Справа № 1440/1634/18
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2021-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 червня 2021 р. м.ОдесаСправа № 1440/1634/18

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В. час і місце ухвалення: письмове провадження, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

судді-доповідача: Семенюк Г.В.,

суддів: Федусика А.Г. , Шляхтицького О.І. ,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України з вимогами визнати протиправною відмову щодо надання йому статусу ветерана органів внутрішніх справ, зобов`язати Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України визнати позивача ветераном внутрішніх справ України на підставі ч.3 ст.5 Закону України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист та видати посвідчення і нагрудний знак Ветеран органів внутрішніх справ, мотивуючи його тим, що має звання підполковника міліції, був звільнений з органів внутрішніх справ з посади заступника начальника Миколаївського міського управління УМВС України в Миколаївській області за ст.64 п. а Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС. На момент звільнення мав календарний строк служби 20 років 6 місяців 20 днів. Крім того, 25.10.16 згідно довідки до Акту огляду медико-соціальної експертної комісії встановлено ІІ групу інвалідності (довічно), причина захворювання, пов`язане зі службою в органах внутрішніх справ. а тому має право на отримання статусу Ветеран органів внутрішніх справ.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року позов задоволено. Визнано протиправною відмову Депратаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України щодо надання ОСОБА_1 статусу ветерана органів внутрішніх справ. Зобов`язано Департамент персоналу, організації, освітньої та наукової діяльності МВС України визнати ОСОБА_1 ветераном внутрішніх справ України на підставі ч. 3 ст. 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист", видати посвідчення і нагрудний знак "Ветеран органів внутрішніх справ".

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року апеляційну скаргу Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на Рішення, - задоволено. Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року по справі № 1440/1634/18, - скасовано. Прийнято нову постанову, якою у задоволені позову ОСОБА_1 , - відмовлено повністю.

До П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року у зв`язку з нововиявленими обставинами.

В обґрунтування поданої заяви здійснено посилання на встановлення рішенням Пятого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 по справі № 400/2263/20 обставин, які на думку заявника в даному випадку є нововиявленими для перегляду постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2018. Заявник вказує, що рішенням по справі № 400/2263/20 йому встановлено календарну вислугу в розмірі 20 років 6 місяців 19 днів, що є істотною обставиною для перегляду постанови по справі № 1440/1634/18 від 27.11.2018 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, колегія суддів вважає, що подана позмвачем заява задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно п.1 ч.2 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Законодавство, в тому числі і КАС України, не містить визначення поняття нововиявлені обставини, проте за своєю юридичною суттю нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного, повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте).

Частиною четвертою статті 361 КАС України визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Не відносяться до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

По суті позивачем надано новий доказ існування вислуги років, проте він жодним чином не слугував підставою прийняття оскаржуваного в даній справі та не надавався для оцінки суду під час розгляду даної справи.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду. Цей принцип визначає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, а не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення від 3.04.2008 у справі Пономарьов проти України, п.40).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення від 18.11.2004 року у справі Pravednaya v. Russia, пп.27, 28).

Отже, необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Ознаку не були і не могли бути відомі особі слід розглядати як сукупність цих двох необхідних умов, тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї.

Аналіз вищенаведеного свідчить, що викладені в заяві ОСОБА_1 доводи не свідчать про наявність нововиявлених обставин у розумінні вимог статті 361 КАС України, а тому постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року у справі № 400/1634/18 слід залишити без змін.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Частиною першою статті 369 КАС України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови П`ятого апеляційного адміністративного суд від 27 листопада 2018 року у справі № 400/1634/18 не підлягає задоволенню, відповідно, судове рішення залишається в силі.

Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції (частина друга статті 369 Кодексу).

Керуючись статтями 248, 256, 361, 367 - 369 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови П`ятого апеляційного адміністративного суд від 27 листопада 2018 року у справі № 1440/1634/18.

Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суд від 27 листопада 2018 року у справі № 1440/1634/18 залишити в силі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

суддя-доповідач Семенюк Г.В.
судді Федусик А.Г. Шляхтицький О.І.