Справа № 640/30964/20
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 року м. Київ № 640/30964/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

при секретарі судового засідання Дьяченко О.В.

за участю представників сторін:

представника позивача: Линник Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - позивач, Фонд) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі по тексту - відповідач), в якому просить:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невчинення дій, передбачених статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження»;

2) зобов`язати відповідача невідкладно винести постанову про закінчення виконавчого провадження №62779298, на підставі пункту 4 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» та вжити всіх заходів, передбачених частиною першою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у відповідача перебуває виконавче провадження № 62779298 про стягнення коштів з уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» на користь гр. ОСОБА_1 . Фондом 24.11.2020 року на адресу Шевченківського РВ ДВС у м. Києві направлено заяву від 18.11.2020 року № 230-49-7/20 про закінчення виконавчого провадження № 62779298 на підставі пункту 4 частини першої статі 39 Закону України «Про виконавче провадження» та вжиття всіх заходів, передбачених частиною 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження». Проте, державним виконавцем проігноровано звернення боржника та не було вирішено питання щодо закінчення вказаного виконавчого провадження. На думку позивача, державним виконавцем не вчинялись всі належні дії та не використовувались надані повноваження, чим допущено протиправну бездіяльність.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.01.2021 року відкрито провадження у справі № 640/30964/20 в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Вказаною Ухвалою суду відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, або заяву про визнання позову.

Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву.

У зв`язку з неявкою представників сторін у судове засідання в адміністративній справі № 640/30964/20 довідкою, складеною секретарем судового засідання від 12.02.2021 року, розгляд справи перенесено на 02.03.2021 року на 11 год. 00 хв.

У зв`язку з перебуванням судді на лікарняному довідкою, складеною секретарем судового засідання від 02.03.2021 року, розгляд справи перенесено на 18.03.2021 року на 12 год. 20 хв.

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці довідкою, складеною секретарем судового засідання від 18.03.2021 року, розгляд справи перенесено на 30.03.2021 року на 13 год. 20 хв.

Відповідно до Протокольної ухвали від 30.03.2021 року суд вирішив повторно викликати представників відповідача, та листом проінформувати Міністерство юстиції України про неприбуття в судове засідання відповідача.

Листом № 640/30964/20/6391/21 від 01.04.2021 року проінформувано Міністерство юстиції України про неприбуття в судове засідання представників Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

У зв`язку з неявкою представників сторін у судове засідання в адміністративній справі № 640/30964/20 довідкою, складеною секретарем судового засідання від 13.04.2021 року, розгляд справи перенесено на 11.05.2021 року на 10 год. 45 хв.

Відповідно до Протокольної ухвали від 11.05.2021 року суд оголосив про відкладення розгляду справи для вивчення судом письмових доказів які містяться в матеріалах справи до 12.05.21 на 10:30.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У С Т А Н О В И В:

У Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 62779298 про стягнення коштів з уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» на користь гр. ОСОБА_1 .

За твердженнями позивача 24.11.2020 року на адресу Шевченківського РВ ДВС у м. Києві направлено заяву від 18.11.2020 року № 230-49-7/20 про закінчення виконавчого провадження № 62779298 на підставі пункту 4 частини першої статі 39 Закону України «Про виконавче провадження» та вжиття всіх заходів, передбачених частиною 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач вказує на протиправність виконавчого провадження зважаючи на прийняте Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії ПАТ «Банк «Михайлівський», а відтак, виконавче провадження підлягає закінченню на підставі пункту 4 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Зважаючи на те, що державним виконавцем проігноровано звернення боржника та не вирішено питання щодо закінчення вказаного виконавчого провадження, позивач звернувся з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 2 частини першої статті 3 Закону № 1404-VІІІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином, виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, боржником у виконавчому провадженні № 62779298 є уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Михайлівський», тобто посадова особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (фізична особа), яка уповноважена здійснювати процедуру управління з ліквідації юридичної особи Публічного акціонерного товариства «Банк «Михайлівський», а не юридична особа - Публічне акціонерне товариство «Банк «Михайлівський».

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VІІІ виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Крім того, згідно пункту 4 частини першої статті 39 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Таким чином, у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника, виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду щодо саме боржника, яким є банк, не може здійснюватися, а відкрите виконавче провадження підлягає закінченню з підстав, визначених пунктом 4 частини першої статті 39 Закону № 1404-VІІІ.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону № 1404-VІІІ у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Разом з тим, відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», під банком розуміється юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноваженою особою Фонду є працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Виходячи з положень спеціального законодавства, суд зазначає, що уповноважена особа в певних випадках діє по суті від імені держави (Фонду), в інших випадках, що стосується діяльності банку під час ліквідації, як посадова особа банку, його представник.

Відтак, суд дійшов висновку, що «банк» та «уповноважена особа Фонду» є різними суб`єктами правовідносин в системі гарантування вкладів фізичних осіб, з огляду на що ототожнення вказаних понять не допускається, а вказані особи не можуть ототожнюватись в межах виконавчого провадження як одна особа.

Таким чином, враховуючи те, що в межах виконавчого провадження № 62779298 боржником є саме уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Михайлівський», а не банк, тому положення пункту 4 частини першої статті 39 Закону № 1404-VІІІ не розповсюджуються на особу, яка здійснює функції з управління ліквідації банку, натомість вказані норми підлягають застосуванню виключно у тому випадку, коли боржником за виконавчими провадженнями є саме банк, тобто юридична особа, у якого рішенням Національного банку України відкликано банківську ліцензію.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ).

Відповідач: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 110, ).

Суддя Є.В. Аблов