Справа № 160/1323/21
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2021 року Справа № 160/1323/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Носенко К.В.
представника позивача Гелетій М.Т.
представника відповідача Каціонової О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА "АДЕЛІЯ" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,-
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІРМА "АДЕЛІЯ" (далі - ТОВ "ФІРМА "АДЕЛІЯ", позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дніпровської митниці Держмитслужби (далі Дніпровська митниця, відповідач), в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA110140/2021/000004/1 від 18.01.2021 року;
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на умовах та в рамках зовнішньоекономічного контракту між ТОВ "ФІРМА "АДЕЛІЯ" та «CHUZHOU DONLIM ELECTRICAL APPLIANCES ГО.,LTD» Китай № CHZD/AL-2020 від 02.05.2020 року було організовано поставки товарів з Китаю до України, а саме електрочайники побутові в асортименті. 18.01.2021 року представником декларанта подано митну декларацію №UA110140/2020/000378 (номер встановлений після коригування - № UA110140/2020/000414). Відповідно до поданої декларації митна вартість встановлена згідно з комерційним інвойсом № CZT450-L2201314 від 26.11.2020 року. Під час декларування товарів за вказаною електронною митною декларацією позивачем обрано основний метод визначення митної вартості товару за ціною договору та подані документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України. Вказує, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів митницею не зазначено в чому полягають сумніви щодо заявленої декларантом митної вартості товару, не обґрунтовано неможливість застосування основного методу визначення митної вартості та застосування резервного методу. Всі необхідні документи для підтвердження митної вартості товару наявні у підприємства та надані під час митного оформлення товару. З огляду на викладене позивач вважає, що спірне рішення про коригування митної вартості товару та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є безпідставними та такими, що підлягають скасуванню.
Ухвалою суду від 01.02.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
18.02.201 року представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що за результатами здійснення митного контролю було встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості містять розбіжності та не містять усіх відомостей, що впливають на числові значення складових митної вартості товару та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Дніпровською митницею проведено з позивачем процедуру консультацій та запропоновано надати додаткові документи. Проте, позивач не усунув виявлені розбіжності, внаслідок чого Дніпровською митницею винесено оскаржуване рішення про визначення митної вартості товарів. Відповідачем було послідовно застосовано методи визначення митної вартості товарів та відкориговану митну вартість за резервним методом із урахуванням митної вартості імпортованого товару за раніше оформленою митною декларацією. За наведених обставин, оскаржуване рішення прийнято митницею відповідно до норм чинного законодавства.
У зв`язку зі складністю справи, на підставі ухвали від 31.03.2021 року суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з призначення підготовчого засідання на 21.04.2021 року.
21.04.2021 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначив про те, що під час здійснення митного оформлення він не мав можливості підтвердити фактурну вартість товару шляхом надання банківських платіжних документів та надав банківські платіжні документи SWIFT від 11.03.2021 року, відповідно до яких ним сплачено 14 115,20 USD та 9 122,08 USD.
21.04.2021 року підготовче засідання відкладено на 19.05.2021 року.
05.05.2021 року представником відповідача надано заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначено, що ідентифікувати банківські платіжні документи SWIFT від 11.03.2021 саме із спірною партією товару, а саме яка сума сплачена на виконання інвойсу від 26.11.2020 року №CZT450-L2201314 неможливо.
19.05.2021 року закрито підготовче провадження та за письмової згоди представників сторін суд перейшов до розгляду справи по суті в судовому засіданні.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позовну заяву в повному обсязі; представник відповідача проти позову заперечувала та просила повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02.05.2020 року між ТОВ "ФІРМА "АДЕЛІЯ" (покупцем) та «CHUZHUO DONLIM ELECTRICAL APPLIANSE CO.,LTD (Китай) (продавець) укладено зовнішньоекономічний Контракт № CHZD/AL-2020.
За умовами Контракту Продавець продає, а Покупець купує Товар побутову техніку, посуд, столові прибори, згідно інвойсів на кожну поставку, які є невід`ємною частиною даного контракту (п. 1.1. Контракту).
Ціни на Товар встановлюються в доларах США і вказуються в інвойсах на кожну окрему партію Товару (п. 2.1. Контракту).
Пунктом 2.4. Контракту визначено, що ціни на Товар включають в себе вартість самого Товару, упаковки, маркування, навантаження і його доставки до обумовленого умовам пункту.
Загальна вартість цього контракту складається з сум всіх інвойсів по даному контракту (п.3.1 Контракту).
Валюта платежу - долари США (п.4.1. Контракту).
Форма оплати - безготівковий розрахунок (п. 4.2 Контракту).
Оплата за товар може проводитися як на умовах передоплати, так і на умовах оплати інвойсу через 180 днів після отримання товару на склад Покупця в Україні, і це зазначається в інвойсі на конкретну партію товару (п. 4.3. Контракту).
На умовах зовнішньоекономічного контракту між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «АДЕЛІЯ» та «CHUZHOU DONLIM ELECTRICAL APPLIANCES ГО.,LTD» Китай №CHZD/AL-2020 від 02.05.2020 року було організовано поставки товарів з Китаю до України, а саме електрочайники побутові в асортименті.
18.01.2021 року представником декларанта було подано митну декларацію №UA110140/2020/000378 (номер встановлений після коригування - № UA110140/2020/000414).
Відповідно до поданої декларації митна вартість встановлена згідно з комерційним інвойсом № CZT450-L2201314 від 26.11.2020 року. Митна вартість товарів визначена із застосуванням основного методу.
Так, у митній декларації № UA110140/2021/000378 поданій декларантом, було зазначено загальну суму товарів за рахунком, відповідно до інвойсу (графа 22), що складала 4 802,08 USD.
На підтвердження митної вартості товарів до митного органу було надано наступні документи:
- пакувальний лист від 26.11.2020;
- рахунок-фактура (інвойс) №CZT450-L2201314 від 26.11.2020;
- коносамент №UTRUST20110253 від 29.11.2020;
- автотранспортна накладна № 0025 від 15.01.2021;
- декларація про походження товару №CZT450-L2201314 від 26.11.2020;
- прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 15.10.2020;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 01.09.2020;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № CHZD/AL-2020 від 02.05.2020;
- інструкція від 15.10.2020;
- інформація морських агентів від 13.01.2021;
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товару виявлені розбіжності у наданих документах, що стало підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості товару: 1) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Листом ТОВ "ФІРМА "АДЕЛІЯ" від 18.01.2021 року митницю повідомлено про відсутність додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.
В обгрунтування прийнятого рішенні відповідачем зазначено наступне:
1) відповідно до п. 4.3 контракту CHZD/AL-2020 оплата за товар може проводитися як на умовах передоплати, так і на умовах оплати інвойсу через 180 днів після отримання товару на склад Покупця в Україні, і це зазначається в інвойсі на конкретну партію Товару. Відповідно до інвойсу від 26.11.2020 № CZT450-L2201314 умови оплати зазначені як: During 180 days after delivery of the consignment. Переклад інвойсу всупереч вимогам ст. 254 МКУ та вимогам п.2.5 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом МФУ від 30.05.12 № 631 декларантом до митного оформлення не надано. До того ж, вказана схема розрахунків за поставлений товар, з урахуванням наявності посередника у вказаній зовнішньоекономічній операції, може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ;
4) відповідно до розд. 6 зовнішньоекономічного контракту від 02.05.2020 № CHZD/AL-2020 продавець гарантує якість товару. Вказаний документ, що містить відомості про якісні характеристики товару, які мають вплив на його вартість, декларантом до митного оформлення не надано;
5) відповідно до вимог п.8 статті 264 МКУ з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факт і мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації. У графі 44 ЕМД декларантом заявлено характер угоди-контракт з виробником (4104). У відповідності до наказу Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011 Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій код документа 4104 це зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів. Згідно відомостей електронного інвойсу ЕМД, виробник товару CHUZE і DONLIM ELECTRICAL APPLIANCES CO.,LTD (Китай). Торгівельна марка товарів - LIBERTON та HILTON. Слід зазначити, що для підтвердження виробника товарів можуть бути надані документи, в тому числі: - копія ліцензії на виробництво товару; - копія нормативно-технічної документації на виготовлення товару; - копія сертифікату систему якості товару; - копія сертифікату продукції власного виробництва; - копія свідоцтва про присвоєння товару штрихового коду EAN. При цьому у контракті відсутні відомості щодо безпосереднього виробника та торговельної марки. У наданому інвойсі відсутні відомості щодо виробника товару. Китайське підприємство CHUZHOU DONLIM ELECTRICAL APPLIANC CO.,LTD є виключно продавцем та відправником. Сертифікат походження декларантом до митного оформлення не надано;
6) відповідно до п. 2.5 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом МФУ від 30.05.12 № 631, для виконання відповідних митних формальностей, з урахуванням положень ст. 254 МКУ, необхідно забезпечення декларантом перекладу документів українською мовою для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами та вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Пунктом 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України (надалі - МК України) визначено, що митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно - правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Згідно з Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.
За змістом статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).
Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант, який заявляє митну вартість товару, зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Згідно з частиною 1 статтею 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною 2 статті 53 МК України визначено документи, які підтверджують митну вартість товарів: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок - фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі - продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно зі статтею 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості товару і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки зазначеної митної вартості в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.
Оцінюючи висновки відповідача про наявність розбіжностей у документах, наданих до митного оформлення, що стали підставою для витребування додаткових документів та коригування заявленої позивачем митної вартості, суд виходить з такого.
Оцінювана партія товарів заявлена відповідно до контракту з заявленим виробником «CHUZHOU DONLIM ELECTRICAL APPLIANCES ГО.,LTD» Китай від 02.05.2020 № CHZD/AL-2020.
Так, відповідно до пункту 4.3. контракту від 02.05.2020 № CHZD/AL-2020 оплата за товар може проводитися як на умовах передоплати, так і на умовах оплати інвойсу через 180 днів після отримання товару на склад покупця в Україні, що зазначається в інвойсі на конкретну партію товару.
Відповідно до інвойсу від 26.11.2020 №CZT450-L2201314 умови оплати зазначені як: During 180 days after delivery of the consignment.
Вказана схема розрахунків за поставлений товар може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ.
У графі 21 ЕМД декларантом заявлено морське судно на кордоні - JUDITH SCHULTE, але зазначені відомості не відповідають відомостям наданого морського коносаменту.
Відповідно до наданих відомостей морських агентів наявне перевантаження товарів. Враховуючи наявність перевантаження, можлива наявність інших коносаментів, відповідно до яких здійснювалось перевезення, та які не були надані до митного оформлення.
Документи на підтвердження витрат, пов`язаних з перевантаженням товару з одного транспортного засобу на інший, до митного оформлення не надавались та не надіслані в рамках консультації, що унеможливлює проведення обчислення повноти включення транспортної складової при формуванні заявленої декларантом ціни товару.
Поставка товару здійснюється на умовах DAP. Зазначений термін Інкотермс передбачає обов`язок продавця передати товар перевізнику чи іншій особі, в узгодженому місці (Дніпро). На продавця покладається обов`язок укласти договір перевезення та нести відповідні витрати, необхідні для доставки товару в узгодженому місці призначення.
Відповідно до міжнародних правил перевезення Інкотермс-2010 умови поставки CFR означають, що продавець постачає товар на борт судна. Продавець зобов`язаний укласти договір та сплатити всі витрати та фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення. Відповідно до коносаменту від 29.11.2020 №UTRUST20110253 - порт призначення Одеса.
Тобто наявна вірогідність невключення до митної вартості товару за ЕМД від 18.01.2021 №UA110140/2021/000378 частини транспортних витрат, а саме витрат із перевезення від порту призначення до узгодженого місця призначення (в даному випадку Дніпро).
Ввідповідно до розд. 6 зовнішньоекономічного контракту від 02.05.2020 № CHZD/AL-2020 продавець гарантує якість товару.
Вказаний документ, що містить відомості про якісні характеристики товару, які мають вплив на його вартість, декларантом до митного оформлення не надано.
У графі 44 ЕМД декларантом заявлено характер угоди-контракт з виробником (4104).
У відповідності до наказу Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій» код документа 4104 - це зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів.
Згідно відомостей електронного інвойсу, наданого декларантом до ЕМД, виробник товару «CHUZHOU DONLIM ELECTRICAL APPLIANCES ГО.,LTD» Китай.
Торгівельна марка товарів - LIBERTON та HILTON.
При цьому у контракті відсутні відомості щодо безпосереднього виробника та торгівельної марки. У наданому інвойсі також відсутні відомості щодо виробника товару.
У повідомленні зазначалось, що для підтвердження виробника товарів можуть бути надані документи, в тому числі: копія ліцензії на виробництво товару; копія нормативно-технічної документації на виготовлення товару; копія сертифікату на систему якості товару; копія сертифікату продукції власного виробництва; копія свідоцтва про присвоєння товару штрихового коду EAN.
Крім того, позивачем не надано до митного оформлення і сертифікат походження товару.
Відповідно до п. 2.5 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом МФ України від 30.05.12 № 631, для виконання відповідних митних формальностей, з урахуванням положень ст. 254 МК України, необхідно забезпечення декларантом перекладу документів українською мовою для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій.
Декларанту запропоновано надати переклади українською мовою документів, що надані до митного оформлення іноземною мовою та зазначені у гр. 44 ЕМД.
З огляду на зазначене, суд погоджується з доводами Дніпровської митниці, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей щодо складових митної вартості та містять розбіжності; декларантом не виконано вимоги щодо надання додаткових документів.
Суд критично оцінює надані позивачем до матеріалів справи копії банківських платіжних документів SWIFT від 11.03.2021 року, відповідно до яких сплачено 14 115,20 USD та 9 122,08 USD, оскільки вони не були предметом дослідження митного органу під час прийняття спірного рішення та не містять інформації, яка надала б можливості ідентифікувати їх з інвойсом від 26.11.2020 року.
Крім того, суд враховує долучені відповідачем до матеріалів справи докази, що ідентичний товар (та сама торгівельна марка та той самий артикль) продаються на митній території України через мережу Інтернет за вартістю, яка у 2000% перевищує заявлено позивачем.
На підставі частини 6 статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обгрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частиною 1 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Таким чином, внаслідок неподання декларантом запрошених документів, відсутність повних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, що не дає можливості митному органу перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі, у відповідача були правові підстави для прийняття оскаржуваного рішення про коригування заявленої митної вартості товарів.
Статтею 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Згідно з частинами 1, 2 статті 64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
Встановлені обставини справи свідчать, що митну вартість скориговано із застосуванням другорядного методу (резервного методу) визначення митної вартості згідно з положеннями статті 64 МК України.
Під час визначення митної вартості товару відповідачем не застосовано метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів у зв`язку з відсутністю вартості операцій з ідентичними товарами, прийнятої митним органом. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосований у зв`язку з відсутністю вартості операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не застосований у зв`язку з відсутністю ціни, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в України непов`язаному з продавцем покупцю. Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не може бути використаний у зв`язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків. Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості (обчислена вартість) не застосований у зв`язку з відсутністю наданої виробником товарів, що оцінюються або від його імені інформації про їх вартість.
В оскаржуваному рішенні відповідачем зазначено: причини, через які митна вартість імпортованого товару не може бути визначена за ціною договору (контракту), обґрунтована послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом; про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом; посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби з зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару.
Отже, враховуючи встановлені у цій справі обставини та відсутністю правових підстав для застосування попередніх методів визначення митної вартості товарів, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості заявленого позивачем товару діяв в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА "АДЕЛІЯ" задоволенню не підлягають.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено 15.06.2021 року.

Суддя М.В. Бондар