Справа № 640/17090/20
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

м. Київ

08 червня 2021 року 13:46 № 640/17090/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., при секретарі судових засідань Прокопенко О.В. розглянувши у судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві

про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

за участі представників сторін:

позивач - Глова І.Г.

від відповідача - Горова С.В

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшло клопотання представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення, вмотивоване тим, що судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2021 року заяву про ухвалення додаткового судового рішення призначено до розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні 08 червня 2021 року позивач наполягали на зволенні заяви та стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві витрат на професійну правничу допомогу.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві заперечувала проти задоволення заяви та стягнення за рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, заслухавши пояснення сторін, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2021 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% сум грошового забезпечення та обмеження максимального розміру пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії, та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум; визнано протиправними відмови Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України про розмір грошового забезпечення від 25 листопада 2019 року № 11/18074 з 01 квітня 2019 року та довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України про розмір грошового забезпечення від 06 квітня 2020 року №11/18096 з 01 січня 2020 року без обмеження максимального розміру пенсії та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України про розмір грошового забезпечення від 25 листопада 2019 року № 11/18074 з 01 квітня 2019 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України про розмір грошового забезпечення від 06 квітня 2020 року №11/18096 з 01 січня 2020 року без обмеження максимального розміру пенсії та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

За приписами частин 3, 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, справу №640/17090/20 розглянуто в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Представник позивача вказує, що про наявність судового рішення у даній справі вони дізнались з Єдиного державного реєстру судових рішень 05 травня 2021 року, заяву про ухвалення додаткового судового рішення направлено на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва 06 травня 2021 року, що підтверджується конвертом. З огляду на те, що заяву про ухвалення додаткового судового рішення надіслано на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення, суд вважає, що представником позивача не пропущений строк звернення до суду з заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та адвокатом Ковальчук Іриною Валеріївною укладено договір про надання правничої допомоги від 15 липня 2020 року. Відповідно до попереднього розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу, позивачу надано такі послуги: надання первинної юридичної консультації 1 година, ознайомлення з матеріалами справи, формування адвокатського досьє 1 година, вивчення судової практики 0,5 години, складання позовної заяви 4 години, формування додатків до позовної заяви, направлення позовної заяви до суду 0,5 годин, всього 7 годин на загальну суму 10 500 грн.

Суд зауважує, що додатковою угодою №1 до договору від 15 липня 2020 року передбачено, що виплата гонорару адвокату здійснюється на умовах 50% передоплати прогнозованої загальної суми гонорару протягом 5 робочих днів після підписання даної Додаткової угоди. Після оплата неоплаченої частини гонорару здійснюється в сумі, що розраховується як різниця між вказаною в акті наданих послуг сумою та сумою передоплати протягом 5 робочих днів після підписання відповідного акту наданих послуг.

Станом на час розгляду як справи, так і заяви про ухвалення додаткового судового рішення, ні позивачем, ні його представником акт наданих послуг до Окружного адміністративного суду міста Києва не подано.

У заяві про ухвалення додаткового судового рішення позивач вказує про стягнення на його користь за рахунок Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

З огляду на викладене, суд вбачає наявними підстави для розгляду питання про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в межах заявленої суми 10 000 грн.

Відповідно до частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому частиною 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, оскільки зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі №816/2096/17).

У частині 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вказано, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, суд зауважує, що при розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

За правилами оцінки доказів, встановленими статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, відповідачем обґрунтованих заперечень щодо стягнення за його рахунок на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу не надано.

З урахування того, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2021 року позов задоволено частково та з огляду на складність справи, суд вбачає наявним підстави для стягнення на користь позивача за рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 грн.

Керуючись статтями 72-77, 132, 134, 139, 143, 241-243, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника ОСОБА_1 задовольнити.

2. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн.

3. В задоволенні решти заяви відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко

Повний текст виготовлено 14 червня 2021 року