Справа № 580/5902/20
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2021-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 червня 2021 року справа № 580/5902/20 м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гарань С.М., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали заяви ОСОБА_1 у справі № 580/5902/20 за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

На адресу Черкаського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 , згідно якої позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо виконання рішення суду від 12.03.2021 та постановити окрему ухвалу;

- за наявності ознак кримінального правопорушення надіслати окрему ухвалу на адресу прокурору або органу досудового розслідування для вжиття відповідних заходів;

- вирішити питання про встановлення судового контролю у вказаній справі та зобов`язати відповідача подати до суду звіт про виконання рішення суду від 12.03.2021;

- звернути рішення суду до негайного виконання;

- роз`яснити судове рішення від 12.03.2021;

- виправити описку у рішенні суду.

Вказану заяву просить розглядати за його відсутності.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12.03.2021 позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці половини строку навчання на юридичному факультеті Київського державного університету ім. Т.Г. Шевченка з 01.09.1973 до 27.06.1978. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , окрім стажу роботи на посаді судді - 21 рік 2 місяці 4 дні, також половину строку навчання на юридичному факультеті Київського державного університету ім. Т.Г. Шевченка з 01.09.1973 до 27.06.1978 та провести перерахунок, нарахування та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 . Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у проведенні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з 19.02.2020 на підставі довідки Черкаського апеляційного суду від 20.02.2020 № 04-24/56/2020. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Черкаського апеляційного суду від 20.02.2020 № 04-24/56/2020 із врахуванням фактично сплачених сум, починаючи з 19.02.2020. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Розглянувши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд зазначає таке.

Стосовно визнання протиправною бездіяльності відповідача та постановлення окремої ухвали в порядку ст. 249 КАС України, суд зазначає наступне.

Позивач, 24.04.2021 направив до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області заяву щодо виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12.03.2021.

Листом від 11.05.2021 № 2936-2853/Л-03/8-2300/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області роз`яснило позивачу, що його стаж на посаді судді становить 21 рік 2 місяці 4 дні (відповідно до розрахунку апеляційного суду Черкаської області). Стаж роботи на посаді судді, враховуючи половину строку навчання на юридичному факультеті Київського державного університету ім. Т.Г. Шевченка з 01.09.1973 до 27.06.1978 для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 23 роки 7 місяців 2 дні.

Отже на виконання рішення суду від 12.03.2021 у справі № 580/5902/20, позивачу з 19.02.2020 проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 56% суддівської винагороди, відповідно до п. 3 ст. 142 Закону № 1402 відповідно довідки Черкаського апеляційного суду від 20.02.2020 № 04-24/56/2020. Також вказано, що виплати нараховані за рішенням суду за період з 19.02.2020 до 30.04.2021 будуть здійснені за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Тобто, на переконання заявника протиправна бездіяльність боржника щодо не виконання рішення полягає в тому, що останнім під час виконання рішення суду від 12.03.2021 та перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці відповідно довідки Черкаського апеляційного суду від 20.02.2020 № 04-24/56/2020 застосовано 56% суддівської винагороди, відповідно до п. 3 ст. 142 Закону № 1402. При цьому такий перерахунок здійснено лише з травня 2021 року.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 частини 3 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно з частиною 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Так, відповідно до частини 1 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Суд зазначає, що зазначені у ст. 383 КАС України правові норми мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Вказана правова позиція визначена в постанові Верховного Суду по справі №520/11829/17 від 27 листопада 2018 року.

Частиною шостою цієї ж статті передбачено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, суд зазначає, що передбачений правовий інститут контролю за виконанням рішення суду підлягає застосуванню виключно у разі вчинення суб`єктом владних повноважень під час виконання судового рішення протиправних дій чи бездіяльності або прийняття протиправних рішень, які у свою чергу порушують законні права та інтереси позивача. Визнання судом протиправними рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідача - можливе лише у разі встановлення факту протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру на користь особи-позивача.

Позивач посилається на те, що під час виконання рішення суду від 12.03.2021 та перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці відповідно довідки Черкаського апеляційного суду від 20.02.2020 № 04-24/56/2020 відповідачем застосовано 56% суддівської винагороди, відповідно до п. 3 ст. 142 Закону № 1402. При цьому такий перерахунок здійснено лише з травня 2021 року, що призвело до протиправної бездіяльності відповідача по перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Згідно ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Частково задовольняючи позовні вимоги позивача, у рішенні від 12.03.2021 суд зазначав, що належним способом захисту прав позивача є визнання неправомірними дій ГУ ПФУ в Черкаській області щодо не зарахування до стажу роботи позивача, що дає право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці половини строку навчання на юридичному факультеті Київського державного університету ім. Т.Г. Шевченка з 01.09.1973 до 27.06.1978 та зобов`язання зарахувати такий стаж і провести перерахунок розміру грошового утримання.

Однак, стосовно позовних вимог щодо проведення перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 86% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, суд зазначив, що оскільки перерахунок відповідачем ще не проведений, що виключає правові підстави для зазначення у резолютивній частині рішення будь-якої інформації окрім тієї, що пов`язана зі здійсненням такого перерахунку на підставі відповідної довідки.

Тому, суд прийшов до висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання ГУ ПФУ в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Черкаського апеляційного суду від 20.02.2020 № 04-24/56/2020, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

Як свідчать матеріали справи, листом від 11.05.2021 № 2936-2853/Л-03/8-2300/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повідомила позивача про виконання рішення суду від 12.03.2021 у справі № 580/5902/20.

До стажу роботи на посаді судді зараховано половину строку навчання на юридичному факультеті Київського державного університету ім. Т.Г. Шевченка з 01.09.1973 до 27.06.1978, для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці стаж позивача становить 23 роки 7 місяців 2 дні.

Розмір щомісячного довічного грошового утримання перерахованого за судовим рішенням, та склав 97112,40 грн. Зазначено, що борг за період з 19.02.2020 по 30.04.2021 буде виплачений за наявності відповідного фінансування. Відповідно рішення №59 від 21.04.2021 позивачу здійснено перерахунок довічного грошового утримання з 19.02.2020 по 30.11.2021 та з 01.12.2021 (довічно) по 97112,40 грн кожного місяця.

Таким чином, суд, вважає що рішення суду по справі №580/5902/20 відповідачем виконано.

Щодо посилання позивача на ті обставини, що відповідачем здійснено перерахунок в розмірі 56% суддівської винагороди та при цьому такий перерахунок здійснено лише з травня 2021 року, що на переконання позивача є протиправним, суд зазначає наступне.

В даній адміністративній справі суд задовольнив позов частково. Резолютивна частина рішення не містить в собі зобов`язання відповідача здійснити перерахунок довічного грошового утримання з визначенням відсотків, які належить застосувати під час такого перерахунку, визначено період з якого має бути здійснений перерахунок (з 19.02.2020), проте відсутні чіткі висновки в який строк має бути здійснена така виплата.

Як встановлено, судом вище відповідно рішення №59 від 21.04.2021 позивачу здійснено перерахунок довічного грошового утримання з 19.02.2020 по 30.11.2021 та з 01.12.2021 (довічно) по 97112,40 грн кожного місяця. При цьому відповідно до виписки з карткового рахунку позивача в АТ КБ «ПриватБанк», перша виплата перерахованого грошового утримання в сумі 97112,40 грн здійснена 19.05.2021. При цьому, листом від 11.05.2021 № 2936-2853/Л-03/8-2300/21, позивачу повідомлено, що заборгованість за період з 19.02.2020 по 30.04.2021 буде виплачена за наявності відповідного фінансування.

Тому помилковими є твердження позивача, що відповідачем на виконання рішення суду в даній справі здійснено перерахунок грошового утримання лише з 19.05.2021, оскільки такий перерахунок здійснено з 19.02.2020, що підтверджується рішення №59 від 21.04.2021, натомість перша виплата перерахованої суми відбулася 19.05.2021.

Крім того, суд зазначає, що виходячи зі змісту спірних відносин, позивач станом на час подання заяви в порядку ст. 383 КАС України не позбавлений права звернутись до суду з позовом про оскарження дій/бездіяльності відповідача та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок довічного грошового утримання із визначенням відсотків, які належить застосувати під час такого перерахунку, що є підставою для відмови в задоволенні заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України.

Отже, оскільки правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого закріплений у тому числі і приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача, тому підстави для задоволення заяви позивача, поданої в порядку статті 383 КАС України, відсутні.

Стосовно ж вимоги позивача за наявності ознак кримінального правопорушення надіслати окрему ухвалу на адресу прокурору або органу досудового розслідування для вжиття відповідних заходів, то суд не вбачає підстав для вжиття заходів вказаного реагування, оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для її постановлення.

Щодо вимог позивача, заявлених у заяві, про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду в порядку ст. 382 КАС України, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вказана норма визначає заходи судового контролю за виконанням рішення суду, прийнятого по суті позовних вимог не на користь суб`єкта владних повноважень, та направлена суто на забезпечення належного та своєчасного виконання судового рішення.

Суд враховує, що станом на час звернення позивачем з заявою про встановлення контролю за виконанням рішення суду, останнє вже було виконано, що свідчить про неможливість та недоцільність зобов`язання відповідача подавати звіт про виконання рішення суду.

Щодо допуску рішення суду до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць, то суд, виходить з наступного.

Із положень пункту 1 частини першої статті 371 КАС України встановлено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Отже, як видно зі змісту процитованої норми, негайно виконуються рішення про присудження платежів у межах суми стягнення за один місяць, тобто умовою для негайного виконання судового рішення є задоволення вимог позивача про стягнення певної суми, з якої можна виокремити її місячний розмір.

Проте, позивач просив суд зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, тобто заявлено вимогу немайнового характеру.

Відтак, враховуючи наведене, правових підстав для допуску рішення суду до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць, суд не вбачає, про що також було зазначено у рішенні суду.

Стосовно роз`яснення рішення суду, суд зазначає таке.

У заяві позивач просить суд роз`яснити рішення суду в частині того, який відсотковий розмір необхідно застосовувати під час перерахунку довічного грошового утримання, з якого часу відповідач має здійснити такий перерахунок та чи може бути відсутність у відповідача бюджетних призначень підставою для не виконання рішення суду.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено.

Суд зазначає, що конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим Кодекс адміністративного судочинства України не містить, а зі змісту приписів ст. 254 КАС України вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

В п. 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі" зазначено, що роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. При роз`ясненні свого рішення суд в ухвалі з цього приводу викладає більш повно і ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Суд вказує на те, що необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли останнє є незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що повинні здійснювати його виконання.

Згідно п. 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про судове рішення в адміністративній справі" №7 від 20.05.2013 зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Суд також зазначає, що підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням судового рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. Водночас суд, роз`яснюючи рішення не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Відтак, процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

Суд звертає увагу на те, що ст. 254 КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Незрозумілість судового рішення є оцінним поняттям, а доцільність роз`яснення судового рішення приймається на розсуд суду, який має відштовхуватись від раціональних критеріїв (здоровий глузд, зрозумілість для звичайної розумної людини без юридичної освіти).

Виходячи з системного тлумачення положень статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, роз`яснено може бути рішення чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз`яснення її важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тому, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане Кодексом адміністративного судочинства України.

Водночас, в рішенні Черкаського окружного адміністративного суду від 12.03.2021, чітко та зрозуміло викладено зміст такого судового рішення, рішення викладено з додержанням норм, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України.

Натомість, заявник просить суд роз`яснити не власне сам текст рішення, а можливість вчинення відповідачем певних дій, враховуючи прийняте судом рішення. Суд звертає увагу, що відповідач фактично просить надати юридичну консультацію, що виходить за межі повноважень суду та є недопустимим з точки зору Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки суд не є тим органом, який уповноважений надавати такого виду роз`яснення.

Таким чином, на думку суду, з урахуванням раціональності вищезазначених критеріїв доцільності роз`яснення судового рішення, у задоволенні заяви позивача про роз`яснення рішення Черкаського окружного адміністративного суду необхідно відмовити.

Крім того, в заяві позивач просить виправити описку в рішенні суду щодо зазначення коду ЄДРПОУ відповідача.

Дослідивши матеріали даного позову суд встановив, що у резолютивній частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12.03.2021 допущено описку (технічну помилку), невірно зазначено код ЄДРПОУ відповідача.

Частиною 1 статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Питання про внесення виправлень суд може вирішити в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що допущена описка не змінює суті прийнятого судом рішення, вказана описка підлягає виправленню.

Таким чином, виходячи з викладеного, а також зважаючи на ненаведення позивачем обґрунтованих аргументів на обгрунтування необхідності вжиття відповідних заходів, суд вбачає підстави для задоволення заяви позивача частково, в частині виправлення описки в рішенні суду

Керуючись ст. ст. 248, 249, 253, 254, 256, 382, 383 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Виправити описку (технічну помилку), не змінюючи при цьому змісту у абзаці п`ятому резолютивної частини рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12.03.2021 зазначивши: «код ЄДРПОУ Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області 21366538».

У задоволенні інших вимог заяви ОСОБА_1 - відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, що передбачені ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, що передбачені ст.ст.295 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.М. Гарань