Справа № 360/2574/21
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

16 червня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2574/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

18.05.2021 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - відповідач), в якій просить суд:

- визнати протиправним рішення Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про відмову ОСОБА_1 в призначенні дострокової пенсії за віком, починаючи з 02.02.2021;

- зобов`язати Біловодське об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком, як учаснику бойових дій (військовозобов`язаного, резервіста) та нарахувати суми пенсії починаючи з 02.02.2021.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач проходить військову службу за контрактом в Біловодському районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки Луганської області.

08.04.2016 позивачу надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 «Про затвердження Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення».

30.09.2014 позивачем укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, військове звання - солдат, посада кухар. 30.09.2014 позивач отримала військовий квиток серія НОМЕР_1 . 05.05.2021 позивачем підписано наступний контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, військове звання старший солдат, посада стрілець - санітар відділення охорони взводу охорони Біловодського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Маючи необхідний вік (03.11.2020 виповнилося 50 років) та страховий стаж (станом на 02.02.20201 - 21 рік 05 місяців 19 днів) позивач 02.02.2021 звернулася до відповідач із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п. 4 частини 1 ст. 115 Закону № 1058 про призначення дострокової пенсії за віком як учаснику бойових дій та надала повний пакет документів, які в усному порядку затребували працівники відділу.

Проте 15.03.2021 позивач отримала повідомлення від 15.03.2021 за № 1239-21-8/2119 про відмову в призначенні дострокової пенсії за віком, як учаснику бойових дій, у зв`язку з тим що позивач не підтвердила статус учасника бойових дій.

З посиланням на норми Конституції України, Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, позивач вважає таку відмову протиправною.

08.06.2021 до суду через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) надійшов відзив на позовну заяву (арк. спр. 83-85).

Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що 02.02.2021 позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-ІV.

До заяви про призначення пенсії від 02.02.2021 позивачем зокрема додано: довідку про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення від 24.02.2021 № 1157; довідку про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 29.12.2020 № 708; - довідку від 08.01.2021 № 38; короткостроковий контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України від 29.09.2014; посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 від 08.04.2016; військовий квиток серії НОМЕР_1 від 30.09.2014.

Згідно з наданими позивачем документами встановлено, що 08.04.2016 Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_3 позивачу видано посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 .

У зв`язку з відсутністю відповідно до пункту 4 Порядку № 413 та підпункту 5 пункту 2.1 Порядку 22-1 документів, на підставі яких позивачу встановлено статус учасника бойових дій, відповідачем відмовлено у призначені пенсії позивачу (рішення від 15.03.2021 № 1239-21-8/2119), загальний стаж роботи якого складає 21 р. 05 м. 19 д.

Надані до суду позивачем копії витягів з наказу від 07.12.2015 № 341, від 18.06.2018 року № 13дск, від 12.07.2018 № 65/дск, довідки від 12.05.2021 № 2421, контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу від 05.05.2021 позивачем відповідачу не надавались.

Просить суд у задоволенні позовних вимог позивача до відмовити в повному обсязі.

Ухвалою від 21 травня 2021 року відкрито провадження у справі вирішено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 32-33).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , є учасником бойових дій, проходить військову службу за контрактом в Біловодському районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки Луганської області, що підтверджено матеріалами справи (арк. спр. 10-11, 12, 18-20, 21-22, 23-24, 25).

30.09.2014 позивачем укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, військове звання - солдат, посада кухар, строк до закінчення особового періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, отримавши військовий квиток серія НОМЕР_1 (арк. спр. 18-20, 21-22, 57-58).

05.05.2021 позивачем підписано наступний контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, військове звання старший солдат, посада стрілець - санітар відділення охорони взводу охорони Біловодського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (арк. спр. 23-24).

02.02.2021 позивач звернулася до відповідач із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п. 4 частини 1 ст. 115 Закону № 1058 про призначення дострокової пенсії за віком як учаснику бойових дій, зареєстрованою за №175 (арк. спр. 37-38) та надала документи, вказані в розписці повідомленні (арк. спр. 39, 40-42, 43-47, 48-49, 50, 51-53, 54, 55, 56, 57-58, 59, 64, 65, 66, 67, 68), а саме: паспорт громадянина України та картку фізичної особи платника податків; трудову книжку; атестат про навчання; індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 1999 року; довідку № 92 від 10.12.2020; архівну довідку № 02-15/826 від 21.12.2020; витяг з ЄДР від 16.12.2020; свідоцтво про шлюб та про розірвання шлюбу; довідку про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 29.12.2020 № 708; довідку від 08.01.2021 № 38; короткостроковий контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України від 29.09.2014; посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 від 08.04.2016; військовий квиток серії НОМЕР_1 від 30.09.2014 свідоцтво про народження дитини НОМЕР_5 .

12.02.2021 позивач повторно звернулася до відповідач із заявою про призначення пенсії, зареєстрованою за № 274 (арк. спр. 69-70) та надала документи, вказані в розписці повідомленні (арк. спр. 71, 72, 73, 74), зокрема: довідку № ВП/172; довідку № ВП/182; витяг з наказу № 45 від 30.09.2014; довідку від 28.01.2021 № 12/ВФЗ.

Суд зазначає, що в матеріалах пенсійної справи позивача знаходяться довідки:

- Біловодського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Луганської області про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 29.12.2020 № 708 в період часу з 30.09.2014 по 01.12.2014, з 08.12.2014 по 13.05.2015, з 06.06.2015 по 26.10.2015, з 01.11.2015 по 21.05.2016, з 06.06.2016 по 01.08.2016, з 11.08.2016 по 10.05.2017, з 10.06.2017 по 09.08.2017, з 18.08.2017 по 30.04.2018 (арк. спр. 59);

- копія посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 від 08.04.2016 (арк. спр. 64).

Відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_6 від 22.01.1991 позивач (в межах предмету позову), запис від 30.09.2014 - прийнята на військову службу за контрактом до Біловодського РВК на посаду старшого кухара відділення забезпечення (арк. спр. 47 зв.б.), що підтверджено записами військового квитка (арк. спр. 49 зв.б.).

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу позивача з червня 2016 року по грудень 2020 року сплачено страхові внески (арк. спр. 52 зв.б.).

Рішенням від 15.03.2021 № 1239-21-8/2119 відповідач відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV, оскільки позивач будь-яких документів, передбачених пунктом 4 Порядку № 413, на підставі яких позивачу встановлено статус учасника бойових дій не надала (арк. спр. 26-27, 78-79).

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини першої та другої статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян врегульоване статтею 115 Закону № 1058-IV.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV, військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Аналіз пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV дає підстави для висновку про те, що правом на дострокове призначення пенсії за визначених умов, наділені особи зі статусом учасника бойових дій, які відносяться до числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 і 21 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що на момент звернення позивача із заявою (02.02.2021) останній виповнилось 50 повних років, та вона має загальний стаж роботи понад 20 років.

Згідно із пунктом 19 частини першої статті 6 Закону України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-XII) учасниками бойових дій визнаються, зокрема, військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Згідно із пунктом 20 частини першої статті 6 Закону № 3551-XII учасниками бойових дій визнаються, зокрема особи, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що правом на дострокове призначення пенсії за віком за визначених умов наділені не всі особи зі статусом учасника бойових дій, а тільки ті особи, які є військовослужбовцями, резервістами чи військовозобов`язаними, або особами, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначені Законом України "Про військовий обов`язок та військову службу" № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232-ХІІ).

Відповідно до частини дев`ятої статті 1 цього Закону щодо військового обов`язку громадяни України поділяються, зокрема, на такі категорії: військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є військовослужбовцем, з військовим званням старший солдат, проходить службу в Біловодському районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки Луганської області з 30.09.2014.

В період з 30.09.2014 по 01.12.2014, з 08.12.2014 по 13.05.2015, з 06.06.2015 по 26.10.2015, з 01.11.2015 по 21.05.2016, з 06.06.2016 по 01.08.2016, з 11.08.2016 по 10.05.2017, з 10.06.2017 по 09.08.2017, з 18.08.2017 по 30.04.2018, з 04.06.2018 по 20.11.2018, з 27.11.2018 по 19.02.2019, з 03.03.2019 по 27.05.2019, з 28.06.2019 по 19.11.2019, з 06.12.2019 по 13.05.2020, 14.06.2020 по 06.09.2020, 17.09.2020, з 02.11.2020 по 04.11.2020 та з 24.11.2020 по 31.12.2020 безпосередньо брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальній цілісності України, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.

Зі змісту посвідчення серії НОМЕР_2 від 08.04.2016 вбачається, що позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 затверджено Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення (далі - Порядок № 413).

Пунктом 4 вказаного Порядку визначено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення:

для осіб, які брали участь в антитерористичній операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення;

для осіб, які проходять службу у військових частинах (органах, підрозділах), установах та організаціях або на підприємствах, які постійно дислокуються чи розташовані безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення.

Абзацом третім підпункту 5 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України №22-1 25.11.2005 визначено документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема:

посвідчення учасника бойових дій,

довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або довідка про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення,

або довідка згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637),

а для осіб, яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», також документи, на підставі яких встановлено статус учасника бойових дій, визначені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (у разі призначення пенсії учасникам бойових дій згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону).

Отже, з урахуванням приписів вказаних правових норм, позивачу для призначення пенсії згідно пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058, необхідно надати:

- посвідчення учасника бойових дій;

- довідку про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України;

- документи, на підставі яких встановлено статус учасника бойових дій, визначені Порядком № 413, серед яких, зокрема, вказано: інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Підставою відмови у призначенні пенсії позивачу відповідачем в оскаржуваному рішенні зазначено ненадання позивачем документів, передбачених абзацом третім підпункту 5 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за періоди перебування в районах проведення АТО.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач розглядаючи заяву позивача про призначення пенсії здійснив запити щодо отримання відповідних відомостей.

На запити відповідачу надано довідку № ВП/172 від 03.02.2021 та витяг з наказу №24 від 30.09.2014 та довідку № ВП/182 від 03.02.201 (арк. спр. 71, 72, 73).

Суд звертає увагу, що позивачем при зверненні до суду надано витяги з наказів Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при СБУ (керівника АТО на території Донецької та Луганської областей від 07.12.2015 № 341, від 18.06.2018 від 13дск, від 12.07.2018 № 65/дск, довідки № 711 від 30.12.2020, та довідок № 2421-2422 від 12.05.2021 про участь позивача в АТО (арк. спр. 13, 14, 15, 16, 17, 25).

Проте, в матеріалах справи відсутні докази надання позивачем вказаних наказів та довідок відповідачу, тобто останнім не надавалась оцінка вказаним документам.

Так само позивачем не надано суду доказів надання відповідачу довідок № 280 та № 281 від 02.02.2021, а тому твердження позивача про їх надання відповідачу суд вважає безпідставними.

Разом з тим, з матеріалів справи та оскаржуваного рішення вбачається та не заперечується сторонами, що позивачем разом із заявою про призначення пенсії були надані відповідачу наступні документи:

- посвідчення учасника бойових дій;

- довідку про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України у якій вказано, що позивач брав безпосередню участь в антитерористичній операції;

- контракт про проходження служби в лавах Збройних Сил України;

- трудову книжку.

Суд акцентує увагу, що відповідач залишив поза увагою зміст довідки № 708 від 29.12.2020 (арк. спр. 59), у якій зазначено, що підставою її видачі стали накази Антитерористичного Центру при СБУ про залучення позивача до участі в АТО, та вказана довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач надала документи на підтвердження наявності підстав для призначення пенсії згідно вимог пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як військовослужбовець - учасник бойових дій.

На підставі зазначеного та беручи до уваги те, що позивач має статус учасника бойових дій, досягла віку 50 років, має страховий стаж понад 20 років, тому має право на дострокове призначення пенсії відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, рішення Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 15.03.2021 №1239-21-8/2119, яким зазначено, що позивач не має права на призначення пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є протиправним та підлягає скасуванню.

Вказана позиція узгоджується з висновком Верховного Суду, зазначеним у постановах від 29.09.2020 у справі № 263/14242/17, від 06.11.2018 у справі № 591/3086/16-а, від 29.08.2018 у справі № 295/1129/17.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 № 21-87а13.

Частиною першою статті 5 КАС України окреслено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

За приписами частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

На підставі вищезазначеного, позовна вимога про зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком, як учаснику бойових дій, з дати звернення - 02.02.2021 підлягає задоволенню.

За унормуванням частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн, що підтверджено квитанцією від 13.05.2021 (арк. спр. 9).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 908,00 грн стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (місце знаходження: 92800, Луганської області, смт. Біловодськ, вул. Центральна, буд. 77, ідентифікаційний код 41247269) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 15.03.2021 №1239-21-8/2119 про відмову ОСОБА_1 в призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком, як учаснику бойових дій, відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 02.02.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну час-тини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя Т.В. Смішлива