Справа № 380/3495/21
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2021-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2021 року справа №380/3495/21
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Мартинюка В.Я.
секретар судового засідання Новак Л.М.
розглянувши у письмовому провадженні у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Кам`янка-Бузбкої міської ради про визнання протиправними наказів та зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, в якому просить:
визнати протиправними та скасувати накази «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою»: № 13-274/16-21-СГ, № 13-279/16-21-СГ, № 13-267/16-21-СГ від 14.01.2021 року, щодо відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок орієнтовною площею 2,0 га кожному, для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Стрептівської сільської ради за межами населеного пункту с.Спас, Кам`янка-Бузького району;
зобов`язати надати дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок орієнтовною площею 2,0 га кожному, для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Стрептівської сільської ради за межами населеного пункту с.Спас, Кам`янка-Бузького району.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відмови відповідача у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою є протиправними. Вказані відмови були оскаржені в судовому порядку. При цьому, рішенням Львівського окружного адміністративного суду відповідача зобов`язано повторно розглянути клопотання позивачів, однак ним повторно відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Стверджує, що попередні відмови відповідача були аналогічними. Відповідач вибірково дає дозволи на розроблення проекту землеустрою на одному і тому ж земельному масиві.
У своїх запереченнях відповідач зазначає, що розпоряджається земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної форми власності. Серед визначених повноважень Держгеокадастру відсутні повноваження розпоряджатися земельними частками (паями). Окрім того, землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені, вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Вказує, що за своєю природою діяльність відповідача є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу. Зазначає, що рішенням Стрептівської сільської ради народних депутатів Кам`янка-Бузького району Львівської області затверджено списки осіб, які мають право на середню земельну частку. У вказаних списках позивачі відсутні.
Ухвалою суду від 22.03.2021 року відкрито загальне позовне провадження.
Ухвалою суду занесеною до протоколу судового засідання від 20.05.2021 року строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів.
Ухвалою суду від 03.06.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, судом встановлено такі обставини.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07.09.2020 року у справі №380/2772/20 адміністративний позов задовольнити частково; визнано протиправними та скасувано накази Головного управління Держгеокадастру у Львівській області «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» №13-2528/16-20-СГ від 21.02.2020 року; № 13-2527/16-20-СГ від 21.02.2020 року; № 13-2515/16-20-СГ від 21.02.2020 року; зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання від 31.01.2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Стрептівської сільської ради за межами населеного пункту с. Спас Кам`янка-Бузького району.

Позивачі повторно звернулися до відповідача із клопотаннями про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Стрептівської сільської ради Кам`янка-Бузького району.

Наказами Головного управління Держгеокадастру у Львівській області «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» №13-274/16-21-СГ, №13-279/16-21-СГ, №13-267/16-21-СГ від 14.01.2021 року позивачам відповідно до статей 15-1, 118, 122, 123 Земельного кодексу України відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок.

Мотивами відмов є невідповідність місця розташування об`єктів вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правовових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Окрім того, згадані земельні ділянки відносяться до земель пайового фонду із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Розпорядження такими землями не відноситься до повноважень відповідача.

Не погодившись з такими наказами позивачі звернулися з адміністративним позовом до суду.

Змістом спірних правовідносин є накази Головного управління Держгеокадастру у Львівській області «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» №13-274/16-21-СГ, №13-279/16-21-СГ, №13-267/16-21-СГ від 14.01.2021 року.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються Земельним кодексом України від 25.10.2001 року №2768-III, з наступними змінами та доповненнями (далі ЗК України).

Відповідно до ч.2 ст.116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно із ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч.7 ст.118 ЗК України).

Частиною четвертою статті 122 ЗК України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Як передбачено ч.1 ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до ч.2 ст.79-1 ЗК України формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Згідно з ч.3 ст.79-1 ЗК України земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Частиною четвертою цієї ж норми передбачено, що сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до ч.5 ст.79-1 ЗК України формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Відповідно до ч.5 ст.116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно із статтями 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07.09.2020 року у справі №380/2772/20 визнано протиправними та скасувано накази Головного управління Держгеокадастру у Львівській області «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» №13-2528/16-20-СГ від 21.02.2020 року; № 13-2527/16-20-СГ від 21.02.2020 року; № 13-2515/16-20-СГ від 21.02.2020 року та зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання від 31.01.2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Стрептівської сільської ради за межами населеного пункту с. Спас Кам`янка-Бузького району.

Наказами Головного управління Держгеокадастру у Львівській області «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» №13-274/16-21-СГ, №13-279/16-21-СГ, №13-267/16-21-СГ від 14.01.2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 повторно відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок.

Суд звертає увагу, що даним правовідносинам уже надавалась правова оцінка у рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 07.09.2020 року у справі №380/2772/20.

В матеріалах справи наявний лист відділу у Кам`янка-Бузькому районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 06.01.2021 року №47/407-21-0.25, відповідно до якого згадані земельні ділянки відносяться до земель пайового фонду (ІІІ черга).

Окрім того, відповідно до п.21 розділу Х Перехідні положення ЗК України з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Суд зазначає, що відповідач, у відповідності до ст.122 КАС України, не наділений повноваженнями розпоряджатися земельними ділянками, які відносяться до земель пайового фонду та земельними ділянками, які є власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані.

Відтак, суд дійшов висновку, що ним правомірно відмовлено позивачам у наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розташованих на території Стрептівської сільської ради Кам`янка-Бузького району.

З огляду на викладене, судом не встановлено порушень наказами «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» № 13-274/16-21-СГ, № 13-279/16-21-СГ, № 13-267/16-21-СГ від 14.01.2021 року критеріїв правомірності, визначених ч.2 ст.2 КАС України, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Я.Мартинюк