Справа № 260/2379/20
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2021-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 червня 2021 рокум. Ужгород№ 260/2379/20

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Калинич Я.М.

при секретарі судового засідання - Попович М.М.

за участю:

позивач: ОСОБА_1 ,

представник позивача: Гриньо Д.Д.,

представник відповідача: Щадей С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання незаконними та скасування наказів, визнання протиправною бездіяльності та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (далі відповідач, ГУ НП в Закарпатській області), в якому просить:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Закарпатській області щодо незаконного часткового виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року у справі №260/1096/19 в частині поновлення на службі в поліції ОСОБА_1 не на підставі, в порядку та спосіб, визначеному Конституцією та законами України відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України та рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року у справі 260/1096/19.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ №116о/с Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 01.06.2020 року в частині поновлення підполковника поліції ОСОБА_1 на посаді - заступника начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Закарпатській області - начальника відділу комплектування.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ №1394о/с Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 25.06.2020 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника УКЗ ГУНП ОСОБА_1 ».

4. Визнати протиправним та скасувати наказ №134о/с «По особовому складу» Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 25.06.2020 року відносно звільнення із 25 червня 2020 року підполковника поліції ОСОБА_1 заступника начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Закарпатській області - начальника відділу комплектування за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

5. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу згідно рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року у справі №260/1096/19.

6. Стягнути з відповідача Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу по день фактичного виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року у справі №260/1096/19 в частині вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22.07.2019 року його було незаконно звільнено зі служби в поліції за п.4 (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) відповідно до ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію». 02.12.2019 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №260/1096/19 позов ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано наказ №155о/с Головного управління національної поліції в Закарпатській області від 22.07.2019 р. про звільнення з 22.07.2019 р. підполковника поліції ОСОБА_1 заступника начальника управління кадрового забезпечення Головного управління національної поліції в Закарпатській області - начальника відділу організаційно- аналітичного та документального забезпечення; поновлено ОСОБА_1 підполковника поліції на займаній на час звільнення посаді заступника начальника управління кадрового забезпечення Головного управління національної поліції в Закарпатській області - начальника відділу організаційно-аналітичного та документального забезпечення або на рівнозначній посаді з 22.07.2019 року; стягнуто з Головного управління національної поліції в Закарпатській області середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 91513,31 грн. 31 коп. з відрахуванням податків та зборів; стягнуто з бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Закарпатській області 5000,00 грн. грн. 00 коп. судових витрат; у решті позовних вимог відмовлено.

Зазначає, що 04.06.2020 року отримав лист начальника управління кадрового забезпечення ГУНП в Закарпатській області за вих. № 1178/106/2-2020 від 01.06.2020 про поновлення його на службі в поліції та витяг з наказу ГУНП в Закарпатській області від 01.06.2020 №116 о/с, а також лист дисциплінарної комісії ГУНП від 03.06.2020 за вих. №1223/106/2-2020 про початок проведення службового розслідування.

Ознайомившись з наказом від 01.06.2020 №116 о/с позивач вважає, що він є незаконним, виданим з грубим порушенням законодавства щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, а також порядку видання наказів. Вказує, що не звертався до ГУНП щодо виконання рішення суду, оскільки станом на 04.06.2020 року був працевлаштований і перебуває на службі у державному органі - територіальному управлінні Служби судової охорони у Закарпатській області на умовах повної зайнятості з 22.11.2020 року по теперішній час, де отримує грошове забезпечення. Наказ про прийом позивача на службу в Службу судової охорони є діючим, на сьогоднішній день не скасований, матеріалів про його звільнення зі служби на даний час також немає.

Позивач переконаний, що наказ №116о/с ГУНП в Закарпатській області від 01.06.2020 року, наказ №1394о/с ГУНП в Закарпатській області від 25.06.2020 року та №134о/с «По особовому складу» ГУНП в Закарпатській області від 25.06.2020 року є протиправними та підлягають скасуванню судом, оскільки такі не можна вважати законними, а їх зміст обґрунтованим і доведеним у розумінні вимог чинного законодавства України. Вважає, що є правові підстави визнати судом протиправне невиконання в законний спосіб і повністю рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року у справі №260/1096/19, та повторне незаконне його звільнення.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідач надав до суду відзив, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову, оскільки всі вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Закарпатській області №116 о/с від 01.06.2020 року в частині поновлення є безпідставними, оскільки відповідач виконував рішення суду по справі, в якій був позивачем ОСОБА_1 , а тому всі посилання на порушення прав на працю та примус є безпідставними, адже рішення суду було винесено на користь позивача і є прямим волевиявленням та бажанням ОСОБА_1 . Відповідач стверджує, що затримка виконання рішення суду відбулась не з його вини.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, та вважає, що відзив та додані до нього документи не спростовують доводів і обґрунтувань та норм матеріального права із урахуванням правової позиції Верховного Суду, наведених у постановах, викладених у позовній заяві в справі №260/2379/20.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Просили суд такі задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву та просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам і поясненням сторін (їх представників) за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - |задоволено частково. Зокрема, визнано протиправним та скасовано наказ ГУНП в Закарпатській області №55о/с від 22.07.2019 р. про звільнення з 22.07.2019 р. підполковника поліції ОСОБА_1 заступника начальника управління кадрового забезпечення ГУНП в Закарпатській області - начальника відділу організаційно - аналітичного та документального забезпечення, із підставою звільнення - за п.4 (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», поновлено ОСОБА_1 підполковника поліції на займаній на час звільнення посаді заступника начальника управління кадрового забезпечення ГУНП в Закарпатській області - начальника відділу організаційно - аналітичного та документального забезпечення або на рівнозначній посаді з 23.07.2019 року (з урахуванням ухвали про виправлення описки), стягнуто з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 91513,31 грн. 31 коп. з відрахуванням податків та зборів, рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на займаній на час звільнення посаді заступника начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Закарпатській області - начальника відділу організаційно-аналітичного та документального забезпечення або на рівнозначній посаді та стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати у межах одного місяця в розмірі 20986,14 грн. 14 коп. звернуто до негайного виконання. В решті позовних вимог відмовити.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2020 року апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року у справі № 260/1096/19 без змін.

На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 наказом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 01.06.2020 року № 116 о/с, пункт наказу ГУНП області від 22 липня 2019 року № 155 о/с, у частині звільнення зі служби в поліції, відповідно до п. 4 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) підполковника поліції ОСОБА_1 , колишнього заступника начальника правління кадрового забезпечення ГУНП в Закарпатській області - начальника відділу організаційно-аналітичного та документального забезпечення було скасовано та поновлено його на посаді заступника начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Закарпатській області начальника відділу комплектування, з 23 липня 2019 року.

Однак ОСОБА_1 до роботи не приступив, а тому 25.06.2020 року Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області було видано наказ №1394 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника УКЗ ГУНП ОСОБА_1 », яким за грубе порушення службової дисципліни, вимог пунктів 4, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію», Правил етичної поведінки поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, пункту 4 статті 40 Кодексу Законів про працю України, наказу ГУНП від 10.08.2016 №833 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку для поліцейських, державних службовців та працівників апарату Головного управління Національної поліції в Закарпатській області», що проявилась у безпідставній відсутності на службі з 01.06.2020 по 25.06.2020, тобто прогулі, оголошено ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення звільнення із служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 25.06.2020 року №134о/с «По особовому складу», підполковника поліції ОСОБА_1 заступника начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Закарпатській області начальника відділу комплектування звільнено з 25 червня 2020 року за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

Судом встановлено, що 08 вересня 2020 року відповідачем було виконано рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 91513,31 грн. 31 коп. з відрахуванням податків та зборів.

Вважаючи дії, бездіяльність та накази ГУ НП в Закарпатській області протиправними, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою про їх скасування та застосування наслідків такого.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Частиною другою статті 372 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Пункт 3 частини першої статті 371 КАС України визначає, що рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Відповідно до частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України (далі- КЗпП України) у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Згідно з частиною п`ятою статті 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у постанові «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу (пункт 34).

Таким чином, законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає у тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде це рішення суду оскаржуватися.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист прав та інтересів громадян і держави.

Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.07.2019 у справі № 825/1281/16.

Добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов`язок. Зазначений обов`язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивача, на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року у справі №260/1096/19, поновлено з 23 липня 2019 року на посаді заступника начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Закарпатській області начальника відділ комплектування (наказ ГУНП в Закарпатській області від 01 червня 2020 року за №116 о/с).

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій ГУНП в Закарпатській області щодо незаконного часткового виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року у справі №260/1096/19 в частині поновлення на службі в поліції ОСОБА_1 не на підставі, в порядку та спосіб, визначеному Конституцією та законами України відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України та рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року у справі №260/1096/19 та визнання протиправним та скасування наказу ГУ НП в Закарпатській області від 01.06.2020 року №116 о/с, суд зазначає наступне.

Позивач у позовній заяві зазначає, що у листі від 01.06.2020 року він звертався до керівництва ГУНП в Закарпатській області з проханням скасувати наказ №116о/с ГУНП від 01.06.2020 року для забезпечення дотримання вимог ст.25 Закону України «Про запобігання корупції» та ст.66 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки, вважає, що таке протиправне поновлення без повідомлення його про необхідність звільнення в територіальному управлінні Служби судової охорони у Закарпатській області із одержанням трудової книжки для з`явлення в ГУНП в Закарпатській області з метою добровільного виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року у справі №260/1096/19 та без вручення йому 01.06.2020 року наказу №116о/с ГУНП в Закарпатській області від 01.06.2020 року є протиправними незаконними діями із подальшим наміром звільнити зі служби за невихід на службу в поліції - за порушення дисципліни.

На виконання рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року наказом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 01.06.2020 № 116 о/с, пункт наказу ГУНП області від 22 липня 2019 року № 155 о/с, у частині звільнення зі служби в поліції, відповідно до п. 4 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) підполковника поліції ОСОБА_1 , колишнього заступника начальника правління кадрового забезпечення ГУНП в Закарпатській області - начальника відділу організаційно-аналітичного та документального забезпечення було скасовано та поновлено його на рівнозначній посаді (із рівнозначним, зрозуміло, посадовим окладом за зазначеною посадою та відповідними цій посаді надбавками, за специфічні умови проходження служби в поліції, відповідно до постанови КМУ від 11.11.2015 № 988, п. 4 розділу II Порядку та мов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 № 260).

Статтею 129-1 Конституції України в визначено, що суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання та держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку

Згідно до ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Тобто, відповідачем ГУНП в Закарпатській області, діючи у межах своїх повноважень, виконано рішення суду, яке набуло законної сили, а саме позивача ОСОБА_1 було поновлено на посаді заступника начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Закарпатській області - начальника відділу комплектування цього ж управління ГУНП області.

У зв`язку з вищевикладеним, відповідно до норм діючого законодавства, позивачу ОСОБА_1 було надіслано повідомлення про його поновлення на службі в поліції та прибуття до управління кадрового забезпечення ГУНП області для внесення відповідних записів до його трудової книжки (лист УКЗ ГУНП області від 01.06.2020 № 1178/106/2-2020).

Однак, записи до трудової книжки не були внесені у зв`язку із непред`явленням ОСОБА_1 трудової книжки до управління кадрового забезпечення ГУНП області.

Разом з тим, судом встановлено, що 29.09.2019 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу провідним інспектором в територіальне управління Служби судової охорони у Закарпатській області, а 22.11.2020 року призначений на посаду начальника відділу по роботі із персоналом територіального управління Служби судової охорони у Закарпатській області, де працює по теперішній час.

Також судом встановлено, що позивач до Закарпатського окружного адміністративного суду із заявою в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України по справі №260/1096/19 не звертався.

Суд дійшов переконання, що вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Закарпатській області №116 о/с від 01.06.2020 року в частині поновлення є безпідставними, оскільки відповідач виконав рішення суду по справі, в якій був позивачем ОСОБА_1 , а тому всі посилання на порушення прав на працю та примус є безпідставними, адже рішення суду було винесено на користь позивача і є прямим волевиявленням та бажанням ОСОБА_1 , тому в цих частинах позовних вимог слід відмовити.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів №1394о/с Головного управління національної поліції в Закарпатській області від 25.06.2020 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника УКЗ ГУНП ОСОБА_1 » та №134о/с «По особовому складу» Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 25.06.2020 року про звільнення ОСОБА_1 із 25 червня 2020 року, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України врегульовані Законом України «Про Національну поліцію».

Статтею 18 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Статтею 19 цього Закону передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 року затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, за приписами статі 1 якого вбачається, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ч.1-3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно п.4 ст.40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку, в тому числі, прогулу (відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Судом встановлено, що наказом ГУНП в Закарпатській області №1212 від 02.06.2020 року призначено службове розслідування за фактом не виходу на роботу ОСОБА_1 .

Згідно матеріалів службового розслідування встановлено, що 02.06.2020 року до керівництва Головного управління Національної поліції в Закарпатській області звернувся із рапортом начальник управління кадрового забезпечення ГУНП підполковник поліції Скороход А.В. про те, що відповідно до наказу ГУНП в Закарпатській області від 01.06.2020 № 116 о/с на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року по адміністративній справі № 260/1096/19 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2020 по цій же справі, на службу на посаду заступника начальника управління кадрового забезпечення ГУНП в Закарпатській області - начальника відділу комплектування поновлено підполковника поліції ОСОБА_1 (звільнений зі служби з Національної поліції України відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів), наказом від 22 липня 2019 року № 155 о/с із посади заступника начальника управління кадрового забезпечення ГУНП в Закарпатській області - начальника організаційно - аналітичного та документального забезпечення).

Оскільки 01.06.2020 року та 02.06.2020 року ОСОБА_1 не з`явився до УКЗ ГУНП і не приступив до виконання своїх службових обов`язків, 02.06.2020 року начальником УКЗ ГУНП в Закарпатській області підполковником поліції ОСОБА_2 підготовлено рапорт про невихід його на службу та необхідність призначення і проведення службового розслідування.

Під час службового розслідування встановлено, що 01.06.2020 року після видачі наказу щодо поновлення ОСОБА_1 , управлінням кадрового забезпечення ГУНП підготовлено та нарочно передано лист від 01.06.2020 року № 1177/106/2-2020, адресований начальникові територіального управління Служби судової охорони у Закарпатській області в якому зазначено про поновлення на службі в поліції ОСОБА_1 , який за наявними відомостями працевлаштований у Службі судової охорони (вказаний лист отриманий працівником Служби судової охорони 01.06.2020). Цього ж дня надіслано лист ОСОБА_1 № 1178/106/2-2020 в якому останнього повідомлено, що його поновлено на службу в поліцію на виконання рішення суду і призначено на посаду заступника начальника УКЗ ГУНП в Закарпатській області. У вказаному листі також запропоновано ОСОБА_1 приступити до виконання функціональних обов`язків за вищевказаною посадою та надати до УКЗ ГУНП трудову книжку для внесення записів про поновлення, а також військовий квиток (лист рекомендованим поштовим зв`язком надіслано за адресою місця проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , зазначеній у особовій справі).

Починаючи з 01.06.2020 року комісією у складі: начальника УКЗ ГУНП підполковника поліції А. Скорохода, заступника начальника УКЗ ГУНП полковника поліції В. Дьордяя, інспектора ВІОС УКЗ капітана поліції О. Тупчія, начальника ВПН ГУНП підполковника поліції ОСОБА_3 та молодших інспекторів охорони адмінбудівлі ГУНП, які чергували відповідно до графіку, проводилося документування факту відсутності на службі ОСОБА_1 , шляхом складання актів про відсутність на службі.

Зокрема такі акти складалися про невихід на службу 01.06.2020 року та 02.06.2020 року за номером 1213/106/2-2020, 03.06.2020 року за номером 1227/106/2-2020, 04.06.2020 року за номером 1241/106/2-2020, 05.06.2020 року за номером 1243/106/2-2020, 09.06.2020 року за номером 1266/106/2-2020, 10.06.2020 року за номером 1271/106/2-2020, 11.06.2020 року за номером 1310/106/2-2020, 12.06.2020 року за номером 1316/106/2-2020, 15.06.2020 року за номером 1327/106/2-2020, 16.06.2020 року за номером 1350/106/2-2020, 17.06.2020 року за номером 1370/106/2-2020, 18.06.2020 року за номером 1380/106/2-2020, 19.06.2020 року за номером 1389/106/2-2020, 22.06.2020 року за номером 1399/106/2-2020, 23.06.2020 року, 24.06.2020 року, 25.06.2020 року за номером 1429/106/2-2020.

Дисциплінарною комісією для надання пояснення з приводу службового розслідування 09.06.2020 року на 10.00 був запрошений заступник начальника УКЗ ГУНП в Закарпатській області - начальник відділу комплектування підполковник поліції ОСОБА_1 , який повідомив, що 04.06.2020 близько 11:00 години у відділенні «Укрпошти» отримав листа начальника управління кадрового забезпечення ГУНП в Закарпатській області за вихідним номером 1178/106/2-2020 від 01.06.2020 року про поновлення його на службі в поліції та витяг з наказу ГУНП в Закарпатській області від 01.06.2020 року №116 о/с, а також лист дисциплінарної комісії ГУНП від 03.06.2020 року за вихідним номером 1223/106/2-2020 про початок проведення службового розслідування.

Аналізуючи зміст ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», ст.1, ст.11, ст.13 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», п.4 ст.40 Кодексу законів про працю України, суд приходить висновку, що ОСОБА_1 без поважних причин був відсутній на роботі.

При цьому, суд зазначає, що поважними причинами відсутності на роботі визнається у разі доведеної непрацездатності працівника, хоча б вона і не була підтверджена лікарняним листком, відмови працівника від переміщення, якщо робота протипоказана працівникові за станом здоров`я. Причинами сімейно-побутового характеру, якщо вихід працівника на роботу за наявності таких причин міг би заподіяти працівникові або іншим особам шкоду, а також інші обставини, які стались не з вини працівника, що об`єктивно унеможливлюють або суттєво ускладнюють виконанню службових обов`язків та перебування на робочому місці.

В матеріалах справи відсутні докази поважності відсутності позивача на робочому місці (службі) з 01.06.2020 року по 25.06.2020 року, а відтак висновок відповідача про неприбуття на службу без поважних причин з 01.06.2020 року по 25.06.2020 року заступника начальника управління кадрового забезпечення ГУ НП в Закарпатській області начальника відділу комплектування підполковника поліції ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

Зі змісту вказаної норми вбачається, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку, що відповідачем правомірно застосовано відносно ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення передбачене п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

На підставі викладеного суд приходить висновку, що накази Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області №134 о/с від 25.06.2020 року «По особовому складу» та від 25.06.2020 року №1394 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника УКЗ ГУНП ОСОБА_1 » винесені з дотриманням вимог Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», Кодексу законів про працю України. Підстав для їх скасування суд не встановив, а відтак в задоволенні позову в цих частинах слід відмовити.

Щодо позовної вимоги про стягнення з ГУНП в Закарпатській області середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі від 02.12.2019 року у справі №260/1096/19, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 236 КЗпП України виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі проводиться незалежно від вини роботодавця в цій затримці. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Судом встановлено, що позивача поновлено на посаді наказом №116о/с від 01.06.2020 року «По особовому складу».

Однак, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року у справі №260/1096/19 в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 91513,31 грн. з відрахуванням податків та зборів виконано 08.09.2020 року.

Вказане зумовлює висновок суду про наявність підстав для стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі відповідно до статті 236 КЗпП України.

Судом не беруться до уваги доводи відповідача про відсутність його вини у такій затримці, оскільки передбачена статтею 236 КЗпП України відповідальність роботодавця не поставлена у залежність від його вини.

Саме така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №812/801/17 і від 30.04.2020 у справі №260/1424/18.

Вирішуючи питання щодо суми середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі, суд виходить з такого.

Сума середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі повинна обраховуватися за період з 02.12.2019 року по дату повного виконання рішення суду 08.09.2020 року.

Статтею 27 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок №100), який застосовується у випадку виплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку №100 основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 Порядку).

У відповідності до абзацу 3 пункту 2 Порядку №100 середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Таким чином, середня заробітна плата для цілей, передбачених статтею 236 КЗпП України, повинна обчислюватися з виплат, отриманих ним за попередні два місяці роботи.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, суд враховує середньоденний розмір заробітної плати ОСОБА_1 , встановлений у рішенні Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року у справі № 260/1096/19.

Вказаним рішенням встановлено, що середньомісячна заробітна плата позивача становить 20986,14 грн, середньоденна 688,07 грн.

Період затримки рішення становить 281 днів (з 02.12.2019 по 08.09.2020).

Таким чином, середній заробіток за час затримки виконання судового рішення складає 193347,67 грн. (688 грн. 07 коп. * 281 дні).

З урахуванням встановленої затримки виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 у справі № 260/1096/19, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі за період з 02.12.2019 по 08.09.2020 у розмірі 193347,67 грн., з урахуванням обов`язкових платежів та зборів.

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року у справі №260/1096/19 в частині поновлення позивача на посаді, суд враховує висновки Верховного Суду висловлені в постанові від 22.08.2019р. у справі №522/10140/17, відповідно до яких вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

В даному випадку суд зазначає, що належним способом захисту порушеного права позивача на поновлення на посаді згідно рішення суду є стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді, що є державною гарантією, право на отримання якого виникла у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту (визнання протиправною бездіяльності щодо невиконання рішення суду) не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним, у зв`язку із чим у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року у справі №260/1096/19 належить відмовити.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За приписами вимог п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи наведене, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, виходячи з системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що адміністративний позов належить задовольнити частково.

Згідно положень статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до положень ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області (вул. Ф.Ракоці, буд. 13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання незаконними та скасування наказів, визнання протиправною бездіяльності та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Головного управління Національної поліції у Закарпатській області (вул. Ф.Ракоці, буд. 13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 02.12.2019 року по 08.09.2020 року в розмірі 193347,67 грн. (сто дев`яносто три тисячі триста сорок сім гривень 67 копійок) з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.

Рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 20986,14 грн. (двадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят шість гривень 14 копійок) звернути до негайного виконання.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 14 червня 2021 року.

СуддяЯ. М. Калинич