Справа № 420/3942/21
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/3942/21

Головуючий І інстанції: Танцюра К.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Косцової І.П., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року про задоволення заяви про відмову від адміністративного позову Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сегед» про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

15.03.2021р. Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСББ «Сегед», в якому просив суд зобов`язати ОСББ передати до Департаменту картотеки з питань реєстрації фізичних осіб за адресою: м.Одеса, вул.Сегедська,1/4.

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду від 22.03.2021р. відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

05.04.2021р. до канцелярії суду 1- ї інстанції від представника Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради надійшла заява про відмову від позову, в якій останній, посилаючись на факт передачі відповідачем після подання даної позовної заяви архівної картотеки з питань реєстрації фізичних осіб по спірному житловому будинку, просив суд прийняти відмову від позову, закрити провадження у справі та стягнути з відповідача судовий збір в сумі 2270 грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року (ухваленою в порядку письмового провадження) вказану вище заяву Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про відмову від позову задоволено частково та провадження у справі закрито. У задоволенні іншої частини вимог заяви - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду 1-ї інстанції, представник позивача 29.04.2021р. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану вище ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12.04.2021р. та повністю задовольнити заяву представника позивача від 05.04.2021р.

18.05.2021р. матеріали даної справи, разом із апеляційною скаргою, надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2021р. відкрито апеляційне провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, постановляючи ухвалу від 12.04.2021р. про часткове задоволення заяви представника позивача про відмову від позову та відмовляючи у стягненні з відповідача судового збору, окружний суд, посилаючись на вимоги ч.2 ст.139 та ст.140 КАС України, виходив з того, що позивач, як суб`єкт владних повноважень, у разі відмови від позову не має права на повернення сплаченого ним при подачі позову судового збору.

Однак, колегія суддів, уважно дослідивши матеріали справи, не може погодитися з такими висновками суду 1-ї інстанції, з огляду на наступне.

Так, як передбачено приписами ч.ч.1,2,3,5 ст.189 КАС України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем, суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. Про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі ж часткової відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог. Суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.238 КАС України, суд закриває провадження у справі: якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

При цьому, як визначено ч.2 ст.238 КАС України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Так, як встановлено судовою колегією з матеріалів справи, 15.03.2021р. Департамент надання адміністративних послуг Одеської міськради звернувся до окружного суду із адміністративним позовом до ОСББ «Сегед», в якому просив суд зобов`язати відповідача передати до Департаменту архівні картотеки з питань реєстрації фізичних осіб за адресою: м.Одеса, вул.Сегедська,1/4.

Як свідчать матеріали справи, Департамент надання адміністративних послуг Одеської міськради при подачі до суду 1-ї інстанції вказаного позову сплатив судовий збір в сумі 2270 грн., що підтверджується платіжним дорученням №70 від 02.03.2021р. (а.с.26).

В подальшому, як вбачається з матеріалів справи, 05.04.2021р., т.б. після подачі даного позову та ухвали суду від 22.03.2021р. про відкриття провадження у справі, до канцелярії суду 1-ї інстанції від представника Департаменту надання адміністративних послуг ОМР надійшла заява про відмову від цього позову, в якій останній, посилаючись на факт передачі відповідачем після подання даної позовної заяви архівної картотеки з питань реєстрації фізичних осіб по спірному житловому будинку, просив суд прийняти відмову від позову, закрити провадження у справі та стягнути з відповідача судовий збір в сумі 2270 грн.

Проте, як вже зазначалося вище, суд 1-ї інстанції своїм спірним рішенням (ухвалою) лише частково задовольнив вказану заяву представника позивача та, фактично в порушення вимог ч.3 ст.189 КАС України, конкретно не зазначив в резолютивній частині ухвали про прийняття відмови від позову, а лише тільки закрив провадження у даній справі, відмовивши при цьому у стягненні (поверненні) судового збору.

Разом з тим, як вказувалося вище апеляційний суд не погоджується з таким рішенням суду 1-ї інстанції і вважає його помилковим.

Так, як слідує зі змісту вимог ч.1 ст.140 КАС України, якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд, за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Тобто, як встановлено з матеріалів справи та змісту заяви представника позивача від 05.04.2021р., а також як чітко передбачено Кодексом адміністративного судочинства України, якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви (як в даному випадку і було), то суд, за заявою позивача, повинен присудити усі понесені ним у справі витрати (в т.ч. і судовий збір) з відповідача.

При цьому, необхідно звернути увагу на те, що в процесуальному законодавстві не міститься жодних застережень щодо застосування ст.140 КАС України, зокрема і таких, як виконання зобов`язання у зв`язку з відкриттям позовного провадження.

Що ж стосується приписів ч.2 ст.139 КАС України, на які посилався суд 1-ї інстанції в обґрунтування своєї позиції, то останні, на думку судової колегії, не можуть бути застосовані до цього випадку, оскільки передбачене цими нормами правило фактично стосується виключно лише тільки того випадку, коли суд своїм рішенням саме задовольняє позов суб`єкта владних повноважень, а не постановляє ухвалу про прийняття заяви позивача (суб`єкта владних повноважень) про відмову від позову, як є в даному конкретному випадку.

Одночасно, колегія суддів вважає за необхідне зазначити й про те, що аналогічна правова позиція з цього спірного питання була висловлена і Верховним Судом, зокрема, в постанові від 13.02.2020р. по справі №815/5101/17.

Таким чином, враховуючи вказані вище обставини, судова колегія, уважно дослідивши матеріали справи, вважає, що оскаржувана ухвала суду 1-ї інстанції від 12.04.2021р. є частково необґрунтованою та підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, судова колегія вважає, що судом першої інстанції було не повно з`ясовано усі обставини, що мають значення для справи, та частково порушено норми процесуального права, що призвело до частково неправильного вирішення справи, до того ж, деякі висновки суду не повністю відповідають обставинам справи та ґрунтуються на невірному тлумаченні норм діючого процесуального законодавства.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення має право скасувати його повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У силу вимог ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, за таких обставин колегія суддів вважає, що суд 1-ї інстанції допустив частково неправильне застосування норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого, відповідно до ч.1 ст.315, п.4 ч.1 ст.317 КАС України, апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвалу - скасуванню, з прийняттям нового рішення про повне задоволення заяви представника позивача від 05.04.2021р.

Керуючись ст.ст.140,189,238,308,311,312,315,317,320,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року - скасувати.

Заяву представника Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 05.04.2021р. про відмову від позову задовольнити повністю.

Прийняти відмову представника Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради Мельника Д.В. від адміністративного позову.

Провадження у справі №420/392/21 за адміністративним позовом Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сегед» про зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сегед» () на користь Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради () судовий збір за подачу даного адміністративного позову в сумі 2270 грн. (платіжне доручення №70 від 02.03.2021р.).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 14.06.2021р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: І.П. Косцова

В.О. Скрипченко