Справа № 460/8767/20
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 рокуЛьвівСправа № 460/8767/20 пров. № А/857/5397/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного правління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у справі №460/8767/20 (головуюча суддя Друзенко Н.В., м. Рівне) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного правління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просив: а) зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до спеціального стажу період роботи з 15.08.1985 по 16.09.1998 вчителем історії в середній школі №17, з 16.09.1998 по 16.02.2004 - заступником директора з навчально-методичної роботи та вчителем історії в спеціалізованій школі Центр Надії, з 17.02.2004 по дату призначення пенсії (30.08.2020) - завідувачем кабінетом школознавства (кабінет управлінської діяльності), завідувачем кабінету управління закладами середньої освіти, завідувачем методичної роботи та управління навчальними закладами, завідувачем кабінету освітнього адміністрування у Рівненському обласному інституті післядипломної педагогічної освіти;

б) зобов`язати виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням від 28 грудня 2020 року Рівненський окружний адміністративний суд позов задовольнив повністю.

Визнав протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у виплаті ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком грошової допомоги, яка не підлягала оподаткуванню, у розмірі його десяти місячних пенсій станом на день призначення відповідно до пункту 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, викладену у листі від 21.10.2020 за №8415-8176/Л-02/8-1700/20.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 в стаж роботи, який дає право на призначення грошової допомоги згідно з пунктом 7-1 розділу Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, період роботи: з 15.08.1985 по 31.08.1993, з 01.09.1993 по 16.09.1998 - на посаді вчителя історії СШ №17 м. Рівного, з 16.09.1998 по 16.02.2004 - на посаді заступника директора з навчально - методичної роботи та за сумісництвом вчителем історії в Рівненській спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів Центр надії ім. Надії Маринович Рівненської міської ради; з 17.02.2004 по час виходу на пенсію - в Рівненському обласному інституті післядипломної педагогічної освіти на посадах: завідувача кабінету школознавства, завідувача кабінету управління закладами середньої освіти, завідувача кабінету координації методичної роботи та управління навчальними закладами, завідувача кабінету управління навчальними закладами, завідувача кабінету освітнього адміністрування, за суміщенням та внутрішнім сумісництвом на посаді старшого викладача/доцента кафедри управління освітою/кафедри філософії, економіки та менеджменту освіти у Рівненському обласному інституті післядипломної педагогічної освіти із 2004/2005 навчального року по 2019/2020 навчальний рік.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі його десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Стягнув на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що підстав для нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, що визначені вимогами пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058 відсутні, через відсутність необхідного страхового стажу у позивача, а саме - 35 років, що дають право на призначення пенсії за вислугу років.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про зарахування періоду роботи позивача з 1998 по 2004 рік на посаді заступника директора з навчально - методичної роботи та вчителем історії спеціалізованої школи «Центр надії», оскільки вказана вище посада не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909. Щодо стажу роботи вчителем історії за вказаний період, то такий може бути зарахований лише за умови документального підтвердження факту роботи за основним місцем, оскільки робота за сумісництвом братися до уваги не може.

З огляду на викладене, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

На підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області з 30.08.2020 та отримує пенсію за віком.

Позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив нарахувати та виплатити йому грошову допомогу відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Листом від 21.10.2020 за №8415-8176/Л-02/8-1700/20 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для виплати грошової допомоги. Зазначив, що згідно з електронною пенсійною справою, у переліку документів, доданих до заяви про призначення пенсії від 10.09.2020, зазначені у зверненні довідки Рівненського обласного інституту післядипломної педагогічної освіти від 28.07.2020 № 01-12/464 та Рівненської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів Центр надії від 08.09.2020 № 553 відсутні. Враховуючи матеріали електронної пенсійної справи позивача, до страхового стажу, що дає право на призначення та виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, можливо зарахувати періоди роботи з 15.08.1985 по 31.08.1993, з 01.09.1993 по 16.09.1998, всього 13 років 1 місяць. Посада заступника директора з навчально - методичної роботи загальноосвітнього навчального закладу вказаним Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 не передбачена; період роботи з 16.09.1998 по 16.02.2004 в спеціалізованій школі Центр надії (всього 5 років 4 місяці 15 днів) може бути зарахований до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону, у випадку документального підтвердження факту роботи за основним місцем на посаді вчителя історії, яка передбачена Переліком № 909. Враховуючи вимоги пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та вищевказаного Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, підстав для нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій немає у зв`язку з відсутністю 35 років страхового стажу на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років.

Вважаючи відмову у виплаті грошової допомоги протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи повністю адміністративний позов, суд першої інстанції керувався тим, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується наявність у позивача загалом 35 років страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу "Прикінцеві положення" Закону України №1058.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п."е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років.

Матеріалами справи стверджується, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області як отримувач пенсії за віком, призначеної з 30.08.2020 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-ІV.

Як встановлено судом першої інстанції, і не заперечується сторонами той факт, що позивач до цього часу не отримував будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком.

Спірним у відмові про виплату грошової допомоги, передбаченої п.7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", стала, на думку відповідача, відсутність у позивача спеціального страхового стажу.

Так, відповідно до п.7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 23 листопада 2011 року №1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV.

Згідно з п.2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ, що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає права на пенсію за вислугу років, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909.

Зазначеним переліком визначено, що в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах передбачені посади: вчителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

П.5 цього Порядку №1191 передбачає, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

З системного аналізу наведених вище норм вбачається, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується із наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад у закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до записів трудової книжки позивача, яка відповідно до приписів ст.48 Кодексу законів про працю та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, є основним документом, що підтверджує, стаж роботи, позивач працював на наступних посадах:

з 15.08.1985 по 31.08.1993, з 01.09.1993 по 16.09.1998 - на посаді вчителя історії СІП №17 м. Рівного;

з 16.09.1998 по 16.02.2004 - на посаді заступника директора з навчально - методичної роботи та вчителем історії спеціалізованої школи Центр надії;

з 17.02.2004 по даний час - в Рівненському обласному інституті післядипломної педагогічної освіти на посадах: завідувача кабінету школознавства, завідувача кабінету управління закладами середньої освіти, завідувача кабінету координації методичної роботи та управління навчальними закладами, завідувача кабінету управління навчальними закладами, завідувача кабінету освітнього адміністрування.

Відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів,

особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до довідки Рівненської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів Центр надії ім. Надії Маринович Рівненської міської ради № 553/7-12 від 08.09.2020 позивач в працював у Рівненській спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів Центр надії ім. Надії Маринович Рівненської міської ради на посаді вчителя історії за сумісництвом з 2003/2004 навчального року по 2019/2020 навчальний рік.

Відповідно до довідки Рівненського обласного інституту післядипломної педагогічної освіти від 28.07.2020 №01-12/464 позивач працював у Рівненському обласному інституті післядипломної педагогічної освіти на посаді старшого викладача/доцента кафедри управління освітою/кафедри філософії, економіки та менеджменту освіти за суміщенням та внутрішнім сумісництвом із 2004/2005 навчального року по 2019/2020 навчальний рік.

Як правильно встановив суд першої інстанції зі змісту листа відповідача від 21.10.2020 за №8415-8176/Л-02/8-1700/20, позивачу відмовлено у виплаті вказаної допомоги, оскільки він працював на посаді заступника директора з навчально - методичної роботи загальноосвітнього навчального закладу, яка не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909; період роботи з 16.09.1998 по 16.02.2004 в спеціалізованій школі Центр надії (всього 5 років 4 місяці 15 днів) може бути зарахований до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, у випадку документального підтвердження факту роботи за основним місцем на посаді вчителя історії, яка передбачена Переліком № 909.

Так, дійсно посада заступника директора з навчально - методичної роботи загальноосвітнього навчального закладу не передбачена Переліком №909, а робота на посаді вчителя історії за вказаний період не врахована, оскільки немає доказів, що така виконувалася за основним місцем роботи, а не за сумісництвом.

З долучених позивачем довідок колегія суддів вбачає, що у період з 2003/2004 навчального року по 2019/2020 навчальний рік та з 2004/2005 навчального року по 2019/2020 навчальний рік працював за сумісництвом вчителем історії у Рівненській спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів Центр надії та на посаді старшого викладача/доцента кафедри управління освітою/кафедри філософії, економіки та менеджменту освіти за суміщенням та внутрішнім сумісництвом у Рівненському обласному інституті післядипломної педагогічної освіти відповідно.

Вказані періоди теж не зараховано до спеціального стажу роботи позивача, оскільки у вказаний період останній виконував роботу на відповідних посадах за сумісництвом.

Відтак, основним питанням, що підлягає дослідженню в межах даного спору, є наявність підстав для зарахування до спеціального стажу виконання роботи за посадами, що Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909, в разі виконання таких на умовах сумісництва.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року в справі №442/456/17 звернула увагу, що сумісництвом є виконання працівником, крім основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації.

У пункті 4 Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2001 року №78, зазначено, що працівникам підприємств, установ, організацій (далі - підприємство), які крім основної роботи займалися викладацькою роботою у навчальних закладах обсягом не менше ніж 180 годин на навчальний рік, до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років зараховуються місяці, протягом яких проводилася викладацька робота.

Працівникам підприємств, установ, організацій, які крім основної роботи працювали за сумісництвом на посадах науково-педагогічних або педагогічних працівників з обсягом роботи не менше ніж на 0,25 посадового окладу (ставки заробітної плати), до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років зараховується період роботи на цих посадах.

Відтак, законодавчі застереження щодо неврахування періодів роботи за сумісництвом до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про те, що лише стаж за основним місцем роботи враховується до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, а робота за сумісництвом не враховується до такого стажу.

А тому, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що до стажу роботи, який дає право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» слід зарахувати періоди роботи з 15.08.1985 по 31.08.1993, з 01.09.1993 по 16.09.1998 - на посаді вчителя історії СШ №17 м. Рівного, а також спірні періоди: 16.09.1998 по 16.02.2004 - на посаді заступника директора з навчально - методичної роботи та за сумісництвом вчителем історії в Рівненській спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів Центр надії ім. Надії Маринович Рівненської міської ради; з 17.02.2004 по час виходу на пенсію - в Рівненському обласному інституті післядипломної педагогічної освіти на посадах: завідувача кабінету школознавства, завідувача кабінету управління закладами середньої освіти, завідувача кабінету координації методичної роботи та управління навчальними закладами, завідувача кабінету управління навчальними закладами, завідувача кабінету освітнього адміністрування, за суміщенням та внутрішнім сумісництвом на посаді старшого викладача/доцента кафедри управління освітою/кафедри філософії, економіки та менеджменту освіти у Рівненському обласному інституті післядипломної педагогічної освіти із 2004/2005 навчального року по 2019/2020 навчальний рік.

Крім того, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується наявність у позивача загалом понад 35 років страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу "Прикінцеві положення" Закону України №1058, а тому належним способом захисту порушеного права позивача є саме визнання протиправною відмови у виплаті допомоги та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити таку.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вжив усіх заходів для всебічного і повного дослідження обставин справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення в частині задоволення позовних вимог.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Головного правління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у справі №460/8767/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 14.06.2021.