Справа № 160/17095/20
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2021-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 червня 2021 року м. Дніпросправа № 160/17095/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Волкової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТСФ»

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року (суддя Неклеса О.М., повний текст складено 10.03.2021р.) у справі №160/17095/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТСФ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В :

ТОВ «АТСФ» звернулося до суду з позовом, в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо визнання податкового боргу ТОВ АТСФ з земельного податку в розмірі 277 562 грн. 70 коп. безнадійним;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області вчинити певні дії, а саме: прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу за земельним податком в розмірі 277562,70 грн., який обліковується в інтегрованих картках платника податку ТОВ АТСФ (в порядку, встановленому чинним законодавством).

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що фактично товариство вже 10 років повністю не працює, але з 2007 року залишається власником об`єкту нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з незавершеного будівництва (будівля авто сервісного центру, 65% готовності) літ. А-1. А"-1 65 % готовності, пожежні резервуари № 1,2. В процесі інвентаризації всіх активів та зобов`язань позивача була виявлена безнадійна заборгованість перед бюджетом на загальну суму 277 562,70 грн. Зазначена сума боргу виникла за результатами самостійного визначення ТОВ АТСФ грошового зобов`язання з земельного податку по розрахункам земельного податку від 19.02.2016 р. № на 2016 рік, але який сплачено не було у зв`язку із відсутністю грошових коштів, адже товариство не мало будь-якого доходу. З метою стягнення заборгованості контролюючий орган неодноразово звертався до суду, всі справи було розглянуто на його користь та стягнуто заборгованість у судовому порядку. Оскільки борг за земельним податком виник ще у 2016- 2017 роках, та після нарахування кожної складової цього боргу вже пройшло 1095 днів, позивач вважав суму боргу за земельним податком в розмірі 277 562,70 грн - безнадійною, а борг таким, що підлягає списанню на підставі п.101.1 ст.101, п.102.4 ст.102 Податкового кодексу України. З цього приводу ТОВ АТСФ зверталося з відповідним листом до ГУ ДПС у Дніпропетровській області з проханням прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу за земельним податком в розмірі 277 562,66 гривень, проте листом від 07.12.2020 року йому було

відмовлено у списанні зазначеного боргу. З цих підстав позивач звернувся з позовом до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами, суд першої інстанції виходив з того, що у разі коли контролюючий орган ініціював до стягнення податковий борг до закінчення строку давності, передбаченого ст..102 ПК України, цей податковий борг не підпадає під визначення безнадійного, що зазначене у підпункті 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК України (податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом), тому у разі його стягнення за рішенням суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, строк його стягнення може встановлюватись тільки до повного погашення заборгованості або до визнання його безнадійним тільки у випадках, передбачених підпунктами 101.2.1, 101.2.2, 101.2.4, 101.2.5, 101.2.6 пункту 101.2 статті 101 ПК України.

Встановивши те, що у спірному випадку податковий борг стягується за рішеннями суду, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав вважати таку податкову заборгованість безнадійною, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні позову.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. Не погоджуючись з висновками суду першої інстанції щодо неможливості визнання безнадійною податкову заборгованість, позивач вказує на те, що у спірному випадку податковий борг не підпадає під виключення, вказане в п.102.4 ПК України, на яке послався суд першої інстанції, оскільки контролюючим органом не було вжито усіх заходів для стягнення податкового боргу (у повному обсязі не пройдено процедуру стягнення податкового боргу), а саме у контролюючого органу відсутнє рішення суду, яким відповідачу було б надано дозвіл на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податку. З цими обставинами позивач пов`язує неправомірність застосування судом першої інстанції положень п.102.4 ПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю АТСФ, , зареєстроване як юридична особа 21.05.2007 року, номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи: 0036818.

На теперішній час в інтегрованих картках платника податків ТОВ АТСФ обліковується заборгованість перед бюджетом по земельному податку з юридичних осіб у сумі 277 562,66 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Зазначена сума боргу виникла за результатами самостійного визначення ТОВ АТСФ грошового зобов`язання з земельного податку по податковим розрахункам земельного податку від 19.02.2016 р. № на 2016 рік, який самостійно позивачем не сплачено.

Оскільки самостійно ТОВ АТСФ податковий борг не сплачувало, заборгованість підприємства з земельного податку на загальну суму 277 562,66 грн. була стягнута в судовому порядку, а саме:

- постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2016 по справі №804/4245/16 стягнуто 84 899,50 грн., в т.ч. по терміну сплати: 01.03.2016 р. - 12 650,80 грн, 30.03.2016 р. - 24 082,90 грн., 30.04.2016 р. - 24 082,90 грн., 30.05.2016 р. - 24 082,90 грн.;

- постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.12.2016 по справі №804/6517/16 стягнуто 96 331,60 грн., в т.ч. по терміну сплати: 30.06.2016 р. - 24 082,90 грн., 30.07.2016 р. - 24 082,90 грн., 30.08.2016 р. - 24 082,90 грн., 30.09.2016 р. - 24 082,90 грн.;

- постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.01.2017 по справі №804/8998/16 стягнуто 48 165,80 грн., в т.ч. по терміну сплати: 30.10.2016 р. - 24 082,90 грн, 30.11.2016 р. - 24 082,90 грн.

- постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2017 по справі №804/5605/17 стягнуто 48 165, 76 грн., в т.ч. по терміну сплати: 30.12.2016 р. - 24 082,90 грн., 30.01.2017 р. - 24 082,86 грн.

Інкасові доручення № 5123 від 28.02.2018 року, № 5340 від 27.04.2018 року, №5235 від 29.03.2018 року, №5029 від 31.01.2018 року, які направлялись відповідачем для стягнення податкового боргу на підставі рішень суду, були повернуті на адресу ГУ ДПС у Дніпропетровській області без виконання, оскільки не можуть бути виконані через відсутністю коштів на рахунках ТОВ АТСФ.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, ГУ ДПС у Дніпропетровській області було прийнято рішення від 20.02.2020 № 54-17 про опис майна ТОВ АТСФ у податкову заставу.

Актом опису майна від 25.02.2020 №526/35165092/52-60-61 описано будь-яке рухоме майно платника податків, яке перебуває у його власності у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, а також інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому.

Рішення від 20.02.2020 року № 54-17 та Акт опису майна від 25.02.2020 №526/35165092/52-60-61 було направлено на податкову адресу платника рекомендованим листом та вручено уповноваженій особі позивача 17.03.2020 року, що підтверджується матеріалами справи.

Оскільки борг у позивача виник протягом 2016- 2017 років та після нарахування кожної складової цього боргу вже пройшло 1095 днів, ТОВ АТСФ вважає суму боргу за земельним податком в розмірі 277 562,70 грн - безнадійною, тому звернулося з листом від 16.11.2020 р. вих.№16/1 до ГУ ДПС у Дніпропетровській області, в якому просило прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу за земельним податком в розмірі 277 562,66 гривень.

Листом від 07.12.2020 р. вих.№113528/10/04-36-13-06-21 ГУ ДПС у Дніпропетровській області повідомило позивача, що строки стягнення податкового боргу ТОВ АТСФ на загальну суму 277 562 грн. 70 коп., який виник в результаті несплати у встановлені терміни сум грошових зобов`язань, нарахованих платником самостійно та стягується за рішенням суду, встановлюється до повного погашення такого платежу.

Вважаючи протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо визнання податкового боргу ТОВ АТСФ з земельного податку в розмірі 277 562 грн. 70 коп. безнадійним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У спірному випадку встановлено та не заперечується позивачем те, що за підприємством обліковується податковий борг, який виник внаслідок самостійно узгодження позивачем податкового зобов`язання по земельному податку на загальну суму 277 562,70 грн.

Згідно з підпунктами 101.2.1- 201.2.6 пункту 101.2 статті 101 ПК України під терміном "безнадійний" розуміється:

податковий борг платника податку, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута;

податковий борг фізичної особи, яка: визнана у судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; понад 720 днів перебуває у розшуку;

податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу;

податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин);

податковий борг платника податків, щодо якого до Державного реєстру внесено запис про його припинення на підставі рішення суду;

податковий борг банку, щодо якого наявне рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження звіту про завершення ліквідації банку або рішення Національного банку України про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора і завершення ліквідаційної процедури.

У спірному випадку, як на підстави для визнання податкової заборгованості безнадійною, позивач посилається на те, що відносно вказаного податкового боргу минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до пункту 102.4 статті 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Отже, з аналізу вказаних норм права суд першої інстанції дійшов обґрунтовано висновку про те, що стягнення коштів контролюючий орган має право ініціювати тільки в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Податковий борг платника податків, стосовно якого минув цей строк давності, не може бути ініційований контролюючим органом до стягнення, оскільки безумовно вважається безнадійним. В той же час, у разі коли контролюючий орган ініціював стягнення податкового боргу до закінчення цього строку давності, цей податковий борг не підпадає під визначення безнадійного, що зазначене у підпункті 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК України (податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом), тому у разі його стягнення за рішенням суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, строк його стягнення може встановлюватись тільки до повного погашення заборгованості або до визнання його безнадійним тільки у випадках, передбачених підпунктами 101.2.1, 101.2.2, 101.2.4, 101.2.5, 101.2.6 пункту 101.2 статті 101 ПК України.

У спірному випадку встановлено та не заперечувалось позивачем те, що в інтегрованих картках платника податків ТОВ АТСФ обліковується податковий борг по земельному податку з юридичних осіб у сумі 277 562,66 грн.

Податковий борг виник в результаті несплати у встановлені терміни сум грошових зобов`язань, нарахованих платником самостійно у податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 19.02.2016, відповідно до податкового розрахунку земельного податку.

Відповідно до ст.59 ПК України, у зв`язку з несплатою до бюджету сум податкового боргу, контролюючим органом було сформовано податкову вимогу від 03.03.2016 №84-17, яка направлялась на адресу платника засобами поштового зв`язку та вручена його уповноваженій особі 14.03.2016 року, про що свідчить підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення.

За період з 2016 по 2021 роки податковий борг ТОВ АТСФ не переривався, а податкова вимога не була погашена чи відкликана.

Самостійно ТОВ АТСФ податковий борг не сплачував, тому заборгованість по земельному податку з юридичних осіб була стягнута у судовому порядку, в межах строку давності, постановами Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.01.2017 по справі №804/8998/16, від 16.11.2016 по справі №804/4245/16, від 28.12.2016 по справі №804/6517/16, від 04.09.2017 по справі №804/5605/17, які набрали законної сили.

Отже, встановивши зазначені норми права, суд першої інстанції правильно зазначив те, що згідно з п.п. 101.2 ст. 101 ПК України в сукупності із п.102.4 ст.102 ПК України податковий борг ТОВ АТСФ по земельному податку з юридичних осіб у сумі 277 562,66 грн. не може вважатись безнадійним незважаючи на те, що після його нарахування пройшло 1095 днів, адже він стягується за рішеннями суду і строки стягнення щодо нього встановлюються до повного погашення такого платежу або до визначення боргу безнадійним у випадках, передбачених підпунктами 101.2.1, 101.2.2, 101.2.4, 101.2.5, 101.2.6 пункту 101.2 статті 101 ПК України.

Не погоджуючись з вказаними висновками суду першої інстанції, позивач зазначає те, що у спірному випадку податковий борг не підпадає під виключення, вказане в п.102.4 ПК України, на яке послався суд першої інстанції, оскільки контролюючим органом не було вжито усіх заходів для стягнення податкового боргу (у повному обсязі не пройдено процедуру стягнення податкового боргу), а саме у контролюючого органу відсутнє рішення суду, яким відповідачу було б надано дозвіл на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податку.

З такою позицією позивача суд апеляційної інстанції не може погодитися оскільки положеннями п.102.4 ПК України прямо передбачено те, що якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним. При цьому, положення вказаної норми права не містять будь-яких застережень відносно встановлено правила погашення податкового боргу, у тому числі щодо необхідності завершення контролюючим органом усієї процедури погашення податкового боргу у межах строків, визначених ст..102 ПК України.

Під час розгляду справи представником позивача також наведено аргументи про те, що можливість застосування положень п.102.4 ПК України пов`язана з обставинами виникнення податкового боргу. За позицією представника позивача положення п.102.4 ПК України можуть бути застосовані у випадку визначення податкових зобов`язань контролюючим органом, а не самостійного узгодження податкових зобов`язань платником податку.

З такими аргументами позивача також не можливо погодитися з огляду на те, що положення п.102.4 ПК України не містять застережень щодо їх застосування в залежності від підстав виникнення податкового боргу.

Отже, дослідивши встановлені обставини справи, аргументи позивача, з якими він пов`язує незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТСФ» залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року у справі №160/17095/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 15.06.2021р.

Повне судове рішення складено 16.06.2021р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк