Справа № 400/5639/20
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/5639/20
Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Миколаївській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Автошлях Трей" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, застосованого рішенням від 24.11.2020 року №87, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Головне управління ДПС в Миколаївській області звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Автошлях Трей" про підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "Автошлях Трейд", застосованого рішенням Головного управління ДПС в Миколаївській області від 24.11.2020 року №87, яке знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Фалєєвська, 1.

Позивач обґрунтовує заяву тим, що відповідач відмовив у допуску до проведення фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення, тому позивач правомірно прийняв рішення про застосування арешту майна платника податків відповідно до вимог ст.94 ПК України від 30.06.2020 року.

Відповідач надав відзив на заяву, просив відмовити у її задоволенні, оскільки жодного порушення вимог чинного податкового законодавства з боку відповідача не було допущено, тому у позивача не було жодних підстав ні для призначення та проведення перевірки, ні для застосування арешту активів. Крім того, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.01.2021 року по справі №400/5281/20 за позовом ТОВ "Автошлях Трейд" до ГУ ДПС у Миколаївській області визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДПС у Миколаївській області №201 від 12.11.2020 року "Про проведення фактичної перевірки ТОВ "Автошлях Трейд".

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у задоволенні позову Головного управління ДПС в Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 43144729) до товариства з обмеженою відповідальністю "Автошлях Трейд" (вул. Фалєєвська, 1, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 41793466) про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, застосованого рішенням №87 від 24.11.2020 року відмовлено.

На вказане рішення суду Головне управління ДПС в Миколаївській області подало апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року та прийняти нове рішення, яким заяву ГУ ДПС у Миколаївській області щодо обґрунтованості повного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "Автошлях Трейд" () задовольнити. Апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення порушені норми матеріального права, у зв`язку з чим, на думку апелянта, рішення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, наказом ГУ ДПС від 12.11.2020 року №201 призначено проведення фактичної перевірки ТОВ "Автошлях Трейд" за адресою здійснення діяльності: вул. Айвазовського, 15А, м. Миколаїв, з 19 листопада 2020 року тривалістю 10 діб за період діяльності з 06.05.2020 року по дату закінчення перевірки з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

19 листопада 2020 року посадовими особами позивача здійснено вихід за місцезнаходженням відповідача: вул. Айвазовського, 15А, м. Миколаїв з метою приступити до проведення фактичної виїзної перевірки на підставі наказу від 12.11.2020 року №201, проте відповідач відмовив у допуску уповноважених осіб контролюючого органу до перевірки, про що ними було складено відповідний акт від 19.11.2020 року №82/14-29-07-07/41793466.

За результатами розгляду звернення управління податкового аудиту ГУ ДПС у Миколаївській області про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "Автошлях Трейд" в.о. начальника ГУ ДПС на підставі положень статті 94 ПК України прийнято рішення №87 від 24.11.2020 року про застосування повного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "Автошлях Трейд" (), що перебуває (розміщене, зберігається) за адресою: вул. Айвазовського, 15А, м. Миколаїв.

Разом з тим, ГУ ДПС в порядку ст.283 КАС України із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "Автошлях Трейд" на підставі рішення від 24.11.2020 року №87 до суду не зверталося.

04 грудня 2020 року ГУ ДПС звернулось до суду в загальному порядку з позовною заявою про підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "Автошлях Трейд", застосованого рішенням Головного управління ДПС в Миколаївській області від 24.11.2020 року №87, яке знаходиться за адресою: вул. Айвазовського, 15А, м. Миколаїв.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.

Відповідно до вимог підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

У відповідності до приписів підпункту 75.1.3 статті 75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з вимогами пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування органу державної податкової служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (об`єкта), перевірка якого проводиться (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника органу державної податкової служби або його заступника, що скріплений печаткою органу державної податкової служби;

- копії наказу про проведення перевірки;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

За приписами пункту 81.2 статті 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

Пунктом 94.1 статті 94 Податкового кодексу України визначено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту передбачено пунктом 94.10 статті 94 Податкового кодексу України. У відповідності до зазначеної норми, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника органу державної податкової служби (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Адміністративний арешт припиняється у разі відсутності протягом вказаного строку, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим (пункт 94.19.1. ст. 94 ПК України).

При цьому, перевірка обґрунтованості накладення адміністративного арешту передбачає встановлення судом наявності підстав для застосування адміністративного арешту, визначених пунктом 94.2 статті 94 ПК України.

Предметом перевірки є відповідність рішення керівника податкового органу (його заступника) про накладення адміністративного арешту на майно платника податків умовам, за яких таке рішення може бути ухвалено.

Враховуючи положення пункту 94.10 статті 94 ПК України така перевірка повинна завершуватися відповідним висновком суду, на підставі якого суд приймає рішення по суті порушеного питання щодо наявності або відсутності підстав для застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Згідно із підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України, арешт майна може бути застосовано, зокрема, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

Податковий орган має право/обов`язок звернутись до суду в порядку загального провадження з дотриманням загальних строків звернення до суду з позовними вимогами про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків. При розгляді вимоги щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків до предмета доказування входить, зокрема наявність підстав та дотримання порядку призначення контролюючим органом перевірки та прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів КАС ВС від 26.06.2020 року по справі №280/2993/19. Крім того, КАС України визначено особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ та порядок розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ. Статтею 283 КАС України врегульовано особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів на підставі заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Цей порядок є альтернативним загальному порядку розгляду справ.

Відповідно до приписів ч.2 ст.283 КАС України податковим органом заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі.

З матеріалів справи вбачається, що 20 листопада 2021 року ТОВ "Автошлях Трей" звернулося до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДПС у Миколаївській області "Про проведення фактичної перевірки" №201 від 12.11.2020 року, який став передумовою виникнення підстав для застосування адміністративного арешту майна платника податків в даній справі.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року по справі №400/5281/20 за позовом ТОВ "Автошлях Трей" до ГУ ДПС у Миколаївській області визнано протиправним та скасовано вищевказаний наказ №201 від 12.11.2020 року. Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулось до суду з апеляційною скаргою. Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2021 року повернуто апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року.

Таким чином рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року набрало законної сили 02 квітня 2021 року.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що у Головного управління ДПС у Миколаївській області на теперішній час відсутні законні підстави для проведення перевірки ТОВ "Автошлях Трей", а отже позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч.4 ст.317 КАС України).

Враховуючи вищевикладене, оскільки суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, але з помилкових мотивів, колегія суддів вважає необхідним, відповідно до ст.ст.315, 317 КАС України, змінити мотивувальну частину судового рішення, шляхом її викладення в редакції цієї постанови.

З огляду на те, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду першої інстанції про відкриття провадження від 07 грудня 2020 року, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до вимог ч.5 ст.328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 317; 321; 322; 325; 328 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року по справі № 400/5639/20 за позовом Головного управління ДПС в Миколаївській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Автошлях Трей" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, застосованого рішенням від 24.11.2020 року №87, змінити, виклавши мотивувальну частину оскаржуваного рішення в редакції даної постанови.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. Кравченко К.В.