звертатись до інших норм Закону №877-V.

Слід враховувати, що спеціального закону, який би регулював правовідносини зі здійснення державного нагляду (контролю) у сфері дотримання законодавства про працю та зайнятість населення на цей час немає, а тому спеціальним законодавчим актом, який регулює ці правовідносини, є Закон №877-V, незважаючи на те, що він регулює правовідносини зі здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності для багатьох органів контролю.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі №809/799/17, від 9 липня 2020 року у справі №818/585/17.

Так, статтею 259 КЗпП України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1, 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою КМУ від 11.02.2015 №96 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМУ через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб. Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 р. №1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці №129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 р. №1986-IV, та Законом України "Про основі засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою КМУ від 21.08.2019 року №823 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі Порядок №823).

Згідно до пункту 2 цього Порядку заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Пунктом 5 Порядку №823 визначено, що інспекційні відвідування проводяться:

1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;

2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань виключно з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту;

4) за рішенням суду;

5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин;

6) за інформацією:

Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати;

ДПС та її територіальних органів про:

- невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності;

- факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень;

- факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом, як суб`єкта господарювання;

Пенсійного фонду України та його територіальних органів про:

- роботодавців, які нараховують заробітну плату 30 і більше відсоткам працівників менше мінімальної;

- роботодавців, в яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу;

- роботодавців, в яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків;

- фізичних осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року;

- роботодавців, в яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці, що завершився;

- роботодавців, в яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації;

- роботодавців, в яких 30 і більше відсотків фізичних осіб працюють на умовах цивільно-правових договорів;

- роботодавців із чисельністю 20 і більше працівників, в яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників;

7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених у ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю;

8) за дорученням Прем`єр-міністра України;

9) за зверненням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини;

10) за запитом народного депутата;

11) у разі невиконання вимог припису.

Статтею 6 Закону №877-V визначено, що підставами для здійснення позапланового заходу є:

подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб`єктом господарювання у документі обов`язкової звітності, крім випадків, коли суб`єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов`язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов`язаний повідомити суб`єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Невиправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу;

перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);

звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

В абзаці 9 частини першої статті 6 Закону №877-V зазначено, що під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Колегія суддів звертає увагу, що це положення покликане запобігти зловживанням державними органами з питань праці у проведенні перевірок з ширшим обсягом питань.

Згідно з частиною третю статті 6 Закону №877-V суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Відповідно до частини четвертої вказаної статті строк здійснення позапланового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб`єктів малого підприємництва - двох робочих днів.

Системний аналіз наведених вище положень дає підстави для висновку, що інспекційне відвідування є формою державного нагляду за додержанням законодавства про працю, яке відноситься до повноважень відповідача та яке проводиться на підставі наказу та направлення, які приймаються у певних випадках.

Верховний Суд у постанові від 19 вересня 2018 року у справі №804/2956/17 дійшов висновку, що даючи оцінку рішенню посадової особи територіального органу Держпраці за наслідками перевірки, окрім правомірності, власне вимог цього рішення (з огляду на правовий статус Держпраці та її територіальних органів), важливим є з`ясувати, серед іншого, дотримання процедури проведення цієї позапланової перевірки. У такому контексті слід зважити на те, на якій підставі призначено цю перевірку, що було предметом перевірки, чи оформлено відповідні документи на проведення позапланової перевірки, чи ознайомлений суб`єкт господарювання про проведення позапланової перевірки з її предметом. Тобто, з`ясування дотримання процедури проведення перевірки (інспекційного відвідування) є важливим питанням в аналогічних спорах.

В свою чергу, Верховний Суд у постанові від 17 березня 2021 року по справі №500/2878/18 дійшов висновку, що недотримання вимог абзацу 9 частини першої статті 6 Закону №877-V та пункту 5 Порядку №295 (якій за змістом є аналогічним Порядку №823, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин у даній справі) є порушенням порядку проведення перевірки (інспекційного відвідування) та самостійною підставою для скасування постанов про накладення штрафу, які прийняті на підставі акту, складеного за результатами такої перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами, інспекційне відвідування позивачки проведено на підставі листа уповноваженої особи Одеського осередку ВГО "Євро столиця" від 14.08.2019 року вих. №17749 з проханням провести перевірку та на підставі підпункту 3 пункту 5 Положення №823 за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань виключно з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Разом з тим лист уповноваженої особи Одеського осередку ВГО "Євро столиця" від 14.08.2019 року вих. №17749 не містить чітких та конкретних фактів (інформації), яки б свідчили про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог законодавства про працю.

Крім того, громадська організація не є джерелом інформації, зазначеної у підпунктах 1-7 пункту 5 Положення №823, а отже є не належним суб`єктом звернення, за яким проводяться інспекційні відвідування.

Не є зазначене звернення і підставою для здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) згідно частини першої статті 6 Закону №877-V.

При цьому, частина друга наведеної статті встановлює, що проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону (контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов).

Таким чином, доводи апеляційної скарги про призначення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 відповідно до вимог чинного законодавства є необґрунтованими, оскільки відповідачем було здійснено позаплановий захід державного контролю діяльності позивачки без наявності законних підстав для його проведення, визначених статтею 6 Закон №877-V та пункту 5 Порядку №823. Правовим наслідком чого, з врахуванням приписів частини 2 статті 2 КАС України, яка закріплює матеріально-правові основи діяльності суб`єкта владних повноважень, є те, що такий незаконний захід контролю не може породжувати виникнення законних підстав для застосування до суб`єкта господарювання штрафу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 27 січня 2015 року у справі №21-425а14 та в постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2018 року у справі №805/3137/17-а, за висновками якої невиконання вимог закону щодо процедури проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Колегія суддів одночасно зазначає, що порушення визначеного законом порядку здійснення певних процедур підриває основи правової держави та не може бути допустимим для існування в рамкам правового суспільства, оскільки руйнує правовий порядок в державі і створює умови для різного роду зловживань з боку суб`єктів владних повноважень і ставить їх у більш вигідне становище порівняно з фізичними чи юридичними особами.

З огляду на наведене, складений за результатом такого позапланового заходу акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 09.09.2019 року №ОД/983/1652/НП та додаток до нього (відеозапис) не можуть слугувати доказами протиправних дій позивачки, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач, заперечуючи проти позову, не довів належними та допустимими доказами не допуск інспекторів праці до інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію не довів та не обґрунтував.

У зв`язку з цим, за результатом апеляційного розгляду даної справи колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанови №ОД/983/1652/НП/ТД-ФС від 22.10.2019 року щодо позивачки не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права та прийнята без урахування усіх фактичних обставин, з порушенням її прав.

Отже, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для скасування цієї постанови відповідача є правильним, тобто наявні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 .

Підсумовуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, оскаржуване рішення прийняте відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга ГУ Держпраці в Одеській області задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 8 квітня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов

Повне судове рішення складено 18 червня 2021 року.