Справа № 340/3041/21
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

16 червня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/3041/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (відповідач-1), Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (відповідач-2) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач (через представника) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та просить:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача-1, яка полягала у не затвердженні проекту землеустрою упродовж 14 днів з моменту отримання погодженого проекту землеустрою;

2) визнати протиправними дії відповідача-1, які полягали у внесенні змін до Державного земельного кадастру України у частині збільшення площі земельної ділянки та виду використання земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0026;

3) зобов`язати відповідача-1 привести земельну ділянку у попередній стан, а саме площа 2,0000 га, вид використання згідно Класифікатора видів цільового призначення землі -01.03 для ведення особистого селянського господарства;

4) визнати протиправним та скасувати наказ відповідача-1 від 25.11.2020 №2-ОТГ у частині передачі з державної у комунальну власність земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0026;

5) визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію права комунальної власності Дмитрівської сільської ради на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0026 із скасуванням запису про державну реєстрацію прав №39666233 із закриттям розділу;

6) визнати протиправним та скасувати наказ відповідача-1 від 10.12.2020 №11-17054/14-20-СГ "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою";

7) зобов`язати відповідача-1 затвердити проект землеустрою і передати позивачеві у приватну власність земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :02:002:0026 для ведення особистого селянського господарства на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області.

Разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, шляхом заборонити відповідачу-2 приймати будь-які рішення щодо земельної ділянки комунальної власності площею 2,7438 га з кадастровим номером :02:002:0026 місце розташування: на території Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області до набрання рішенням суду у даній справі законної сили. Заява вмотивована тим, що до моменту набрання рішення суду законної сили, існує велика загроза, що земельна ділянка, до якої протиправно були внесені зміни відповідачем-1, власником такої земельної ділянки, а саме відповідачем-2 може бути змінено її цільове призначення (вид використання), передана у приватну власність або у користування іншим особам та подальше виконання рішення суду у справі буде утрудненим, а тому рішення у даній справі буде неможливо виконати, що призведе до безповоротного порушення прав позивача.

Вирішуючи вказане питання та виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України, суд враховує наступне.

Приписами ч.1 ст.150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 КАС України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

З наведених приписів вбачається, що загальною вимогою для розгляду та вирішення питання про забезпечення позову за ініціативою позивача є наявність відповідних підстав.

Суд зазначає, що за своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Тобто, забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Згідно із частиною 4 статті 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Отже, ст.150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити її.

Приписами ч.1 ст.151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника про необхідності їх вжиття з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника про забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 19.06.2018 р. у справі 826/9263/17 вказав, що підстави щодо наявності очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог.

Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, а тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням таких заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Подана представником позивача заява про забезпечення позову фактично має на меті заборонити відповідачу-2 вчиняти будь-які дії щодо розпорядження спірною земельною ділянкою, оскільки у разі задоволення адміністративного позову такі дії призведуть до неможливості відновлення порушених прав або потребуватимуть значних зусиль, часу та витрат.

Проте, як вбачається із заяви про забезпечення позову, будь-яких фактичних даних, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може ускладнити виконання рішення суду чи спричинить необхідність докладати значні зусилля для відновлення прав позивача, суду не було надано.

Крім того, позивачем не наведено достатньої обґрунтованості доводів очевидності небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам, не наведено причин неможливості захисту прав, свобод та інтересів заявника без вжиття заходів забезпечення позову до ухвалення рішення у справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що невжиття заходу забезпечення позову, про який просить заявник, не може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі. Вид забезпечення позову, який просить застосувати заявник, є явно неспівмірним із предметом позову та наслідками такого забезпечення для інших заінтересованих осіб, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовити.

Згідно до ч.5 ст.154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.150-154, 243, 248, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

2. Копії ухвали направити позивачеві та його представнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів за правилами, встановленими ст.ст.293-297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. Хилько