Справа № 200/4983/21
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 р. Справа№200/4983/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грищенка Є.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі відповідач) про:

- визнання протиправними дії щодо відмови згідно листа від 31 грудня 2020 року №473-549/К-02/8-0572/20 в нарахуванні та виплати пенсії по інвалідності другої групи за період з 03 серпня 2020 року по 15 листопада 2020 року;

- зобов`язання нарахувати та виплатити пенсію по інвалідності другої групи за період з 03 серпня 2020 року по 15 листопада 2020 року включно.

В обґрунтування позову зазначено, що 03 серпня 2020 року позивачці встановлено інвалідність другої групи на строк до 23 вересня 2023 року. У зв`язку з важким станом здоров`я, самоізоляцією позивачка не мала можливості завчасно звернутись до відповідача із заявою про призначення пенсії по інвалідності та надала її 16 листопада 2020 року. З 16 листопада 2020 року позивачці призначено пенсію по інвалідності, однак за період з 03 серпня 2020 року по 15 листопада 2020 року пенсія не нараховувалась.

23 грудня 2020 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про нарахування та виплату пенсії за вказаний період, однак листом від 31 грудня 2020 року їй було відмовлено.

Позивачка вважає таку відмову протиправною, оскільки нею пропущено строк подання заяви про призначення пенсії з поважних причин, зокрема у зв`язку з карантинними обмеженнями та важким станом здоров`я.

Ухвалою суду від 30 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) учасників справи.

31 травня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено що пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулось не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності. Позивачка звернулась із заявою про призначення пенсії 16 листопада 2020 року, тобто пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності у зв`язку з чим призначивши пенсію 16 листопада 2020 року управління діяло в межах встановлених законодавством норм.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивачка ОСОБА_1 , громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКП: НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки міжрайонної МСЕК м. Покровська серії 12ААБ № 881902, позивачці встановлено другу групу інвалідності з 03 серпня 2020 року по 01 вересня 2023 року.

16 листопада 2020 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії по інвалідності та надала необхідні документи.

Рішенням управління від 18 листопада 2020 року позивачці призначено пенсію по інвалідності з 16 листопада 2020 року.

У грудні 2020 року позивачка звернулась до відповідача із заявою щодо виплати пенсії за період з 03 серпня 2020 року по 15 листопада 2020 року. У заяві пояснила, що не могла звернутись із заявою про призначення пенсії у межах тримісячного строку у зв`язку з важким станом здоров`я, введенням карантинних заходів та самоізоляцією.

Листом від 31 грудня 2020 року № 473-549/К-02/8-0572/20 відповідач повідомив про те, що пенсію призначено з дня звернення, тобто, з 16 листопада 2020 року у зв`язку з пропущеним тримісячним строком звернення, встановленим п. 2 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (далі Закон № 1058).

Статтею 5 Закону № 1058 передбачено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються види пенсійних виплат, умов набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Частиною 1 статті 9 Закону № 1058 встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону №1058 пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Відповідно до ст. 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, зокрема, пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності;

У такому самому порядку призначається пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком, якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані на день встановлення інвалідності, і з дня виникнення такого права - якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані в період після встановлення інвалідності до дня звернення за призначенням пенсії по інвалідності.

У разі коли вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані після призначення пенсії по інвалідності, пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком призначається з дня настання такого права, якщо звернення за призначенням пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відбулося не пізніше трьох місяців з дня настання такого права.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною першою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено присічні строки для звернення за призначенням пенсії того чи іншого виду. Застережень щодо відступу від цих строків з будь-яких причин ні стаття 45, ні сам Закон не містять.

Суд зауважує, що жодних змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині строків подання заяв про призначення пенсії, чи продовження строків подання таких заяв внесено не було. Не вносились й зміни щодо зупинення строків подання заяв про призначення пенсії на період карантину.

Крім того, суд зазначає, що пунктом 1.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 передбачено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Тобто, законодавством передбачено кілька альтернативних способів подачі заяви про призначення пенсії: особисто чи через представника, через вебпортал, а також шляхом надіслання такої заяви поштою. Зазначене спростовує твердження позивачки щодо неможливості звернутись із заявою про призначення пенсії у зв`язку з запровадженням карантинних заходів та самоізоляції.

Як вже зазначалось раніше, судом встановлено та не заперечується сторонами, позивачка звернулась із заявою про призначення пенсії по інвалідності 16 листопада 2020 року, тобто пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що призначаючи позивачці пенсію з 16 листопада 2020 року, тобто з часу звернення, а не з часу встановлення інвалідності, відповідач дів в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, а тому суд не вбачає протиправних дій управління щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачці пенсії за період з 03 серпня 2020 року по 15 листопада 2020 року та, як наслідок, підстав для зобов`язання відповідача провести нарахування та виплату пенсії за вказаний період.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, беручи до увагу всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 31 травня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Є.І. Грищенко