Справа № 708/520/21
Суддя: Івахненко О. Г.
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 708/520/21
Номер провадження № 2-а/708/7/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року

Чигиринський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді - Івахненко О.Г.,

при секретарі Тендітній Л.В.,

з участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Гнатюк Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чигирині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу поліцейської діяльності №2 Черкаського управління поліції ГУНП в Черкаській області, Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до Відділу поліцейської діяльності №2 Черкаського управління поліції ГУНП в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 12 квітня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 грн.

В обгрунтування позову вказує, що 12 квітня 2021 року поліцейським СРПП Відділу поліцейської діяльності №2 Черкаського управління поліції ГУНП в Черкаській області Бондарцем В.М. його було притягнуто до адміністративної відповідальності за керування автомобілем без права керування транспортним засобом та порушення вимог ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Із зазначеною постановою він не згідний, оскільки автомобілем він не керував, а мив його і прибирав у салоні, так як готувавв його на продаж, двигун автомобіля не працював і ключ в замку запалення був відсутній.

Поліцейський під час складання постанови про накладення штрафу назвав це помстою за неприязні відносини в минулому.

Про дану подію він відразу повідомив свою дружину ОСОБА_2 , оскільки вони чекали на приїзд покупця автомобіля.

На його заперечення щодо не скоєння правопорушення поліцейський не реагував та продовжував складати постанову про адміністративне правопорушення, позбавивши його можливості скористатись своїми правами, зокрема і на правничу допомогу.

Вважаючи дану постанову незаконною, позивач просить суд визнати дії працівника поліції неправомірними, скасувати вищевказану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, а провадження у справі закрити.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та прохали їх задовольнити, пояснивши зокрема, що позивач дійсно позбавлений права керування транспортними засобами відповідно до постанови Чигиринського районного суду Черкаської області від 25.03.2020 року та від 07.03.2021 року. У зв`язку з позбавленням його прва керування позивач вирішив продати свій автомобіль і 12 квітня 2021 року готував його на продаж, оскільки повинен був приїхати покупець.

До двору під`їхали працівники поліції, які безпідставно склали відносно нього постанову про адміністративне правопорушення та наклали стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 грн.

Тому просять скасувати вищевказану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, а провадження у справі закрити, де права належним чином йому не роз"яснили, відеозапис до постанови долучений не був.

Представник відповідача - Відділу поліцейської діяльності №2 Черкаського управління поліції ГУНП в Черкаській області в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причину неявки.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Черкаській області в судове засідання теж не з`явився, не повідомивши про причину неявки.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 032547 від 12 квітня 2021 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності по ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. за те, що він 12 квітня 2021 року о 10:30 год. в м. Чигирині у провул. Ф. Предтечі, керував автомобілем OPEL OMEGA, д/н НОМЕР_1 , без права керування транспортним засобом, а саме, був позбавлений права керування відповідно до постанови Чигиринського районного суду Черкаської області, чим порушив вимоги ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

А згідно до ч. 2 ст. 251 КупАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

У разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 КУпАП повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису події, що відбулася 12 квітня 2021 року о 10:30 хв. за участю ОСОБА_1 , судом не встановлено факту керування останнім транспортним засобом, а встановлено, що ОСОБА_1 вставав з салону автомобіля, який стояв біля домоволодіння, поруч лежали автомобільні шини.

Вказаний відеозапис узгоджується з показами позивача про те, що він прибирав в автомобілі та хотів поміняти шини.

Щодо посилань на відеозаписі інспектора поліції на те, що на записі відеореєстратора позивач керує автомобілем, то суд не може взяти зазначене твердження в основу доказів, оскільки зазначеного відеозапису з реєстратора відповідачем суду не надано, до постанови також не долучено.

Згідно ст. 71 КАСУ обов`язок доказування покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

Відповідачами, які є суб`єктами владних повноважень, не спростовано доводи позивача про те, що він не керував автомобілем та не доведено правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності по ч. 4 ст. 126 КУпАП. Тому суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідачами вказаних обставин не заперечено, доказів на спростування тверджень позивача суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки обов`язок доказування в даній справі покладається на відповідачів, суд вважає, що відповідачами також не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача поліцейським виконані вимоги ст.ст. 268, 280 КУпАП, зокрема роз`яснено право на захист та участь у розгляді справи за участі адвоката.

Оскільки перед судом не спростовано тверджень позивача про не роз`яснення йому прав, забезпечення реалізації ним права на захист, суд приходить до висновку, що своїми діями по складенню постанови поліцейський порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, та порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного адміністративного суду 18 лютого 2020 року у справі № 524/9827/16-а.

Окрім того, порядок використання фото та відео техніки встановлюється п. 9 ч.1 ст.31 та ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

При цьому норма статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» є загальною нормою, яка безпосередньо не регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів.

Спеціальною нормою, яка регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Пункт 2 частини 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» чітко встановлює порядок використання техніки в правовідносинах щодо безпеки дорожнього руху, види техніки та умови її використання.

Відповідно до п. 2 частини 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

А згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, (частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Відповідно, даний доказ не може вважатися доказом, отриманим законним шляхом, оскільки він отриманий не у відповідності до вимог спеціальної норми, а саме ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 524/1284/17.

Окрім того, відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, яка є саме предметом спору між сторонами не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові, а притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Беручи до уваги те, що будь-яких належних і допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, відповідачами до суду не надано, то суд змушений приймати рішення на підставі наявних доказів і констатувати, що факт порушення позивачем вимог ч. 4 ст. 126 КУпАП не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, до того ж спростовується вищевказаними доказами.

Враховуючи вищевикладене, відсутність доказів правомірності своїх дій з боку відповідачів, встановлені в судовому засіданні обставини, не спростовані відповідачами, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАСУ, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

А тому позов підлягає задоволенню частково шляхом скасування постанови, яка є предметом спору, та закриття провадження у справі.

Оскільки, позивач як особа з інвалідністю 2 групи /посвідчення серії НОМЕР_2 від 24.09.2019 року/ звільнений від сплати судового збору, враховуючи ч.1 ст.136 КАС України та правову позицію, викладену 18 березня 2020 року в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 543/775/17, у зв'язку з задоволенням позову , судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь держави в розмірі 454,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.5,8,14,22,72-79, 136, 211,220,241-246,250,271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Відділу поліцейської діяльності №2 Черкаського управління поліції ГУНП в Черкаській області, Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 032547 від 12 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 20400 гривень - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Г. Івахненко