Справа № 200/9927/20-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року справа №200/9927/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів: Гайдара А.В. , Міронової Г. М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 р. у справі № 200/9927/20-а (головуючий І інстанції Михайлик А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі відповідач, УПФУ), в якому просила: визнати протиправними дії та зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 на весь період роботи (п.3Порядку № 383).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року, прийнятого за правилами спрощеного позовного провадження, позовні вимоги задоволено частково, а саме суд: визнав протиправним та скасував рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 3 від 30.01.2020 про відмову в призначенні пенсії; визнав протиправним та скасував рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 114 від 22.10.2020 про відмову в призначенні пенсії; зобов`язав Маріупольське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області розглянути повторно заяву позивача про призначення пенсії за віком із зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи позивача з 03.08.2016 по 30.11.2016, з 24.12.2016 по 31.12.2016, 31.03.2017, з 15.05.2017 по 31.05.2017, з 26.02.2018 по 28.02.2018, 31.03.2018, розглядом питання щодо врахування у складі пільгового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 23.07.1987 по 21.08.1992; стягнув з бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 420 грн. 40 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги та зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 на весь період роботи (п.3Порядку № 383). В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що стаж позивача підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

17.12.2019 позивач звернулася до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою, про призначення пенсії за віком (арк. справи 30). До заяви позивачем додані: довідка ІПН, паспорт серії НОМЕР_1 , трудова книжка, диплом про навчання, довідка № 798 від 24.09.2018. Заяву позивача зареєстровано за вх. № 9759.

30.01.2020 відповідачем прийнято рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком. За змістом викладеного в рішенні позивачу на час звернення за призначенням пенсії виповнилося 50 років, загальний стаж роботи становить 33 роки 2 місяці 4 дні, загальний пільговий стаж, що надає право на призначення пенсії на пільгових умовах 13 років 1 місць 16 днів. За змістом рішення на час звернення позивач не досягла віку, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, через що їй відмовлено в призначенні пенсії. За змістом рішення позивач набуде право на пенсію після досягнення 55 років.

Не погодившись із прийнятим рішенням відповідач оскаржила його до Пенсійного фонду України. Листом від 14.07.2020 позивача повідомлено про відсутність в неї права на призначення пенсії за віком на час її звернення.

22.10.2020 відповідачем прийнято рішення № 114 про відмову в призначенні пенсії за наслідком розгляду заяви ОСОБА_1 .

Розрахунком стажу відповідачем під час обчислення пільгового стажу позивача не враховано періоди зайнятості позивача з 03.08.2016 по 30.11.2016, з 24.12.2016 по 31.12.2016, 31.03.2017, з 15.05.2017 по 31.05.2017, з 26.02.2018 по 28.02.2018, 31.03.2018, протягом яких позивач виконувала роботи, що передбачені Списком № 2 відповідно до довідки № 798 від 24.09.2018. Рішення відповідача № 3 від 30.01.2020 та № 114 від 22.10.2020 про відмову в призначенні пенсії не містять підстав неврахування цього стажу у складі пільгового.

Трудова книжка позивача серії НОМЕР_2 містить записи про занятість позивача в ПрАТ ММК ІМЕНІ ІЛЛІЧА (до зміни назви: Жданівський ордена Леніна та ордена Жовтневої революції металургійний комбінат ім. Ілліча): 23.07.1987 прийнята до аглофабрики електрослюсарем по ремонту приладів теплотехнічного контролю та автоматики теплосилових процесів 3 розряду; 01.12.1987 перетарифікована за посадою слюсар по контрольно-вимірювальним приладам та автоматики (КВП та А); 03.11.2001 переведена слюсарем КВП та А 4 розряду; 24.03.2004 переведена слюсарем КВП та А 5 розряду (при майстернях); 18.03.2013 переведена до Управління автоматизації слюсарем по контрольно-вимірювальним приборам та автоматики, зайнятого обслуговуванням та ремонтом контрольно-вимірювальних приладів та автоматики безпосередньо в місцях їх установки на ділянках (робочих місцях), де основні робітники користуються правом на пільгове забезпечення за списком №1; 04.09.2013 переведена до Управління автоматизації слюсарем по контрольно-вимірювальним приборам та автоматиці, зайнятого обслуговуванням та ремонтом контрольно-вимірювальних приладів та автоматики безпосередньо в місцях їх установки на ділянках (робочих місцях), де основні робітники користуються правом на пільгове забезпечення за списком №1; 22.07.2015 переведена до Управління автоматизації слюсарем по контрольно-вимірювальним приборам та автоматиці, зайнятого обслуговуванням та ремонтом контрольно-вимірювальних приладів та автоматики безпосередньо в місцях їх установки на ділянках (робочих місцях), де основні робітники користуються правом на пільгове забезпечення за списком №1. Ділянка по експлуатації та ремонту КВП і А допоміжних цехів; 04.11.2015 переведена до Управління автоматизації слюсарем по контрольно-вимірювальним приборам та автоматиці, зайнятого обслуговуванням та ремонтом контрольно-вимірювальних приладів та автоматики безпосередньо в місцях їх установки на ділянках (робочих місцях), де основні робітники користуються правом на пільгове забезпечення за списком №1. Ділянка по експлуатації та ремонту КВП і А допоміжних цехів; 08.08.2018 переведена до Управління автоматизації, дільниця автоматизованих систем управління технологічними процесами аглофабрики, бригада з експлуатації та ремонту контрольно-вимірювальних приладів та автоматики цеху щихтопідготовки слюсарем з контрольно-вимірювальних приладів та автоматиці, зайнятого обслуговуванням і ремонтом обладнання безпосередньо в місцях його установки, на дільницях, де основні робітники користуються правом на пільгове забезпечення за списком №1.

Згідно довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній № 798 від 24.09.2018, виданих ПрАТ ММК ІМЕНІ ІЛЛІЧА, позивач працювала у ПрАТ ММК ІМЕНІ ІЛЛІЧА та: в період з 07.05.2014 по 31.10.2015, з 01.11.2015 по 07.08.2018 виконувала роботи у виробництві сталі, загальних професіях за професією (посадою) слюсаря контрольно-вимірювальних приладів та автоматики, зайнятого обслуговуванням та ремонтом контрольно-вимірювальних приладів та автоматики безпосередньо в місцях їх встановлення на дільницях, основні робітники яких користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 1; працівника (слюсаря контрольно-вимірювальних приладів та автоматики, зайнятого обслуговуванням та ремонтом контрольно-вимірювальних приладів та автоматики безпосередньо в місцях їх встановлення на дільницях, основні робітники яких користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1), що передбачена Списком 2 розділом 3 підрозділом 2.6 п. а код КП 3.2а., затверддженого Постановою КМУ № 36 від 16.01.2003, № 461 від 24.06.2016 та № 479 від 04.07.2017; в період з 02.02.1995 по 23.03.2004 та з 07.08.2018 по 23.09.2018 виконувала роботи за професією слюсаря контрольно-вимірювальних приладів та автоматики, зайнятого обслуговуванням та ремонтом контрольно-вимірювальних приладів та автоматики безпосередньо в місцях їх встановлення на дільницях, основні робітники яких користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 1 та має право на оформлення пенсії за рахунок коштів підприємства згідно з діючим пенсійним законодавством для жінок 55 років при наявності 10 років пільгового стажу.

Відповідно карток обліку фактично відпрацьованого часу на роботах із шкідливими і важкими та особливо шкідливими умовами праці за 2015-2018 роки до доданих до довідок, до пільгового стажу за списком № 2 враховано період роботи позивача з 01.11.2015 по 07.08.2018 та у складі стажу за кодом ЗПЗ 013І1 період роботи з 08.08.2018 по 23.09.2018.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку щодо невідповідності визначеного відповідачем пільгового стажу наданим позивачем документам внаслідок неврахування до пільгового стажу відомостей про роботу позивача з 03.08.2016 по 30.11.2016, з 24.12.2016 по 31.12.2016, 31.03.2017, з 15.05.2017 по 31.05.2017, з 26.02.2018 по 28.02.2018, 31.03.2018, що наведені в довідці № 798 від 24.09.2018, невирішення питання щодо включення до пільгового стажу періоду роботи позивача з 23.07.1987 по 21.08.1992.

Також, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за Списком № 1 не підлягають задоволенню, та наявність підстав для виходу за межі позовних вимог та скасування прийнятих відповідачем рішень про відмову в призначенні пенсії № 3 від 30.01.2020 та № 114 від 22.10.2020 та зобов`язання відповідача вирішити питання про призначення пенсії із зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком № 2 періоду роботи позивача з 03.08.2016 по 30.11.2016, з 24.12.2016 по 31.12.2016, 31.03.2017, з 15.05.2017 по 31.05.2017, з 26.02.2018 по 28.02.2018, 31.03.2018, розглянути питання щодо наявності підстав для включення до пільгового стажу періоду роботи позивача з 23.07.1987 по 21.08.1992.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає наступне.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058).

Частиною 1 статті 114 Закону № 1058 передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом 1 цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами 1 і 15 - 23 цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого 1 частини 1 статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Статтею 26 Закону № 1058 передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: в період з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 не менше 27 років.

Відповідно до пункту 2-2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058, окремим категоріям працівників залежно від умов праці за результатами атестації робочих місць можуть призначатися пенсії за рахунок коштів підприємств та організацій, але не раніше ніж за 10 років до досягнення віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У такому разі розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків

Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах статті 114 Закону №1058 є досягнення особою відповідного віку, зайняття повний робочий день на підземних роботах за Списком № 2, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року.

Матеріали справи свідчать, що на час звернення позивача до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах позивач не досягла відповідного віку (54 роки 6 місяців) для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

Разом з цим, як свідчать матеріали справи, у зв`язку з не зарахуванням спірних періодів роботи позивача до пільгового стажу, відповідачем при вирішенні питання про призначення пенсії на пільгових умовах, не було враховано право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом 1 частини 1 статті 26 цього Закону.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі Порядок № 637).

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5)

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, зазначеним Порядком передбачено у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтвердження спеціального трудового стажу також уточнюючою довідкою.

Згідно матеріалів справи, а саме записам у трудовій книжці, наданим суду та відповідачу для призначення пенсії довідкам, позивач працював в період 03.08.2016 по 30.11.2016, з 24.12.2016 по 31.12.2016, 31.03.2017, з 15.05.2017 по 31.05.2017, з 26.02.2018 по 28.02.2018, 31.03.2018 за професіями (посадами), які відносяться до Списку № 1 та №2, що не було враховано відповідачем.

Щодо включення до пільгового стажу періоду роботи позивача з 23.07.1987 по 21.08.1992, суд зазначає наступне.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 N 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за N 1566/11846.

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунку та поновлення пенсії визначений Розділом 2 цього Порядку.

Підпунктом 2 пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Згідно пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку).

Пунктом 4.2 цього Порядку також передбачено право органу, що призначає пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Пунктом 4.7 Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Трудова книжка позивача не містить запису про роботу позивача з 23.07.1987 по 21.08.1992 повний робочий день, тобто, записи у трудовій книжці щодо зазначеного періодів роботи не містять підтвердження відповідних умов праці за час виконання роботи та відповідно включення роботи до відповідного Списку.

Позивачем уточнюючої довідки передбаченої п.20 Порядку № 637, разом з заявою про призначення пенсії відповідачу не було надано.

Таки чином, на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії, у відповідача були відсутні документальні підтвердження зайнятість позивача повний робочий день на зазначених роботах за Списком № 2 у спірні періоди.

Разом з цим, за положенням ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно до п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженого Постановою Правління ПФУ від 07.07.2014 р. № 13-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Проте, суд зазначає, що згідно п. 1.7 Порядку № 22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Тобто, відповідач мав можливість витребувати у позивача додаткові докази що підтверджують пільговий характер робіт, однак суду не надано інформації щодо витребування таких доказів, чим, на думку суду, відповідач порушив права позивача на отримання пенсії.

При цьому, матеріали справи свідчать, що відповідачем під час вирішення питання про призначення пенсії, питання включення до пільгового стажу періоду роботи позивача з 23.07.1987 по 21.08.1992, не розглянуто.

Суд зазначає, що в період до 21.08.1992 діяли Списки виробництв, цехів, професій та посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та пільгових розмірах, затверджені Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 от 22.08.1956.

Пункт а підрозділу 2 Сталеплавильне и ферросплавне виробництво. Цехи підготовки сполук, копрові та ремонту металургійних печей. Доломітні фабрики, цехи та відділення. Розділу IV Металургійне виробництво Списку № 2 професій, посад, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота в яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах та пільгових розмірах передбачає професію слюсарів чергових та ремонтних, бригад слюсарів.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, включення професії слюсаря до Списку № 2 та подання позивачем відповідної заяви про призначення пенсії на пільгових умовах, є достатніми підставами для розгляду питання щодо включення зазначеного періоду до пільгового стажу за Списком № 2, що не було здійснено відповідачем.

Щодо посилання позивача на порушення відповідачем п. 3 Порядку № 383 та не зарахування зазначеного періоду роботи у ПрАТ ММК ІМЕНІ ІЛЛІЧА за Списком № 1, суд зазначає, що позивачем до заяви про призначення пенсії, документів, які б свідчили про зайнятість позивача протягом періоду її роботи у ПрАТ ММК ІМЕНІ ІЛЛІЧА на роботах, що надають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, не надавались.

Довідка № 931 від 18.12.2019 надана суду першої інстанції, відповідачу до заяви про призначення пенсії за віком не надавалась, що виключає протиправність дій відповідача в частині не зарахування вказаного періоду роботи до пільгового стажу за Списком №1.

Отже, судом першої інстанції обґрунтовано зобов`язано відповідача розглянути питання щодо врахування у складі пільгового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 23.07.1987 по 21.08.1992.

Стосовно обраного судом першої інстанції способу захисту порушеного права, колегія суддів зазначає наступне.

З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, спірне рішення відповідача прийняте без повного з`ясування обставин, мотивів зарахування чи не зарахування спірних періодів роботи, та інших документів наданих позивачем.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог з застосуванням положень ст.11 КАС України, а саме, обрання іншого способу захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права.

На підставі викладеного, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що вищенаведене свідчить, що достатнім і необхідним (ефективним) способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача розглянути повторно заяву позивача про призначення пенсії за віком із зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи позивача з 03.08.2016 по 30.11.2016, з 24.12.2016 по 31.12.2016, 31.03.2017, з 15.05.2017 по 31.05.2017, з 26.02.2018 по 28.02.2018, 31.03.2018, розглядом питання щодо врахування у складі пільгового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 23.07.1987 по 21.08.1992.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 р. у справі № 200/9927/20-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 р. у справі № 200/9927/20-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 16 червня 2021 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді А.В. Гайдар

Г.М. Міронова