Справа № 160/17143/20
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
при секретарі судового засідання Федуркіній А.В.,
представника позивача Готвянського І.В.,
представника відповідача 1 Кісенко Є.О.,
22 грудня 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю Електро-профі звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до головного управління ДПС у Дніпропетровській області, у якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 13.04.2021 року, просить:
- податкова накладна №7 від 22.07.2020 року - рішення комісії ДПС від 21.08.2020 року № 1859714/41654341;
- податкова накладна №11 від 27.07.2020 року - рішення комісії ДПС від 21.08.2020 року № 1859707/41654341.
- податкова накладна №4 від 17.08.2020 року.
- податкова накладна №5 від 25.08.2020 року.
- податкова накладна №2 від 08.09.2020 року;
- податкова накладна №3 від 15.09.2020 року.
- податкова накладна №4 від 22.09.2020 року.
- податкова накладна №8 від 30.09.2020 року.
- податкова накладна №10 від 30.09.2020 року.
- податкова накладна №11 від 30.09.2020 року.
- податкова накладна №12 від 30.09.2020 року.
- податкова накладна №13 від 30.09.2020 року.
- податкова накладна №1 від 05.08.2020 року - датою 05.08.2020 року;
- податкова накладна №7 від 22.07.2020 року - датою 22.07.2020 року;
- податкова накладна №11 від 27.07.2020 року - датою 27.07.2020 року;
- податкова накладна №4 від 17.08.2020 року - датою 17.08.2020 року;
- податкова накладна №5 від 25.08.2020 року - датою 25.08.2020 року;
- податкова накладна №2 від 08.09.2020 року - датою 08.09.2020 року;
- податкова накладна№3 від 15.09.2020 року-датою 15.09.2020 року;
- податкова накладна №4 від 22.09.2020 року - датою 22.09.2020 року;
- податкова накладна №8 від 30.09.2020 року - датою 30.09.2020 року;
- податкова накладна №10 від 30.09.2020 року - датою 30.09.2020 року;
- податкова накладна №11 від 30.09.2020 року - датою 30.09.2020 року;
- податкова накладна №12 від 30.09.2020 року - датою 30.09.2020 року;
- податкова накладна №13 від 30.09.2020 року - датою 30.09.2020 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що рішеннями регіональної комісії з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН головного управління ДПС у Дніпропетровській області позивача визнано тим, що відповідає критеріям ризиковості платнику податку, які, на думку позивача, по суті є нічим іншим, як визнання діяльності такого суб`єкта господарювання фактичною. Підставою прийняття оскаржуваних рішень стало включення контрагентів позивача до переліку ризикових платників податку, що не має свого обґрунтування.
Прийняття контролюючим органом рішення про присвоєння особі ознаки ризикового платника податків змінює правовий режим реєстрації податкових накладних в Реєстрі з абсолютною невідворотністю призводить до зупинення реєстрації будь-якої складеної цією особою податкової накладної в реєстрі, а рішення комісії регіонального рівня про реєстрацію виписаною такою собою податкової накладної в Реєстрі не виконуються одразу, а надсилаються до комісії центрального рівня для ревізії та узгодження.
На думку позивача, такі дії відповідача є протиправними, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом та просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року відкрито провадження у справі порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Запропоновано позивачу визначити належного відповідача стосовно позовної вимоги про зобов`язання головне управління ДПС у Дніпропетровській області внести до єдиного реєстру податкових накладних відомості щодо реєстрації податкових накладних товариства з обмеженою відповідальністю «Електро-профі» датою їх фактичного отримання та , у разі змінення відповідача та залучення другого відповідача надати до суду уточнену позовну заяву відповідно до кількості сторін у справі.
23 лютого 2021 року від головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому останнім зазначено, що, Комісія контролюючого органу в межах свої повноважень та у спосіб, що передбачений законом здійснює перевірку поданих платником податку копій документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).
Рішення щодо включення до переліку ризикових платників було прийнято з урахуванням наявної податкової інформації по ТОВ «ЕЛЕКТРО-ПРОФІ», яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції та свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій, а саме: згідно даних ЄРПН податковий кредит ТОВ «ЕЛЕКТРО-ПРОФІ» за період червень-липень 2020 року сформований за рахунок придбання електромонтажних послуг та матеріалів у ТОВ «МАРРЕМБУД» (код 33760478, включено до переліку ризикових платників податків 01.09.2020 рішення №60601), ТОВ «КУПЕРПЛЮС» (код 39759541, включено до переліку ризикових платників податків 02.07.2020 рішення №44851), ПРАТ «ЕНЕРГОКОНСТРУКЦІЯ» (код 31810081, включено до переліку ризикових платників податків 05.06.2020 рішення №48768) та ТОВ «КВАДРОТЕХ» (код 30745258) в яких за даними ЄРПН не прослідковується придбання даного виду товарів (послуг) по ланцюгу постачання.

У платника податку після отримання квитанції виникає право на подання документів, що були ним складенні відповідно до Закону № 996, та які можуть вважатись первинними та підтвердити факт наявності чи відсутності господарської операції. Податковий орган не зобов`язаний у квитанції вказувати перелік документів який необхідно подати для підтвердження реальності господарської операції, оскільки таке прямо не передбачено нормативно-правововими актами.

На думку відповідача, платник податку є обізнаним з тим, які первинні документи ним було складено, і, які, в силу вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підтверджують факт господарської операції.

Позовні вимоги зареєструвати податкові накладні відповідач вважає необґрунтованими, оскільки без надання правової оцінки рішенню комісії регіонального рівня , зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні є передчасним.

29.04.2021 року Державне податкова служба України надала до суду пояснення, в яких зазначила, що зобов`язання зареєструвати податкові накладні є похідною вимогою до ДПС України від вимог головного управління ДПС у Дніпропетровській області, оскільки скасування рішення відповідної комісії контролюючого органу є самостійною підставою для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п. 28 Порядку № 116.

В даному випадку зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН зазначені податкові накладні є передчасними , в той час як належним способом захисту порушеного права є зобов`язання головного управління ДПС України у Дніпропетровській області буде повторно розглянути питання щодо реєстрації податкових накладних, тому у задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив та додаткові пояснення до позову, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Електро-профі» є промисловою виробничою компанією (основний вид діяльності - код КВЕД 41.10 Організація будівництва будівель).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Електро-профі» займається будівельно-ремонтною діяльністю, в основному електромонтажними роботами (код КВЕД 43.21), надає послуги з електромонтажу.

Для здійснення статутних видів діяльності позивач має все необхідне, а саме: орендує офіс за адресою: м. Дніпро, вул. Панікахи, 2, площею, 34,6 кв.м., має на балансі обладнання, спецодяг, інструменти, якими забезпечує свої господарські потреби в трудових ресурсах за рахунок власних штатних працівників та уразу необіхності користується послугами субпідрядників.

Рішеннями регіональної комісії з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН головне управління ДПС у Дніпропетровській області від 03.08.2020 року № 25734, від 05.10.2020 року № 32900 та від 30.10.2020 року № 35250 позивача визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості за критерієм «у контролюючих органах наявна інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції».

24.09.2020 року позивачем на адресу головного управління ДПС у Дніпропетровській області повідомлення про подання інформації та копії документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку. ДО повідомлення було надано документи у кількості 72, зокрема, договори підряду з контрагентами, локальні кошториси на будівельні роботи; платіжні доручення, видаткові накладні, специфікації, акти виконаних робіт; відомості з нарахування заробітної плати, договір оренди з приміщення, податкові накладні, які раніше були зареєстровані в ЄРПН та інше.

Так, ТОВ «Електро-профі» подано на реєстрацію податкові накладні, а саме: № 1 від 05.08.2020 року, № 7 від 22.07.2020 року, № 11 від 27.07.2020 року, № 4 від 17.08.2020 року, № 5 від 25.08.2020 року, № 2 від 08.09.2020 року, № 3 від 15.09.2020 року, № 4 від 22.09.2020 року, № 8 від 30.09.2020 року, № 10 від 30.09.2020 року, № 11 від 30.09.2020 року , № 12 від 30.09.2020 року, № 13 від 30.09.2020 року, реєстрація яких зупинена.

ТОВ «ЕЛЕКТРО-ПРОФІ» подало на реєстрацію податкову накладну № 7 від 22.07.2020 №7 податкову накладну № 11 від 27.07.2020 року, податкову накладну № 1 від 05.08.2020 року.

Реєстрація вище вказаних накладних зупинена, з підстав того, що платник податку відповідає критеріям ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрації податкових накладних.

Позивачем подано скаргу до комісії ДПС України на рішенням від 23.09.2020 року № 51662/41654341/2, за результатами розгляду якої рішенням ДПС України від 23.09.2020 року № 25734/41654341залишена без задоволення.

Рішенням від 23.09.2020 року № 51662/41654341/2 відмовлено у реєстрації податкової накладної № 1 від 05.08.2020 року.

Рішенням від 21.08.2020 року № 1859714/41654341 відмовлено у реєстрації податкової накладної № 7 від 22.07.2020 року.

Рішенням від 21.08.2020 року № 1859707/41654341 відмовлено у реєстрації податкової накладної № 11 від 27.07.2020 року.

Позивач категорично не погоджується з прийнятим відповідачем рішенням від 03.08.2020 року № 25734, від 05.10.2020 року № 32900 та від 30.10.2020 року № 35250 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, оскільки, на думку позивача, таке рішення не містить належної мотивації підстав і причин віднесення ТОВ «Електро-профі» до ризикових платників податків. В свою чергу, внесення позивача до переліку ризикових платників перешкоджає провадженню господарської діяльності останнього з огляду на те, що оскаржуване рішення є підставою для автоматичного зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, тому прийняте рішення підлягає скасуванню, а позивач - виключенню з переліку ризикових платників податків, податкові накладні реєстрації.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин.

Підпунктом 20.1.45 пункту 20.1 статті 20 ПК встановлено, що контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку-даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотримання якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.

В пункті 61.1 статті 61 Податкового кодексу України (далі - ПК) визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 ПК).

Згідно з пунктом 71.1 статті 71 ПК інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Порядок збору податкової інформації та отримання податкової інформації контролюючими органами встановлений статями 72, 73 ПК.

Відповідно до статті 74 ПК податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, є державною власністю. Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами. Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Пунктом 201.16 статті 201 ПК передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 3, 5, 6, 7 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 (постанова втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165) (далі - Порядок), передбачено здійснення автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків. Податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Так само, зупиняється реєстрація, якщо за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку.

Моніторинг податкових накладних/розрахунків коригування здійснюється на підставі аналізу податкової інформації, що міститься в інформаційних ресурсах ДФС, за алгоритмом, встановленим пунктом 3 Порядку.

Здійснюючи моніторинг, контролюючий орган виявляє ризик порушення податкового законодавства, який проявляється у ймовірності складання та надання податкової накладної з порушенням норм ПК та неможливості здійснення операції з постачання товарів (послуг), щодо яких складено податкову накладну/розрахунок коригування, та/або у ймовірності уникнення платником податку виконання податкового обов`язку.

Обов`язковою ознакою рішення, дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають для них обов`язковий характер.

Дії ж контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, незалежно від джерела її отримання (чи то отриманої внаслідок проведення податкової перевірки, чи то за результатами засідання комісії, яка вирішує питання реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних), мають характер службової діяльності відповідних службових осіб по інформаційно-аналітичному забезпеченню діяльності цього органу. Інформація, зібрана відповідно до норм ПК, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів для виконання покладених на них функцій та завдань з метою здійснення відповідних прав та обов`язків.

Відповідно, інформація, що надійшла за результатами податкового контролю, не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Верховним Судом вже зроблено висновок щодо застосування наведених вище норм у подібних правовідносинах (зокрема, в постановах Верховного Суду від 20.11.2019 у справі №480/4006/18, від 03.03.2020 у справі №240/3665/19, від 05.08.2020 у справі №520/5692/19, від 21.08.2020 №520/6051/19, від 29.09.2020 у справі №440/1385/19).

Згідно з висновком Верховного Суду використання контролюючим органом податкової інформації, наявної в інформаційних системах ДФС, або внесення інформації в такі бази за результатами її опрацювання у певний спосіб, зокрема, віднесення позивача до платників, які відповідають критеріям ризиковості, є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків в порядку передбаченому ПК та є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань. Безпосередньо рішення Комісії по віднесенню платника податків до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, без прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань, не порушує права та інтереси позивача. Включення Комісією контролюючого органу платника податків до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, є передумовою зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. У подальшому відповідність критеріям ризиковості має бути спростовано платником податків шляхом подання на вимогу податкового органу переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, і лише ненадання платником податку відповідних письмових пояснень та запитуваних копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування є підставою для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Саме рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування призведе до певних негативних правових наслідків для платника податків, та, вважаючи таке рішення контролюючого органу неправомірним, особа може звернутись до суду за захистом своїх прав. У межах цього спору підставами позову, серед іншого, можуть бути доводи щодо неправомірності дій контролюючого органу по віднесенню до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

Дана правова позиція виклачена у постанові Верховного Суду від 12.11.2020 року у справі №240/3906/19 (№К/9901/36831/19).

Підстав для відступу від наведеної правової позиції щодо застосування норми права у подібних правовідносинах суд у цій справі не знаходить.

Суд погоджується із відповідачем, що контролюючий орган збирає та використовує податкову інформацію для виконання своїх повноважень та функцій що покладені на нього податковим законодавством та іншими нормативними актами, в даному випадку постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117.

Отже, позивач, звернувшись до суду із позовом про оскарження проміжного рішення податкового органу, обрав такий спосіб захисту своїх прав, який суперечить закону.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 серпня 2019 року №К/9901/17394/19.

Відтак, рішення регіональної комісії з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 03.08.2020 № 25734, від 05.10.2020р. № 32900 та від 30.10.2020 № 35250 про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та виключити товариство з обмеженою відповідальністю «Електро-Профі» () з переліку ризикових суб`єктів господарювання не породжує для позивача негативних наслідків, оскільки є проміжними і лише відображенням певної інформації бази даних контролюючого органу, яка сама по собі не порушує прав платника.

На права і обов`язки платника податку можу вплинути лише остаточне рішення контрлюючого органу, в даному випадку - є рішення по відмову у реєстрації податкових накладних.

Наведене доводить, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправними дії головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо відмови у реєстрації податкових накладних товариства з обмеженою відповідальністю «Електро-Профі» () № 1 від 05.08.2020 року, № 7 від 22.07.2020 року, № 11 від 27.07.2020 року та скасувати рішення головного управління Державної податкової служби () про відмову у реєстрації податкової накладної від 23.09.2020 року №51662/41654341/2; від 21.08.2020 року № 1859714/41654341, від 21.08.2020 року № 1859707/41654341.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Положеннями пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України (у редакції Закону № 2245-VIII від 07.12.2017).

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010р., податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п. 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 142 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами», затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формуєтеся квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 201.16статті201 Податкового кодексу України встановлено, що Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 року(далі - Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

Відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;

наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;

наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165 та Порядок розгляду скарги, відповідно).

За положеннями пункту 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 7 Порядку № 1165).

За приписами пункту 10 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (пункт 25 Порядку № 1165).

Пунктом 1 додатку 3 Порядку № 1165 «Критерії ризиковості здійснення операцій» є: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Суд зазначає, що належної мотивації підстав та причин віднесення поданих товариством з обмеженою відповідальністю «Електро-профі» податкових накладних до категорії ризиковості здійснення операцій, відповідачами не наведено у спірних рішеннях та не наведено відповідачами суду належними засобами доказування.

Наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 520).

Пунктами 2-7 Порядку № 520 прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з пунктами 9-11 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Разом з тим, у пункті 6 Порядку № 1165 вказано, що інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

З урахуванням положень наведених норм, комісією регіонального рівня приймається рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за результатами розгляду інформації та копій документів платника податку. Отже контролюючий орган має зажадати від платника податку документів та пояснень на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення комісії контролюючого органу повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Спірні рішення відповідача 1 містять лише загальне твердження: «ненадання платником податків копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних», проте, не вказано, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

При цьому, суд зазначає, що оскаржувані рішення містять обов`язок податкового органу підкреслити документи, яких не вистачає, але в спірному рішенні не підкреслено жодного документу, який необхідно надати позивачу. В графі «додаткова інформація» не зазначено жодного документу, який необхідно надати позивачу, незважаючи на те, що форма рішення передбачає саме підкреслення необхідних документів.

Отже, позиція відповідача 1 щодо ненадання платником податку копій документів згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165, Порядком прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520, не знайшла документального підтвердження, а в спірному рішенні не наведено інших обґрунтувань причин відмови у реєстрації податкової накладної, складеної позивачем.

При цьому, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 04.12. 2018 року у справі № 821/1173/17.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що підставою для відмови у реєстрації податкових накладних № 1 від 05.08.2020 року, № 7 від 22.07.2020 року, № 11 від 27.07.2020 року є ненадання платником податку копій документів, які підтверджують здійснення господарських операцій, проте, в оскаржуваних рішеннях від 23.09.2020 року №51662/41654341/2, від 21.08.2020 року № 1859714/41654341, від 21.08.2020 року № 1859707/41654341 не конкретизовано, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію розрахунків коригування або які документи відсутні, оскільки документів, що не вистачає не підкреслено, як того вимагає форма оскаржуваного рішення та які власне порушення допущені.

Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Таким чином, суд вважає, що рішення від 23.09.2020 року №51662/41654341/2; рішення комісії ДПС від 21.08.2020 року № 1859714/41654341 про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування не відповідає вимогам п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки винесені контролюючим органом не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання вимог стосовно форми, змісту, обгрунтованості та вмотивованості рішень, тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні № 1 від 05.08.2020 року, № 7 від 22.07.2020 року, № 11 від 27.07.2020, складені товариством з обмеженою відповідальністю «Електро-профі», в Єдиному державному реєстрі податкових накладних в порядку, встановленому чинним законодавством, суд зазначає наступне.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Тобто дискреційні повноваження це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Відповідно до Рекомендацій Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

Відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

У ідповідності до абзацу 3 пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Суд важає за необхідне зазначити, що постановою Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року № 21-1465а15 встановлено, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Положеннями КАС України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

У разі задоволення позову суду надано право прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

З викладеного слідує, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Окрім цього, Податковим кодексом України визначено правові наслідки відсутності факту реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Така податкова накладна не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних, у свою чергу, є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Відтак, відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних впливає на правовий стан платників податків. Покупець товарів позбавляється права на формування податкового кредиту за рахунок відповідних сум, а продавець може зазнати небажаних для нього наслідків у вигляді проведення його позапланової перевірки.

Таким чином, законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов`язання ДФС зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, у зв`язку з чим, суд зробив висновок про обґрунтованість заявленого позивачем способу захисту права, порушеного оскаржуваними рішеннями.

Зазначене вище має наслідком задоволення позовних вимог про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкові накладні № 1 від 05.08.2020 року, № 7 від 22.07.2020 року, № 11 від 27.07.2020.

Стосовно вимог позивача про визнання протиправними дії головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо відмови у реєстрації податкових накладних товариства з обмеженою відповідальністю «Електро-Профі» () та зобов`язання Державну податкову службу України (.) внести до єдиного реєстру податкових накладних відомості щодо реєстрації податкових накладних товариства з обмеженою відповідальністю «Електро-Профі» () датою їх фактичного отримання, а саме: податкова накладна №4 від 17.08.2020 року - датою 17.08.2020 року; податкова накладна №5 від 25.08.2020 року - датою 25.08.2020 року; податкова накладна №2 від 08.09.2020 року - датою 08.09.2020 року; податкова накладна№3 від 15.09.2020 року-датою 15.09.2020 року; податкова накладна №4 від 22.09.2020 року - датою 22.09.2020 року; податкова накладна №8 від 30.09.2020 року - датою 30.09.2020 року; податкова накладна №10 від 30.09.2020 року - датою 30.09.2020 року; податкова накладна №11 від 30.09.2020 року - датою 30.09.2020 року; податкова накладна №12 від 30.09.2020 року - датою 30.09.2020 року; податкова накладна №13 від 30.09.2020 року - датою 30.09.2020 року, суд зазначає наступне.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до пп.201.16.2 Податкового кодексу України.

У порядку, визначеному пп.201.16.2 п.201.6 ст.201 ПК України, позивачем направляються податковому органу копії документів та пояснення щодо господарських операціях позивача та податкових накладних для направлення для Комісії ДФС України.

Такі документи направляються податковим органом за місцем обліку платника податків відповідно пп.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПК України до комісії ДФС України для прийняття Рішення щодо реєстрації податкових накладних.

Враховуючі наведені норми права та наявні у справі матеріали, суд встановив, що складено податкові накладні №4 від 17.08.2020 року, №5 від 25.08.2020 року №2 від 08.09.2020 року, №3 від 15.09.2020 року, №4 від 22.09.2020. №8 від 30.09.2020 року, №10 від 30.09.2020 року , №11 від 30.09.2020 року, №12 від 30.09.2020 року, №13 від 30.09.2020 року направлено їх для реєстрації до відповідача 1, однак, реєстрація по ним була зупинена, а позивачем здійснено не всі етапи стосовно реєстрації податкової накладної, зокрема, не надані пояснення копії документів, достатніх для прийнятті рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, які буди витребувані у позивача відповідачем.

В рішенні комісії про відмову у реєстрації податкової накладної повинно містити чіткі визначення підстав не прийняття податкової накладної, у разу непогодження з якими, у позивача є всі підстави звернення до суду.

Факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарських операцій, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду (абз. 3 п. 103 постанови Пленуму ВАСУ від 20.05.2013 року № 7).

Питання зупинення реєстрації ПН/РК (учинити чи не вчинити певну дію зареєструвати чи зупинити реєстрацію) є дискреційною функцією фіскального органу, якому надано повноваження діяти на власний розсуд у межах закону.

В даному випадку, що не заперечується позивачем, рішення комісією про реєстрацію або відмову у реєстрації податкових накладних №4 від 17.08.2020 року, №5 від 25.08.2020 року №2 від 08.09.2020 року, №3 від 15.09.2020 року, №4 від 22.09.2020. №8 від 30.09.2020 року, №10 від 30.09.2020 року , №11 від 30.09.2020 року, №12 від 30.09.2020 року, №13 від 30.09.2020 не приймалось і право позивача не порушено, оскільки реєстрація податкових накладних лише зупинена.

Таким чином, звернення позивача до суду з позовним вимогами зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №4 від 17.08.2020 року, №5 від 25.08.2020 року №2 від 08.09.2020 року, №3 від 15.09.2020 року, №4 від 22.09.2020. №8 від 30.09.2020 року, №10 від 30.09.2020 року , №11 від 30.09.2020 року, №12 від 30.09.2020 року, №13 від 30.09.2020, подані товариством з обмеженою відповідальністю «Електро-Профі» є передчасними та задоволенню не підлягає.

Судом враховано, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Приписами ч. 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Враховуючи усе викладене, суд вважає позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю Електро-профі" слід задоволити частково.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 12 612 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 518 від 18.12.2020 року та платіжним дорученням № 569 від 20.01.2021 року.

Оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 6306,00 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Державної податкової служби України у Дніпропетровській області пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 255, 295 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю Електро-профі (49000, м. Дніпро, вул. Шишкіна, 88, кв. 2, код ЄДРПОУ 41654341) до головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, ), Державна податкова служба України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ). про визнання протиправним дій, скасування рішень, зобов`язати вчинити певні дії задоволити частково.

Визнати протиправними дії головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо відмови у реєстрації податкових накладних товариства з обмеженою відповідальністю «Електро-Профі» () №1 від 05.08.2020 року, №7 від 22.07.2020 року, №11 від 27.07.2020 року та скасувати рішення головного управління Державної податкової служби () про відмову у реєстрації податкових накладних від 23.09.2020 року №51662/41654341/2, від 21.08.2020 року № 1859714/41654341, від 21.08.2020 року № 1859707/41654341.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкові накладні подані товариством з обмеженою відповідальністю «Електро-Профі» () датою їх фактичного отримання, а саме: податкову накладну №1 від 05.08.2020 року - датою 05.08.2020 року, податкову накладну №7 від 22.07.2020 року - датою 22.07.2020 року, податкову накладну №11 від 27.07.2020 року - датою 27.07.2020 року.

У задоволенні решти позовним вимог відмовити.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю Електро-профі (49000, м. Дніпро, вул. Шишкіна, 88, кв. 2, код ЄДРПОУ 41654341) за рахунок бюджетних асигнувань головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17-а, м. Дніпро, 49005, ) сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 6306,00 грн пропорційно.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 14 червня 2021 року.

Суддя С.В. Ніколайчук