Справа № 240/12074/21
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2021-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у забезпеченні позову)

15 червня 2021 року м. Житомир справа № 240/12074/21

категорія 114000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, інші особи, які можуть отримати статус учасника справи: відповідач - Ружинська селищна рада Житомирської області ,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду 14 червня 2021 року звернулась ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову до подання нею позовної заяви до Ружинської селищної ради Житомирської області, в якій просить:

- зупинити дію рішення сьомої сесії восьмого скликання Ружинської селищної ради Житомирської області від 11 травня 2021 року №249 "Про припинення Вільнопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Ружинської селищної ради Житомирської області шляхом ліквідації" до набрання законної сили рішенням суду щодо визнання протиправним та скасування рішення сьомої сесії восьмого скликання Ружинської селищної ради Житомирської області від 11 травня 2021 року №249 "Про припинення Вільнопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Ружинської селищної ради Житомирської області шляхом ліквідації";

- заборонити Ружинській селищній раді Житомирської області вчиняти дії щодо ліквідації Вільнопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Ружинської селищної ради Житомирської області до набрання законної сили рішенням суду щодо визнання протиправним та скасування рішення сьомої сесії восьмого скликання Ружинської селищної ради Житомирської області від 11 травня 2021 року №249 "Про припинення Вільнопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Ружинської селищної ради Житомирської області шляхом ліквідації".

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначила, що її малолітній син - ОСОБА_1 навчається в 5 класі Вільнопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Ружинської селищної ради Житомирської області. Однак, Ружинською селищною радою Житомирської області на сьомій сесії восьмого скликання було прийнято рішення від 11 травня 2021 року №249 "Про припинення Вільнопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Ружинської селищної ради Житомирської області шляхом ліквідації", яким селищна рада вирішила припинити шляхом ліквідації юридичну особу "Вільнопільську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів Ружинської селищної ради Житомирської області". Заявниця вказує, що зазначене рішення Ружинської селищної ради від 11 травня 2021 року №249 є очевидно протиправним, оскільки порушує право її дитини на освіту, в тому числі передбачене статтею 13 Закону України "Про освіту" право здобувати початкову та базову середню освіту в закладі освіти, що найбільш доступний та наближений до місця проживання особи. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому істотно ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення або ж привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення оспорюваних прав та інтересів, за захистом яких вона має намір звернутися до суду. Зокрема, в разі початку процесу ліквідації Вільнопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Ружинської селищної ради Житомирської області будуть звільненні висококваліфіковані працівники школи, рухоме майно школи буде використано для наповнення інших навчальних закладів громади, а нерухоме майно буде здане в оренду або задіяне в інвестиційних проектах. З огляд на що, розпочати навчальний процес (новий навчальний рік) у встановлені строки буде не можливо. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 просить суд вжити заходи забезпечення позову.

Цього ж дня здійснено реєстрацію заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в автоматизованій системі документообігу суду із присвоєнням їй єдиного уніфікованого номеру 240/12074/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2021 головуючим суддею для розгляду вищезазначеної заяви про забезпечення позову було визначено суддю Черняхович І.Е.

Частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову та доданими до неї документами, суд вважає за можливе розглянути вказану заяву в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

При вирішенні питання щодо наявності/відсутності підстав для забезпечення адміністративного позову суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 статті 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно із п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Аналіз правової норми ч. 2 ст. 150 КАС України свідчить на користь висновку, що законодавець встановив наступні підстави для постановляння ухвали про забезпечення позову у справі:

1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

2) захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат;

3) наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

Забезпечення адміністративного позову можливе виключно за наявності вищевказаних обставин, які підлягають доведенню заявником та встановленню судом у разі вжиття таких заходів.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати необхідність вжиття заходів забезпечення позову, про застосування яких він просить, і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

У контексті наведеного суд наголошує, що забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно будь-якої із сторін у спорі, їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Відтак, під час вирішення питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними, а відтак ухвала про забезпечення позову має містити мотиви, за яких суд дійшов висновку про існування або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся (має намір звернутися) до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі; а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Самі ж заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.

При цьому співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Суд не вправі вживати заходи забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Зміст заяви ОСОБА_1 свідчить, що предметом майбутнього позову, на забезпечення якого нею подана вказана заява, є протиправність рішення сьомої сесії восьмого скликання Ружинської селищної ради Житомирської області від 11 травня 2021 року №249 "Про припинення Вільнопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Ружинської селищної ради Житомирської області шляхом ліквідації".

Натомість, в самій заяві про забезпечення позову до подачі позовної заяви, заявниця просить зупинити дію рішення сьомої сесії восьмого скликання Ружинської селищної ради Житомирської області від 11 травня 2021 року №249 "Про припинення Вільнопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Ружинської селищної ради Житомирської області шляхом ліквідації", а також заборонити Ружинській селищній раді Житомирської області вчиняти дії щодо ліквідації Вільнопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Ружинської селищної ради Житомирської області.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 вказує на очевидну протиправність рішення Ружинської селищної ради Житомирської області від 11 травня 2021 року №249, а також на неможливість чи істотне ускладнення виконання судового рішення та відновлення порушених прав та інтересів, за захистом яких вона має намір звернутися до суду, через те, що без заходів забезпечення позову неможливо буде вчасно розпочати навчальний процес (новий навчальний рік) у Вільнопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів.

З даного приводу слід зазначити, що суд який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.

Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед, тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

У постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 826/16509/18 та від 07 квітня 2020 року у справі № 826/13413/18 щодо очевидності ознак протиправності дій та порушення прав позивача зазначено, що попри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх якість: вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваних рішень (дій) поза обґрунтованим сумнівом.

У разі вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення, судом буде фактично ухвалене рішення без розгляду справи по суті, без з`ясування всіх обставин справи, що є неприпустимим та не узгоджується з метою застосування правового інституту забезпечення позову.

Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Разом з тим, заявником не надано жодного доказу того, що права чи інтереси її малолітньої дитини можуть бути порушені та виникне необхідність докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Подана ОСОБА_1 заява про забезпечення позову обґрунтоване лише тим, що в разі вчинення відповідачем дій спрямованих на виконання оспорюваного рішення будуть порушені права її дитини в частині доступу до освітнього процесу та в частині можливого вивільнення працівників школи шляхом їх звільнення.

Доводи заявника стосовно того, що у разі ліквідації Вільнопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Ружинської селищної ради Житомирської області до винесення судом рішення по справі буде неможливо поновити діяльність відповідної юридичної особи, суд також вважає необґрунтованими, оскільки Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено можливість відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб.

Суд зауважує, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні докази існування загрози неможливості виконання рішення суду без вжиття заходів забезпечення позову.

Заявником у своїй заяві про забезпечення позову наведені лише припущення того, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до настання значних негативних наслідків.

Таким чином, суд зазначає, що заявником належним чином не обґрунтовано своїх побоювань, що невжиття саме таких заходів забезпечення, які ним викладені у заяві, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд звертає увагу, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.

ОСОБА_1 не доведено необхідності вжиття заходів забезпечення позову. В той же час, судом також не встановлено будь-яких обставин що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи вище викладене, суд не вбачає будь-яких правових підстав, які вказують на необхідність вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а тому заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у забезпеченні позову.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.Е.Черняхович