Справа № 420/4613/21
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4613/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправним та скасування в частині податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі ГУ ДПС), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.11.2017 року № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 10 351,22 грн.

Позивач зазначив, що 11.09.2020 року в його особистому кабінеті платника податків з`явилась недоїмка в розмірі 10691,22 грн.

Після декількох заяв до відповідача ним було з`ясовано, що оскаржуваним рішенням до нього застосовані штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних №16 від 31.10.2015 року на суму ПДВ 49991,01грн (затримка 4 дня), №22 від 31.12.2015 року на суму ПДВ 53521,21 грн (затримка 11 днів), №19 від 31.03.2017 року від 20.04.2017 року на суму ПДФ 120843,31 грн (затримка 5 днів).

Проте за затримку реєстрації податкових накладних №16 від 31.10.2015 року та №22 від 31.12.2015 року штрафні санкції вже застосовувались згідно з ППР № від 23.05.2017 року на суму 10351,22 грн та були сплачені згідно з платіжним дорученням №1035 від 09.10.2017 року.

Таким чином, до Позивача за одне і теж саме порушення (за несвоєчасну реєстрацію ПН №16 від 31.10.2015 року, №22 від 31.12.2015 року) двічі застосовано штрафні санкції у вигляді ППР від 23.05.2017 року № та від 09.11.2017 року №.

Конституція України передбачає, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (лат. non bis in idem «двічі за одне і те саме не карають»).

Відповідно до п. 112.4 ст. 112 Податкового кодексу України, особа не може бути притягнута двічі до відповідальності одного виду за вчинення одного і того самого податкового правопорушення.

Вказане положення закріплює правило, згідно з яким за одне податкове правопорушення може бути застосовано тільки один вид штрафу, передбаченого цим Кодексом та іншими законами України.

Отже, у разі притягнення платника податків до відповідальності у вигляді штрафу за певною статтею Кодексу, виключається можливість притягнення останнього до відповідальності, передбаченої іншими статтями Кодексу, за одне і те ж правопорушення (одне податкове правопорушення не може тягнути відповідальність за різними статтями Кодексу).

Позивач просив задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою суду від 29.03.2021 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 15.04.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі, вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 14.06.2021 року здійснено заміну відповідача на належного.

Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити, зокрема, камеральну перевірку, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних ЄРПН та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації ПН/РК у ЄРПН.

Представник відповідача вважає, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення прийняте правомірно.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій вказав, що відповідач не згадує у відзиві про застосування штрафних санкцій двічі за одне порушення. Відповідач як суб`єкт владних повноважень не спростовує його доводів. Позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що позивач ФОП ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 25.09.1995 року.

У період з 29.03.2017 року по 19.04.2017 року ГУ ДФС проведена документальна планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складений акт від 26.04.2017 року.

Обставини здійснення вказаної перевірки та правомірність прийнятих за її результатом податкових повідомлень-рішень встановлені рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.10.2017 року по справі №815/3043/17.

В рішенні суду вказано, що Головним управлінням ДФС в Одеській області було встановлено порушення позивачем п.120-1.1 ст.120-1 розділу II Податкового кодексу України порушено термін реєстрації податкової накладної, що підлягають наданню покупцям платникам податку на додану вартість, судом встановлено наступне.

Податкова накладна №16 від 31.10.2015р. виписана за №, порушено термін реєстрації 4 дні, сума податку на додану вартість зазначена у податковій накладній у розмірі 49 991,01 грн.

Податкова накладна №22 від 31.12.2015р. виписана ТОВ «КОПІЙКА-ТРЕЙД» (), зареєстрована у ЄРНП 19.11.215р. за №, порушено термін реєстрації 11 днів, сума податку на додану вартість зазначена у податковій накладній у розмірі 53 521,21 грн.

З урахуванням приписів п.120-1.1 ст.120-1 розділу II Податкового кодексу України, а також те, що позивачем порушено терміни реєстрації податкових накладних, суд вважав, що податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № від 23.05.2017р., яким ФОП ОСОБА_1 визначено штраф у загальному розмірі 10351,22грн. є правомірним (а.с.59).

Позивачем були сплачені згідно з платіжним дорученням №1035 від 09.10.2017 року застосовані штрафні санкції у сумі 10351,22 грн згідно з ППР від 23.05.2017 року № (а.с.20).

Крім того, ГУ ДФС проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних, за результатами якої складений акт про результати перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних №10732/15-32-13-17/ НОМЕР_1 від 09.11.2017 року.

В акті перевірки зазначено про порушення строків реєстрації податкових накладних №16 від 31.10.2015 року на суму ПДВ 49991,01грн (затримка 4 дня), №22 від 31.12.2015 року на суму ПДВ 53521,21 грн (затримка 11 днів), №19 від 31.03.2017 року від 20.04.2017 року на суму ПДВ 120843,31 грн (затримка 5 днів) (а.с.30-31).

На підставі акту перевірки №10732/15-32-13-17/ НОМЕР_1 від 09.11.2017 року прийнято оскаржуване позивачем в частині податкове повідомлення-рішення від 09.11.2017 року №, яким нараховані штрафні санкції у розмірі 22435,55 грн за затримку реєстрації вказаних податкових накладних, у тому числі за затримку реєстрації податкових накладних №16 від 31.10.2015 року на суму ПДВ 49991,01грн (затримка 4 дня), №22 від 31.12.2015 року на суму ПДВ 5352,21 грн (затримка 11 днів) в розмірі 10351,22 грн.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений Кодексом термін.

Відповідно до абзацу 14 пункту 201.10 статі 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН повинна здійснюватись з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

Порушення платниками ПДВ граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН тягнуть за собою накладення штрафу в розмірах, встановлених п.120-1.1 ст. 120-1 ПК України, зокрема, 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

Таким чином, позивач дійсно допустив порушення податкового законодавства при реєстрації податкових накладних, у тому числі №16 від 31.10.2015 року на суму ПДВ 49991,01грн (затримка 4 дня), №22 від 31.12.2015 року на суму ПДВ 5352,21 грн (затримка 11 днів).

Проте штрафні санкції до нього в розмірі 10351,22 грн застосовані двічі, що не відповідає положенням законодавства.

Загальні умови притягнення до фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи визначені ст.112 ПК України.

Згідно з п.112.4 ст.112 ПКУ особа не може бути притягнута двічі до відповідальності одного виду за вчинення одного і того самого податкового правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач не у відзиві на позов не навів жодних обґрунтувань в спростування доводів позивача.

Відповідно до ст. 72, 73, 75, 76 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 908грн.

Крім того, позивач просить стягнути на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 5000грн, надавши копію договору про надання правової допомоги, акт прийому передачі наданих послуг.

Частиною 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.1,2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи досліджені докази, що надані на підтвердження витрат на оплату правової допомоги, обставини та складність справи, ціну позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на оплату правової допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищезазначеного, враховуючи задоволення по суті спору позовних вимог позивача в повному обсязі, а також надані представником позивача докази на підтвердження здійснення відповідних витрат, суд вважає, що співмірним розміром судових витрат на правову допомогу є 1800,00 грн, які необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 9, 12, 13, 132, 139, 241-246, 255 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправним та скасування в частині податкового повідомлення рішення задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 09.11.2017 року № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 10 351,22 грн.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 908грн за сплачений судовий збір, 1800,00 грн витрати на правничу допомогу.

Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва