Справа № 560/5383/21
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2021-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5383/21
РІШЕННЯ

іменем України

15 червня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якому просить визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови в нарахуванні та виплаті мені грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення, як це передбачено п. 7- 1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років період роботи на посаді тренера-викладача в Жмеринській дитячо-юнацькій спортивній школі з 17.08.1981р. по 15.04.1982р. та на посаді інструктора-методиста плавального басейну у Хмельницькій середній школі №26 з 01.09.1989р. по 30.04.2020р. та зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області нарахувати та виплатити мені грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення, відповідно до п. 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що понад 30 років пропрацював на педагогічних посадах, які визначають право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Пенсію за вислугою років не отримував, так як продовжував працювати на педагогічних посадах.

Звернувся до відповідача із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, однак листом від 28.01.2021 управлінням повідомлено, що його спеціальний стаж складає 5 років 8 місяців та 20 днів із необхідних 35 років. До розрахунку педагогічного стажу не увійшов період роботи на посаді тренера-викладача в Жмеринській дитячо-юнацькій спортивній школі з 17.08.1981р. по 15.04.1982р. та робота на посаді інструктора-методиста плавального басейну у Хмельницькій середній школі №26 з 01.09.1989р. по 30.04.2020р., оскільки, як вказує відповідач, ці посади не передбачені Переліком закладів і установ освіти , охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років , затвердженого постановою КМУ від 11.04.1993р. №909. Вважає таку відмову відповідача протиправною.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.05.2021 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Відповідно до Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191 (далі - Порядок № 1191), до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993 (далі - Перелік № 909). Пунктом 4 Порядку № 1191 визначено, що страховий стаж для визначення права на призначення грошової допомоги враховується в календарному обчисленні. Звертаємо увагу суду, що наявність відповідної посади в вищевказаному Переліку № 909 є необхідною умовою для виплати грошової допомоги, що передбачена п. 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-ІV.

Переліком № 909 визначено заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років.

Відповідач зазначає, що відсутні підстави для зарахування до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років періоди роботи з 17.08.1981 по 15.04.1982 на посаді тренера-викладача у Жмеринській дитячо-юнацькій спортивній школі та з 01.09.1989 по 30.04.2020 на посаді інструктора-методиста плавального басейну у Хмельницькій середній школі № 26 (НВК № 7).

Дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, а також оцінивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що з 18.04.2020 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно записів трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 25.09.1981 ОСОБА_1 працював на посаді тренера-викладача в Жмеринській дитячно-юнацькій спортивній школі з 17.08.1981 по 15.04.1982 та на посаді інструктора-методиста плавального басейну у Хмельницькій середній школі №26 з 01.09.1989 по 30.04.2020.

Згідно довідки від 15.04.2021 №01-20/133 виданої ОСОБА_1 за місцем роботи підтверджується те, що протягом усіх років перебування на посаді інструктора-методиста, 01.09.1989 позивач мав 0,5 ставки педагогічного навантаження вчителя та заробітну плату отримував як педагогічний працівник з виплатою відповідних надбавок.

Позивач 12.01.2021 звернувся до відповідача із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги згідно п.7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Листом №473-138/Т-03/8-2200/21 від 28.01.2021 відповідач відмовив у призначенні та виплати одноразової грошової допомоги, вказав, що його спеціальний стаж складає 5 років 8 місяців та 20 днів із необхідних 35 років, при цьому страховий стаж становить 42 роки 5 місяців 14 днів.

Відповідач в листі зазначив, що до розрахунку педагогічного стажу позивача не увійшов період роботи на посаді тренера-викладача в Жмеринській дитячо-юнацькій спортивній школі з 17.08.1981 по 15.04.1982 та робота на посаді інструктора-методиста плавального басейну у Хмельницькій середній школі №26 з 01.09.1989р. по 30.04.2020р., оскільки, як вказує відповідач, ці посади не передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою КМУ від 11.04.1993 №909.

Позивач вважаючи таку відмову відповідача протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Згідно п.7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Відповідно до п."е" ст.55 Закону право на пенсію за вислугу років та виплату грошової допомоги мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів, при наявності страхового стажу не менше 28 років 6 місяців станом на дату звернення з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року.

Посилання відповідача у листі-відмові, що посада "тренера-викладача у дитячо-юнацькій спортивній школі" та "інструктора-методиста" не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років №909, тому роботи на цих посадах не може бути зарахована до спеціального стажу, є безпідставною з наступних мотивів.

Згідно із ст. 1 вищезазначеного Закону України "Про позашкільну освіту" від 22.06.2000 №1841-ІІІ "позашкільна освіта - сукупність знань, умінь та навичок, що отримують вихованці, учні і слухачі в позашкільних навчальних закладах у час, вільний від навчання в загальноосвітніх та інших навчальних закладах".

Відповідно до частини 3 ст. 12 Закону України "Про позашкільну освіту" передбачено, що позашкільні навчальні заклади можуть функціонувати, зокрема, у формі спортивних шкіл, дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, фізкультурно-спортивних клубів за місцем проживання, фізкультурно-оздоровчих клубів інвалідів, спеціалізованих дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 № 433 "Про затвердження переліку типів позашкільних навчальних закладів і Положення про позашкільний навчальний заклад" затверджено такі типи позашкільних навчальних закладів, як дитячо-юнацькі спортивні школи: комплексні дитячо-юнацькі спортивні школи, дитячо-юнацькі спортивні школи з видів спорту, клуби фізичної підготовки.

Переліком посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963 (з наступними змінами), викладачі всіх спеціальностей віднесені до педагогічних працівників.

Суд звертає увагу, що на спірні правовідносини розповсюджується також дія Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, який затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року № 963, який відносить посаду "викладач" до педагогічних посад.

Положенням про дитячо-юнацьку спортивну школу, що затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 993 від 05.11.2008, прямо передбачено такі посади працівників освіти вказаного виду позашкільного навчального закладу, як зокрема, тренер-викладач.

Відповідно до п. 2 Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2001 № 78, діяльність на посаді тренера-викладача у спортивних школах всіх типів зараховується до стажу педагогічної роботи. Тобто, згідно з вищевказаними нормативними актами тренер-викладач дитячо-юнацької спортивної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу і має право на пенсію за вислугу років при наявності відповідного педагогічного стажу роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, в якому посада тренера-викладача дитячо-юнацької спортивної школи не була передбачена.

Листом від 16.02.1994 № 01-3/96-02 Міністерство соціального захисту населення України повідомило, що назви посад працівників установ освіти у даному переліку не відповідають їх назвам, передбачених діючими нормативними документами по штатах та оплаті праці, що викликає труднощі при визначенні права на пенсію за вислугу років працівникам установ освіти. Зокрема, діючим законодавством у дитячо-юнацьких спортивних школах передбачаються посади тренерів-викладачів, а не тренерів, викладачів.

Виходячи з системного аналізу наведених законодавчих та нормативно-правових актів суд приходить до висновку, що посада тренера - викладача в дитячо-юнацькій спортивній школі та інструктора-методиста, на яких позивач працював з 17.08.1981 по 15.04.1982 та з 01.09.1989 по 30.04.2020 відносяться до педагогічних і дають право на пенсію за вислугу років при наявності відповідного педагогічного стажу роботи, а тому вищевказаний стаж роботи позивача повинен зараховуватися до його пільгового стажу у розумінні пункту "е" статті 55 Закону №1788-ХІІ навіть попри те, що зазначені посади прямо не передбачені затвердженим Переліком №909.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 (справа №876/5312/17), Верховного Суду від 13.02.2019 (справа № 233/4308/17).

Відповідно до ч.4 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

За приписами частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (частина третя статті 46 Основного Закону).

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 зазначив, що неодноразово розглядав проблему, пов`язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

У рішеннях Конституційного Суду України підкреслюється, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004).

Конституційне та законодавче регулювання захисту прав і свобод людини узгоджується із міжнародно-правовими актами, а саме Конвенцією про захист прав людини і основоположних свободвід 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), яка була ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію і практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ у п. 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Водночас положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З огляду на проаналізовані норми законодавства й ураховуючи наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення викладачів у позашкільних закладах освіти, визначених у Конвенції, а також з метою реалізації положень статті 46 Конституції України щодо недопущення обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 30 січня 2019 року у справі № 876/5312/17 та від 13 лютого 2019 року у справі № 233/4308/17 дійшла висновку, що викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право отримання пенсії за вислугу років, в тому числі музичних шкіл та шкіл мистецтв.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що аналіз зібраних у справі доказів та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо відмови в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши періоди його роботи на посаді тренера-викладача в Жмеринській дитячо-юнацькій спортивній школі з 17.08.1981 по 15.04.1982 та на посаді інструктора-методиста плавального басейну у Хмельницькій середній школі №26 з 01.09.1989 по 30.04.2020 до спеціального стажу.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області судові витрати у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , ідентифікаційний код - 21318350)

Головуючий суддя О.П. Шевчук