Справа № 127/11672/21
Суддя: Ковбаса Ю. П.
Дата ухвалення: 2021-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/136/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2021 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ковбаса Ю.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України 1 батальйону 2 роти молодшого лейтенанта поліції Манеляка Олега Борисовича та Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серії EAН №4145974 від 01.05.2021 р. у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора 1 батальйону 2 роти УПП у Вінницькій області молодшого лейтенанта поліції Манеляка О.Б., та УПП у Вінницькій області про скасування постанови серії EAН №4145974 від 01.05.2021 р. у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач мотивував адміністративний позов наступним.

01.05.2021 р. о 10:59 год. інспектором 1 батальйону 2 роти УПП у Вінницькій області молодшим лейтенантом поліції Манеляком О.Б. винесено постанову серії EAН №4145974, згідно якої 01.05.2021 р. о 10:53 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Passat, р/н НОМЕР_1 , в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.45 с. Ксаверівка Вінницького району перевищив дозволену швидкість на 23 км/год., рухався зі швидкістю 73 км/год. Швидкість вимірювалась приладом Трукам 001146, чим було порушено п. 12.4 ПДР України

Зазначеною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

На думку позивача постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки:

- у матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують вину позивача, в графі 7 оскаржуваної постанови від 01.05.2021 р. «до постанови додаються», де повинно зазначатись інформація про докази, якими підтверджується факт правопорушення, не заповнена;

- замір швидкості рухомого транспортного засобу «Volkswagen Passat, р/н НОМЕР_1 » здійснено працівником поліції шляхом тримання приладу TruCam в руках, а законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 «Про Національну поліцію» (стаціонарно вмонтованим способом);

- не враховано похибку приладу, яким здійснювалась фіксація правопорушення, оскільки максимально допустима похибка приладів контролю не перевищує ±3 км/год.

На підставі викладеного, позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, адже, на його думку, при винесенні постанови були порушені права позивача.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак надав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність. В заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Крім того, звертає увагу, що відзив на позовну заяву йому не надходив, просив проводити розгляд справи за наявними матеріалами.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, також просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. Крім того, надіслав відзив на адміністративний позов з диском відеофіксацією та фото, на якому зафіксовано державний номерний знак транспортного засобу, що перевищив встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму для населеного пункту.

Відповідач інспектор УПП у Вінницькій області ДПП НП України 1 батальйону 2 роти молодший лейтенант поліції Манеляк О.Б. в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, відповідно та при дотриманні норм матеріального і процесуального права, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 01.05.2021 р. о 10:59 год. інспектором 1 батальйону 2 роти УПП у Вінницькій області молодшим лейтенантом поліції Манеляком О.Б. винесено постанову серії EAН №4145974, згідно якої 01.05.2021 р. о 10:53 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Passat, р/н НОМЕР_1 , в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.45 с. Ксаверівка Вінницького району перевищив дозволену швидкість на 23 км/год., рухався зі швидкістю 73 км/год. Швидкість вимірювалась приладом Трукам 001146, чим було порушено п. 12.4 ПДР України

Вказаною постановою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень.

У відповідності до статті 1 КУпАП, його завданням є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За частинами 1 та 2 статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Тобто наявність події адміністративного правопорушення є обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка доводиться шляхом надання доказів.

З тексту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач перевищив встановлене обмеження швидкості руху у населеному пункті на 23 км/год., чим порушив вимоги п. 12.4 «Правил дорожнього руху».

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади повинні здійснювати свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України (ч. 2 ст. 6 Конституції).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідачем на підтвердження законності винесення оскаржуваної постанови надано відзив на позовну заяву, до якої додано фото з приладу TruCam, документація на прилад TruCam, довіреність, диск з відеозаписом, лист Служби автомобільних доріг у Вінницькій області щодо дорожніх знаків на А/Д в с. Ксаверівка Вінницького району.

При дослідженні наданого представником відповідача відеозапис суд встановив, що на рухомий транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», р/н НОМЕР_1 наведено ціль та протягом приблизно 3 секунди здійснювався замір швидкості. В цей момент видно значне дрибіжання приладу TruCam, що може свідчити про проведення моменту фіксації швидкості транспортного засобу TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС001146) з руки (рук). Тобто така вібрація приладу TruCam, ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач. При цьому, відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCam, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача, що суперечить приписам ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» № 580-VIII.

Відповідно ч. 3 ст. 162 КАС України копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

До відзиву додаються, зокрема, документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи (п. 2 ч. 4 ст. 162 КАС України).

Між тим, вказаних вимог відповідачем не дотримано, до відзиву на позов не додано документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу. Крім цього, позивач у заяві також стверджував про неотримання відзиву від відповідача.

Суд звертає увагу, що не дотримання визначеного КАС України порядку подання відзиву на адміністративний позов в силу ч. 6 ст. 162 КАС України тягне за собою неврахування судом відзиву та доказів, доданих до нього, та здійснення розгляду справи за наявними в матеріалах справи документами.

Варто також зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Наданий відповідачем матеріал на оптичному диску підпадає під визначення електронного доказу, встановленого ст. 99 КАС України, отже, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом відповідача або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого - ознак цифрового підпису автора.

Однак, на відеозаписі відсутній цифровий підпис як їх автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій.

Таким чином, надані суду відеозаписи та фотознімок з приладу ТruCAM не є допустимими доказами в розумінні ст. 74 КАС України.

До того ж, з наданого представником відповідача відеозапису, суду неможливо встановити послідовність розгляду справи, тобто чи було відповідачем при розгляді справи та винесенні постанови ознайомлено, роз`яснено ОСОБА_1 його права визначеними ст. 268 КУпАП, також чи роз`яснено позивачу час та місце розгляду справи, та хто розглядає справу, що є грубими порушеннями прав позивача.

Також, стосовно процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 р. за № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п. 4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу III Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу III Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу III Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Пункт 5 розділу IV Інструкції постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Як вбачається з оскаржуваної постанови (п. 7 «до постанови додаються…») не заповнений.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Посилання на будь-який із доказів, які передбачені статтею 251 КУпАП, у винесеній постанові серії EAН №4145974 від 01.05.2021 р. відсутні.

В зв`язку з чим, за відсутності будь-яких доказів в оскаржуваній постанові серії EAН №4145974 від 01.05.2021 р., вона не може бути визнана судом такою, що складена у відповідності до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції № 1395.

Вказане узгоджується з постановами Верховного Суду від 20.12.2019 року у справі №191/1060/17 та від 23.12.2019 у справі № 524/253/17, а згідно ст. 242 ч. 5 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Бездоганне виконання суб`єктом владних повноважень процесуальних/процедурних норм є запорукою притягнення винної особи до відповідальності. Однак порушення таких приписів може бути покладено в основу скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Проте, зазначена постанова є предметом оскарження, тому остання не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що у матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують вину позивача, що в свою чергу свідчить про відсутність правових підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо складання оскаржуваної постанови, та вважає, що постанова підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 246, 250, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення EAН №4145974 від 01.05.2021 р.у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, і закрити справу про адміністративне правопорушення, зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя