Справа № 380/281/21
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/281/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому згідно із заявою поданою 02.06.2021 просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо неврахування страхового стажу ОСОБА_1 : за період навчання, в тому числі на підготовчому відділенні Українського поліграфічного інституту імені ОСОБА_2 з 01.01.1973 по 01.09.1973; за періоди з 22.05.2001 по 08.12.2012 здійснення догляду за батьком ОСОБА_3 , інвалідом 1 групи;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу: період навчання, в тому числі на підготовчому відділенні Українського поліграфічного інституту імені ОСОБА_2 з 01.01.1973 по 01.09.1973; за періоди з 22.05.2001 по 08.12.2012 здійснення догляду за батьком ОСОБА_3 , інвалідом 1 групи та провести перерахунок пенсії.

Ухвалою від 15.01.2020 суддя прийняла позовну заяву та відкрила спрощене позовне провадження в адміністративній справі, без повідомлення сторін.

Ухвалою від 12.02.2021 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом .

Ухвалою від 22.02.2021 суд ухвалив перейти із спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду справи № 380/281/21 за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 31.08.2020 позивач звернулася з листом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з проханням здійснити перерахунок пенсії з урахуванням: страхового стажу в період навчання, в тому числі на підготовчому відділенні Українського поліграфічного інститутуімені ОСОБА_2 з 01.01.1973по 26.06.1978та страхового стажу за періоди з 22.05.2001по 03.08.2009 здійснення догляду за батьком ОСОБА_3 , інвалідом 1 групи, з дня досягнення 80-річного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, отримала відмову у перерахунку пенсії.

Звертає увагу, що в трудовій книжці позивача міститься запис про те, що 06.12.1972 позивача зараховано на підготовче відділення та звільнено у зв`язку з поступленням 01.01.1973 (запис № 2), тож, за діючим на той час законодавством навчання ОСОБА_1 з 01.01.1973 по 01.09.1973 не переривало трудового стажу, а отже мусить бути враховане до страхового стажу.

Відповідно пункту «є» частини третьої ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також; час догляду за інвалідом 1 групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду. Вказує, що факт здійснення постійного догляду за батьком після досягнення ним 80-річного віку підтверджується актом від 20.08.2017, відповідями управлінь соціального захисту населення на звернення від 20.07.2012№ 2605/08-3184 та від 14.08.2012 № 08-7150; повідомленням № 6483 про призначення допомоги; довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки від 04.03.2020; постановами Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2017у справі № 876/10841/17 та від 04.07.2018 у справі №876/4341/18, у якій досліджувався факт здійснення постійного догляду за батьком ОСОБА_3 та перебування на його утриманні. Родичі, сусіди та знайомі можуть підтвердити, як свідки факт здійснення позивачем постійного догляду за батьком ОСОБА_3 . У період з 22.05.2001 по 03.08.2009 (досягнення пенсійного віку) ОСОБА_1 не була працевлаштована, що підтверджується довідкою форми ОК-5 та трудовою книжкою. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач подав відзив на позовну заяву від 16.02.2021 (вх. № 10152), у якому зазначає, що згідно з п. «д» ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі. В Положенні про підготовче відділення при вищому навчальному закладі, яке затверджене наказом Міністерства вищої та середньої освіти СРСР від 29.09.1969 №712, зазначено, що підготовчі відділення, саме як і підготовчі курси, створюються для загальноосвітньої підготовки молоді для вступу до вищого навчального закладу. Тільки після закінчення цієї підготовки особа намагатиметься вступити на навчання до вищого навчального закладу. Отже, на думку відповідача, для зарахування до страхового стажу періоду часу навчання на підготовчому відділені немає підстав.

Також вказує, що непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за інвалідом І групи можуть отримувати, за їх вибором, щомісячну компенсацію відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 № 832 або відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 № 558. Однак, згідно із листом Залізничного відділу соціального захисту Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 20.07.2012 № 2605/08-3184 щомісячну компенсацію позивач за період з 22.05.2001 по 03.08.2009 не отримувала. Отже, відсутні підстави для зарахування до страхового стажу періоду догляду позивача за її батьком з 22.05.2001 по 03.08.2009, оскільки в зазначений період позивач не підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, не сплачені страхову внески за даний період та вона не перебувала на обліку в органі соціального захисту населення, а також відсутні дані персоніфікованого обліку. Просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач подала заяву від 02.06.2021 (вх. № 39521) про розгляд справи у письмовому провадженні.

Представник відповідача у заяві від 02.06.2021 (вх. № 39521) вказав, що не заперечує щодо розгляду справи у письмовому провадженні.

02.06.2021 суд перейшов до письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 є пенсіонером, отримує пенсію за віком призначену згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з зверненням, у якому просила зарахувати страховий стаж ОСОБА_1 за період навчання, в тому числі на підготовчому відділенні Українського поліграфічного інституту імені ОСОБА_2 ; періоди здійснення догляду за батьком ОСОБА_3 , інвалідом 1 групи.

Листом від 10.09.2020 № 6158-6614/Б-02/8-1300/20 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило, що за час догляду за інвалідом І групи, починаючи з 01.01.2004 зараховується до страхового стажу виключно за умови отримання відповідної допомоги або компенсації в органах соціального захисту населення і сплати страхових внесків. При цьому вказано, що оскільки особа, яка є слухачем підготовчого відділення вищого навчального закладу, не здобуває певного освітнього та освітнього-кваліфікаційних рівнів, а лише здійснює підготовку для вступу до вищого навчального закладу, то підстав для обчислення страхового стажу з урахуванням періоду навчання на підготовчому відділенні вищого навчального закладу немає.

Вважаючи відмову необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

За приписами частини першої ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (частина третя ст. 46 Основного Закону).

Відповідно до п. д) ч. 3 ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон №1058-IV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з абз.1 ч. 2, ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Підготовчі відділення при вищих навчальних закладах були створені відповідно до Постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР від 20.08.1969 № 681 "Про організацію підготовчих відділень при вищих навчальних закладах" та Постанови ЦК КПУ та Ради Міністрів УРСР від 08.10.1969 № 573.

Вказаними нормативно-правовими актами визначалося, що: 1) "при організації підготовчих відділень передбачається проведення учбових занять по денній, вечірній та заочній формах навчання...; створення відділень при наявності не менше 100 слухачів, які навчаються з відривом і без відриву від виробництва; строк навчання з відривом від виробництва - 8 місяців, без відриву від виробництва - 10 місяців" (п. 2 зазначених нормативних актів); 2) "на підготовчі відділення приймаються особи з закінченою середньою освітою з числа передових робітників, колгоспників і демобілізованих з рядів Збройних Сил СРСР. Молоді робітники і колгоспники, які вступають на підготовчі відділення, повинні мати стаж практичної роботи (не менше одного року). Відбір і направлення молоді на ці відділення здійснюються безпосередньо керівниками промислових підприємств, установ, організацій транспорту і зв`язку, радгоспів, колгоспів, командуванням військових частин за рекомендацією партійних, комсомольських і профспілкових організацій" (п. 3 зазначених нормативних актів); 3) "слухачам підготовчих відділень, зарахованим на навчання з відривом від виробництва, виплачується, стипендія в розмірі, встановленому для студентів І курсів вищих учбових закладів (п. 10 зазначених нормативних актів), при яких організовані підготовчі відділення, у відповідності з Постановою Ради Міністрів СРСР від 09.07.1963 р. № 774 та розпорядження Ради Міністрів УРСР від 27.07.1963 р. № 1114".

Крім того, відповідно до вищевказаних нормативно-правових документів було розроблено та затверджено Положення про підготовче відділення при вищому навчальному закладі (Накази Міністерства вищої та середньої освіти СРСР № 712 від 26.09.1969; № 394 від 17.05.1971; №468 від 31.05.1974 та №504 від 14.07.1987, згідно з яким: а) "час навчання на підготовчому відділенні не перериває трудового стажу" (пункт 21); в) "особам зарахованим на підготовче відділення видається квиток слухача", "на слухачів підготовчого відділення поширюються права та обов`язки, встановлені для студентів вищого навчального закладу" (пункт 9-10).

На момент навчання позивача порядок визначення трудового стажу, який давав право на пенсію за віком регулювався Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 03.08.1972 № 590 "Про затвердження положення про порядок призначення та виплати державних пенсій".

Згідно з підпункту "і" пункту 109 вказаного Порядку встановлено, що крім роботи в якості робітника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також навчання у вищих навчальних закладах, середніх спеціальних закладах (технікумах, педагогічних та медичних училищах і т.д.), партійних школах, совпартшколах, школах профрухів, на робфаках, перебування в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі. При призначенні пенсій по старості періоди вказані у підпункті "і" зараховуються в стаж при умові, що цим періодам передувала робота в якості робітника чи службовця, або служба в складі Військових сил СРСР.

Відповідно до записів трудової книжки позивача, у період до зарахування на підготовчі курси, а саме з 22.09.1971 зарахована копіювальницею у відділ головного технолога, 01.01.1973 звільнена з заводу у зв`язку з вступом на навчання, з 06.12.1972 зарахована слухачем підготовчого відділення в Український поліграфічний інститут імені ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зарахована студентом стаціонарного відділення та 30.06.1978 відрахована з числа студентів у зв`язку з закінченням навчання.

Отже, позивач з 06.12.1972 по 26.07.1973 була зарахована до складу слухачів на підготовчому відділені Українського поліграфічного інституту імені ОСОБА_2 , а у період з 27.07.1973 по 30.06.1978 була студентом денної форми навчання в Українському поліграфічному інституту імені ОСОБА_2 .

Враховуючи те, за нормами законодавства, що діяло у 1971-1978 роках, слухачі підготовчого відділення за правовим статусом прирівняні у правах до студентів вищого навчального закладу, час навчання позивача на підготовчому відділенні за денною формою навчання не переривав трудового стажу, а тому суд дійшов висновку, що такий підлягає зарахуванню до трудового стажу.

Представник відповідача у відзиві зазначає, що згідно із витягом з підсистеми призначення та виплати пенсії період навчання з 01.09.1973 по 26.06.1978 враховано при обчисленні стажу трудової діяльності, а саме 4 роки 9 місяців 26 дні.

Зарахування періоду навчання із 01.09.1973 по 26.06.1978 у страховий стаж позивача, не заперечується сторонами.

Отже, відповідачем частково зараховано до страхового стажу періоди навчання позивача.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку про протиправність відмови відповідача включити в страховий стаж період навчання на підготовчому відділенні у Українському поліграфічному інституті імені Івана Федорова з 01.01.1973 по 01.09.1973.

У контексті викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду навчання в Українському поліграфічному інституті імені ОСОБА_2 з 01.01.1973 по 01.09.1973 та зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період навчання на підготовчому відділенні Українського поліграфічного інституту імені ОСОБА_2 з 01.01.1973 по 01.09.1973.

Що стосується незарахування відповідачем до стажу періоду 22.05.2001 по 08.12.2012 догляду позивача за батьком ОСОБА_3 , інвалідом 1 групи, суд зазначає таке.

Відповідно до п. є ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується час догляду за інвалідом 1 групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.

Відповідно до п. 10 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, час догляду за інвалідом I групи, дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, встановлюється на підставі: акта обстеження фактичних обставин здійснення догляду; документів, що засвідчують перебування на інвалідності (для інвалідів I групи і дітей-інвалідів) і вік (для престарілих і дітей-інвалідів). Акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду складається органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей житлово-експлуатаційних або інших організацій за місцем проживання (реєстрації), сільських, селищних рад, опитування осіб, за якими здійснюється догляд, та їх сусідів, інших даних. Документами, які підтверджують перебування на інвалідності, можуть бути виписка із акта огляду медико-соціальної експертної комісії, медичні висновки, пенсійне посвідчення, посвідчення одержувача допомоги або довідка органів праці та соціального захисту населення або Пенсійного фонду та інші документи. Документами, які підтверджують вік, можуть бути свідоцтво про народження або паспорт чи довідка житлово-експлуатаційних або інших організацій за місцем проживання (реєстрації) та інші.

Відповідно до п. 14 ст. 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають один з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікун, піклувальник, які фактично здійснюють догляд за дитиною-інвалідом, а також непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за інвалідом I групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу або компенсацію відповідно до законодавства.

Крім того, суд зауважує, що до 01 січня 2005 року час догляду за названою категорією осіб зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених чинним раніше законодавством.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» від 29.04.2004 № 558 непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, котрих обслуговують соціальні служби), призначається щомісячна компенсаційна виплата.

При зарахуванні до страхового стажу періоду догляду за інвалідом І групи та престарілим до управління Пенсійного фонду України надається довідка управління праці та соціального захисту населення, яка підтверджує отримання щомісячної компенсаційної виплати за яку сплачені страхові внески.

У разі, якщо до січня 2004 року непрацююча працездатна особа доглядала за інвалідом І групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребував постійного стороннього догляду, час догляду зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, незалежно від отримання допомоги або компенсації.

Періоди догляду за пенсіонерами зараховуються до страхового стажу на вказаних вище умовах при призначенні пенсій на загальних підставах.

При цьому, час догляду за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребував постійного стороннього догляду в період до 2004 року (включно) зараховується, зокрема, на підставі акта фактичних обставин здійснення догляду за такою особою, а починаючи з 01.01.2005 - у разі отримання компенсації по догляду за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребував постійного стороннього догляду, в управлінні праці та соціального захисту населення.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.07.2018 у справі № 348/919/17 та у постанові від 31.07.2019 у справі № 348/2357/16-а.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Слід зазначити, що позивач ні при зверненні до органів Пенсійного фонду із зверненням про зарахування до страхового стажу періоду 22.05.2001 по 08.12.2012 догляду позивача за батьком ОСОБА_3 , ані при звернені до суду із позовом не надано висновків медичного закладу за відповідні періоди про те, що вказана особа - ОСОБА_3 був інвалідом І групи та потребувала постійного стороннього догляду.

Позивач надала Акти обстеження затверджені директором ЛКП «Богданівка» від 20.08.2012, 13.12.2012, 02.07.2015 зі змісту яких слідує, що ОСОБА_1 проживала разом з батьком ОСОБА_3 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та мала на утриманні свого батька, доглядала за своїм батьком, що підтверджують сусіди.

Разом з тим, суд зазначає, що покази сусідів підтверджують лише здійснення позивачем догляду за ОСОБА_3 , при цьому встановлення ОСОБА_3 . І групи інвалідності може бути підтверджено лише відповідними документами.

У матеріалах справи наявна довідка серії 2-18АЖ № 014155 від 25.05.1995 видана ОСОБА_3 , відповідно до якої дата огляду 28.02.-25.02.1995, встановлено групу інвалідності друга, причина поранення при захисті Вітчизни.

Також наявна довідка до акта огляду МСКЕ серії 10 ААА № 834230 від 26.09.2011 видана ОСОБА_3 відповідно до якої дата огляду 22.09.20011, встановлено групу інвалідності перша «А», причина поранення пов`язане з захистом Батьківщини.

Отже І групу інвалідності ОСОБА_3 встановлено 26.09.2011.

Непідтвердження статусу особи з інвалідністю 1-ої групи, який за медичним висновком потребує стороннього догляду, виключає можливість зарахування періоду догляду за ними до стажу роботи.

Доказів отримання позивачем компенсації по догляду за інвалідом 1 групи, в управлінні праці та соціального захисту населення за період з 22.05.2001 по 08.12.2012 позивачем ні відповідачу, ні суду не надано.

Враховуючи викладене суд зазначає, що підстави для зарахування відповідачем до стажу періоду 22.05.2001 по 08.12.2012 догляду позивача за батьком ОСОБА_3 , інвалідом 1 групи, відсутні.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими частково, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

На стадії відкриття провадження у справі суд відстрочив сплату судового збору за подання позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії до ухвалення рішення у справі.

За подання цього позову позивачу належало сплати 908,00 грн судового збору (одна вимога немайнового характеру і похідні від неї).

З огляду на норми частини другої статті 133 КАС України та висновок суду про часткове задоволення позовних вимог, суд стягує з відповідача до Державного бюджету України судовий збір в сумі 908,00 грн.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо незарахування ОСОБА_1 страхового стажу за період навчання на підготовчому відділенні Українського поліграфічного інституту імені Івана Федорова з 01.01.1973 по 01.09.1973.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання на підготовчому відділенні Українського поліграфічного інституту імені Івана Федорова з 01.01.1973 по 01.09.1973.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Державного бюджету України судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складений 14.06.2021.

Суддя Кедик М.В.