Справа № 520/9128/21
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2021-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

15 червня 2021 р. Справа № 520/9128/21
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ) до Четвертої кадровової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) (вул. Різницька, буд. 13/15,м. Київ, 01011) , Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, буд. 13/15, м. Київ, 01011), Харківської обласної прокуратури (вул. Б.Хмельницького, буд. 4,м. Харків, 61050) про визнання протиправними та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Четвертої кадровової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, Офісу Генерального прокурора Харківської обласної прокуратури , в якому просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення № 21 кадрової комісії № 4 від 24.11.2020 про неуспішне проходження атестації прокурором ОСОБА_1 ;

2) визнати протиправним та скасувати наказ керівника Харківської обласної прокуратури № 788к від 15.03.2021 року;

3) визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора № 2ш від 17 лютого 2021 року в частині реорганізації та виключення місцевих прокуратур в Харківській обласній прокуратурі;

4) зобов`язати Керівника Харківської обласної прокуратури призначити прокурора Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області Ісаєву Олександру Олександрівну на посаду прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області з 15.03.2021 року;

5) стягнути з Держави України в особі Харківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , матеріальну шкоду, у вигляді неотриманої частини заробітної плати, а саме посадового окладу визначеного ч.З ст. 81 ЗУ «Про прокуратуру», завданої положеннями пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України неконституційними за Рішенням Конституційного Суду України 6-р/2020 від 26 березня 2020 року, за період з 01 липня 2015 року по 24 вересня 2019 року, за період з 15.03.2021 по день фактичного поновлення на посаді прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області, виходячи із 20 прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, що становить 1600,00 х 20 - 5660,00 грн. (розмір виплаченого посадового окладу), що дорівнює 26 340,00 грн. за кожен місяць;

6) вирішити питання про розподіл судових витрат: стягнути на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за рахунок бюджетних асигнувань з Держави України в особі Харківської обласної прокуратури 908,00 грн. - відшкодування сплаченого за подання позовної заяви судового збору.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 р. адміністративний позов залишено без руху. Надано позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви. Повідомлено позивачу про можливість виправлення недоліків позовної заяви шляхом подачі до суду: оригіналу квитанції про сплату судового збору на суму 908,00 грн. або докази звільнення особи від сплати судового збору; заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду в частині позовних вимог № 1, 2, 3 або докази того, що строк звернення до суду в цій частині не пропущено.

09.06.2021 року на зазначену ухвалу позивачем надано оригінал квитанції про доплату судового збору у розмірі 908 грн. та заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначає, що 20.10.2020 четвертою кадровою комісією їй було усно оголошено про неуспішне проходження нею атестації без оголошення підстав, мотивів та обґрунтування, прийнятого рішення. Однак, звернутися протягом 1 місяця до адміністративного суду з позовною заявою на рішення № 21 кадрової комісії № 4 від 24.11.2020 року про неуспішне проходження прокурором атестації вона не могла, оскільки оголошення рішення без пояснення його мотивів та підстав позбавило їй можливості сформулювати, викласти та обґрунтувати зміст позовних вимог, викласти обставини прийняття даного рішення.

Також позивачем зазначено, що з 17.03.2021 року по 24.03.2021 року вона перебувала на лікарняному по догляду за своєю малолітньою дитиною, яку вона самостійно виховую, а з 24.03.2021 захворіла вона сама та продовжила перебувати на лікарняному по 03.04.2021 року, що підтверджується копіями листків непрацездатності серія НОМЕР_2 від 17.03.2021, серія НОМЕР_3 від 24.03.2021 року..

Враховуючи вищенаведене, позивач просить суд визнати поважною причину пропуску строку звернення до суду.

Між тим, суд не приймає до уваги вказані обставини як поважні причини пропуску строку звернення до суду з наступних підстав.

Згідно до ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Позивач в вищезазначеної заяви зазначила, що 20.10.2020 четвертою кадровою комісією їй усно оголошено про неуспішне проходження нею атестації, тобто про порушення своїх прав вона була обізнана з 20.10.2020 року.

В поданому адміністративному позові позивач просить суд: в позовній вимозі № 1 визнати протиправним та скасувати рішення № 21 кадрової комісії № 4 від 24.11.2020 року про неуспішне проходження атестації прокурором ОСОБА_1 ; в позовній вимозі № 2 визнати протиправним та скасувати наказ керівника Харківської обласної прокуратури № 788к від 15.03.2021 року; в позовній вимозі № 3 визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора № 2ш від 17 лютого 2021 року в частині реорганізації та виключення місцевих прокуратур в Харківській обласній прокуратурі.

Однак, з даним адміністративним позовом позивач звернувся до суду 28.05.2021 року, тобто з пропуском строку, встановленого чинним Кодексом адміністративного судочинства України.

Посилання позивачки на те, що з 17.03.2021 року по 24.03.2021 року вона перебувала на лікарняному по догляду за своєю малолітньою дитиною, яку вона самостійно виховую, а з 24.03.2021 захворіла вона сама та продовжила перебувати на лікарняному по 03.04.2021 року, судом не беруться до уваги, оскільки амбулаторне лікування, або знаходження на лікарняному не перешкоджало позивачу звернутись до суду та/або за правовою допомогою.

Крім того, суд зазначає, згідно з частинами 1, 2 та 8 статті 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Позовні та інші заяви, скарги та інші визначені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів. Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", якщо інше не визначено цим Кодексом.

Аналіз наведених приписів свідчить про те, що Кодексом адміністративного судочинства України передбачено можливість подання позовної заяви до адміністративного суду як у письмовій, так і в електронній формах; при цьому, у електронній формі позов може бути поданий виключно з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Твердження щодо можливості подання позову в електронній формі за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи узгоджуються із іншими положеннями Кодексу адміністративного судочинства України.

Зокрема, частинами 7, 8 статті 44 КАС України передбачено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

З огляду на викладене не вбачається яким чином перебування на лікуванні стало підставою для пропущення строку звернення до суду, оскільки викладені позивачем в заяві про поновлення пропущеного строку обставини не перешкоджали позивачу здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, зокрема щодо направлення позовної заяви в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що передбачено КАС України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, особі гарантується право на звернення до суду.

Водночас, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000, пункт 33).

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 9901/473/18, від 11 березня 2019 року у справі № 9901/95/19, від 08 квітня 2019 року у справі № 9901/138/19 та від 03 червня 2019 року у справі № 640/3940/19.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Законодавче обмеження строку оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не наведено жодної поважної причини пропуску строку звернення до суду, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та не підтверджені належними доказами.

При викладених вище обставинах, суд не вбачає поважних підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Суд вважає за необхідне зазначити, що поважними причинами пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами. В матеріалах позовної заяви докази таких обставин відсутні.

Відтак твердження позивача про те, що строк звернення до адміністративного суду пропущено з поважних причин, суд вважає необґрунтованими.

Відповідно до п.9 ч.4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачу у випадках, передбачених частиною 2 ст. 123 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. 123, 248, 256, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Четвертої кадровової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Харківської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішення - повернути позивачу.

Копію ухвали разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Рубан В.В.