Справа № 480/1943/21
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2021-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2021 року Справа № 480/1943/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравченка Є.Д., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1943/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (військової частини НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (військової частини НОМЕР_2 ) (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , що полягає у не проведенні розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 під час виконання обов`язку військової служби в січні 2015 року в смт. Станиця Луганська та м. Щастя Луганської області, та про який було повідомлено зверненням від 28.02.2020;
- зобов`язати Військову частину - польова пошта НОМЕР_1 провести розслідування нещасного випадку за фактом отримання травм ОСОБА_1 під час виконання обов`язку військової служби в січні 2015 року в смт. Станиця Луганська та м. Щастя Луганської області та видати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), визначеної Додатком № 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра Оборони України № 402 від 14.08.2008.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є старшим солдатом запасу, який перебував на військовій службі у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 , що входить до складу сил, які залучаються та беруть участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей з 03.12.2014 та є учасником бойових дій, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 . У січні 2015 року під час виконання обов`язку військової служби в смт. Станиця Луганська Луганської області ОСОБА_1 під час вибуху міни був відкинутий вибуховою хвилею, у зв`язку з чим отримав кілька мінно-вибухових травм, що проявилися у частковій втраті свідомості, головокружінні, втраті координації рухів та частковій амнезії. На місці отримання травм у складі підрозділу медичні працівники були відсутні, тому симптоматичне лікування проводив самостійно. Через декілька днів при захисті м. Щастя Луганської області під час стрільби отримав травму поперекового відділу хребта. Оскільки був наказ змінювати місце дислокації за допомогою не звертався. Продовжував симптоматичне лікування знеболюючими препаратами.
Повернувшись з розташування частини 23 квітня 2015 року звернувся до лікарів військової частини та був направлений на лікування та визначення ступеню придатності до військової служби у клініку психіатрії Національного військового медичного клінічного центру «ГВКГ». Проходив реабілітаційне лікування у Державній Установі «Інститут медицини праці» НАМН України. Під час госпіталізації позивачу було вперше встановлено діагноз - внутрішньо мозкова кіста правої скореневої ділянки малих розмірів.
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 15.08.2016 № 45-РС ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я) ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Згідно з виписним епікризом № 176 неврологічного відділення СОКГВВ, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 24.06.2019 року по 12.07.2019 року з діагнозом: «Розповсюджений остеохондроз хребта, переважно шийного та попереково крижового відділів, вторинний радикулярний больовий синдром, протрузія МХД Ь5-81, спондилоатротроз. Венозна ангіома правої гемісфери головного мозку». При огляді лор- лікарем встановлений діагноз: «Нейросенсорна приглухуватість ІІ-ІІІ ст.» Визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у військовий час.
05.08.2019 при огляді судово-медичним експертом ОКЗ «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи» у ОСОБА_1 виявлено рубець у правій тім`яній ділянці (слід колишньої рани) лінійної форми. Судово-медичним експертом зроблено висновок про те, що рубець (слід рани) спричинений більше 1 року до моменту огляду і не виключено його отримання внаслідок поранення при виконанні обов`язків військової служби під час перебування в зоні антитерористичної операції в січні-лютому 2015 року.
З метою підготовки документів для отримання позивачем одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності адвокатом позивача на адресу військової частини - польова пошта НОМЕР_1 неодноразово, а саме 28.02.2020 та 12.05.2020, направлялися адвокатські запити з вимогою надати довідку про обставини травми, що була отримана позивачем під час виконання обов`язку військової служби в січні 2015 року в смт. Станиця Луганська та місті Щастя Луганської області, проте відповіді не було отримано. Після звернення представника позивача до Міністерства оборони України від командира військової частини НОМЕР_2 надійшла відповідь, датована 20.07.2020 за вих. № 621, в якій зазначалось, що обліковий документ (довідку про обставини травми - додаток 5) на солдата запасу ОСОБА_1 , військова частина НОМЕР_2 не може надати, у зв`язку з відсутністю підтверджуючого запису за січень 2015 року про отримання травми, який повинен засвідчуватися в Журналі бойових дій військової частини НОМЕР_2 та відсутності матеріалів розслідування за фактом травмування солдата запасу ОСОБА_1 . 28.10.2020 представником позивача на адресу відповідача було надіслано заяву з клопотанням про призначення розслідування за фактом отримання травм під час виконання обов`язку військової служби ОСОБА_2 та видачу довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), визначеної Додатком № 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра Оборони України № 402 від 14.08.2008. Однак, на підставі вказаного клопотання розслідування проведено не було, відповіді на заяву не надано.
Враховуючи вищевикладені обставини, позивач вважає, що військовою частиною - польова пошта НОМЕР_1 у порушення вимог пункту 3 Розділу II «Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України» від 06.02.2001 № 36, не проведено розслідування нещасного випадку, за фактом отримання травм ОСОБА_1 , під час виконання обов`язку військової служби в січні 2015 року в смт. Станиця Луганська та м. Щастя Луганської області, про який було повідомлено адвокатськими запитами від 28.02.2020, від 12.05.2020, заявою від 28.10.2020, чим допущено протиправну бездіяльність.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні.
Відповідач подав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, зазначивши, що згідно з п. 3 розділу II Інструкції № 36, нещасний випадок, про який не було своєчасно повідомлено командуванню військової частини або внаслідок якого втрата працездатності настала не відразу, розслідується згідно з цією Інструкцією протягом місяця з дня надходження рапорту потерпілого військовослужбовця або заяви особи, яка представляє його інтереси. Службове розслідування щодо позивача не проводилось за фактом зазначеним в позові, у зв`язку з відсутністю підтверджуючого запису відносно Позивача, оскільки немає підтверджуючих записів в Журналі обліку травматизму, Журналі бойових дій, щодо отримання даним військовослужбовцем травми. Таким чином, у відповідача немає правових підстав для проведення службового розслідування щодо спричинених ОСОБА_1 тілесних ушкоджень у 2015 році на підставі заяв та адвокатських запитів. Водночас, відповідач зазначив, що з відповідним рапортом щодо розслідування нещасного випадку, про який не було своєчасно повідомлено командуванню військової частини або внаслідок якого втрата працездатності настала не відразу, як визначено у п. 3 розділу II Інструкції №36, позивач не звертався. Відтак, відповідачем у даному випадку не було допущено протиправної бездіяльності щодо позивача, а тому він просив відмовити у задоволенні позову.
Ухвалою суду від 13.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.06.2021.
15.06.2021 позивач, представники сторін у судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.
Від представника позивача 15.06.2021 до суду електронною поштою надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване неможливістю прибути у судове засідання через те, що дитина представника позивача перебуває на стаціонарному лікуванні та потребує постійного догляду. Вказане клопотання не скріплене електронним цифровим підписом.
Згідно із частиною десятою статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).
Електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» (частина перша статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).
Таким чином, надіслане представником позивача електронною поштою на офіційну електронну адресу суду клопотання має статус інформаційний, оскільки не було скріплене електронним цифровим підписом.
Також, представником позивача не надано жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні.
Враховуючи зазначене, суд відмовляє у задоволенні клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.
Згідно із ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Частиною 9 цієї статті встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
На виконання вимог ч. 13 ст. 10 та ч. 1 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).
Таким чином, враховуючи наведені обставини, фіксування судового засідання по справі не здійснювалось, справа розглянута в письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є старшим солдатом запасу, який перебував на військовій службі у військовій частині - польова пошта НОМЕР_4 (на теперішній час військова частина НОМЕР_2 ), що входить до складу сил, які залучаються та беруть участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей з 03.12.2014, що підтверджується довідкою ТВО командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 09.12.2014 (а.с. 15).
Позивач є учасником бойових дій відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 16.06.2015 (а.с. 14).
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 15.08.2016 № 45-РС ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я) ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с. 16).
Згідно виписки з медичної карти амбулаторного хворого Сумського обласного клінічного госпіталю ветеранів війни № 1765 від 12.07.2019 ОСОБА_1 встановлено діагноз «Розповсюджений остеохондроз хребта, переважно шийного та попереково крижового відділів, вторинний радикулярний больовий синдром, протрузія МХД L5-S1, спондилоатротроз. Венозна ангіома правої гемісфери головного мозку» (а.с. 22).
05.08.2019 судово-медичним експертом ОКЗ «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи» складено акт судово-медичного обстеження № 511, згідно якого у ОСОБА_1 виявлено рубець у правій тім`яній ділянці (слід колишньої рани) лінійної форми. Судово-медичним експертом зроблено висновок про те, що рубець (слід рани) спричинений більше 1 року до моменту огляду і не виключено його отримання внаслідок поранення при виконанні обов`язків військової служби під час перебування в зоні антитерористичної операції в січні-лютому 2015 року (а.с. 23).
28.10.2020 Адвокатське об`єднання "Резолюшн", діючи в інтересах ОСОБА_1 на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 22.10.2020 № 20-10/20, звернулось до Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 із заявою, в якій зазначило, що у січні 2015 року під час виконання обов`язку військової служби в смт. Станиця Луганська Луганської області ОСОБА_1 під час вибуху міни був відкинутий вибуховою хвилею, у зв`язку з чим отримав кілька мінно-вибухових травм, що проявилися у частковій втраті свідомості, голово кружінні, втраті координації рухів та частковій амнезії. Через декілька днів при захисті м. Щастя Луганської області під час стрільби ОСОБА_1 отримав травму поперекового відділу хребта. 05.08.2019 при огляді судово-медичним експертом ОКЗ «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи» у ОСОБА_1 виявлено рубець у правій тім`яній ділянці (слід колишньої рани) лінійної форми. Судово-медичним експертом зроблено висновок про те, що рубець (слід рани) спричинений більше 1 року до моменту огляду і не виключено його отримання внаслідок поранення при виконанні обов`язків військової служби під час перебування в зоні антитерористичної операції в січні-лютому 2015 року. У зв`язку з тим, що втрата працездатності настала не відразу, представник позивача просив призначити розслідування за фактом отримання травм під час виконання обов`язку військової служби ОСОБА_1 у січні-лютому 2015 року в смт. Станиця Луганська Луганської області та м. Щастя Луганської області та видати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), визначеної Додатком № 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра Оборони України № 402 від 14.08.2008 (а.с. 28, 30-31).
Відповіді на вищевказану заяву відповідачем не надано, розслідування не проведено.
Жодних доказів зворотного відповідач суду не надав.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XII від 25.03.1992 (далі - Закон №2232-ХІІ) визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (частина 1 статті 1 Закону).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Порядок розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями і військовозобов`язаними, які призвані на збори (далі - військовослужбовці), професійних захворювань, отриманих ними під час проходження військової служби (зборів), та аварій, що сталися у військових частинах, військово-навчальних закладах, установах, організаціях Збройних Сил України, структурних підрозділах центрального апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України (далі - військові частини) передбачено Інструкцією про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 06.02.2001р. №36, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 23.02.2001р. року за №169/5360 (далі - Інструкція №36).
Відповідно до п. 1.5 Інструкції № 36 (в редакції, чинній на момент отримання травми позивачем), розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища, що сталися під час виконання ним обов`язків військової служби, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень (заподіяних іншою особою), гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також випадки смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.
Пунктом 2.1 Інструкції № 36 визначено, що про кожний нещасний випадок очевидець (або сам потерпілий) повинен негайно сповістити безпосереднього командира (начальника) чи керівника робіт і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому. Нещасний випадок, про який потерпілий з об`єктивних причин або за станом здоров`я не зміг своєчасно повідомити командування військової частини, та той випадок, від якого втрата працездатності настала не відразу, розслідується на підставі рапорту потерпілого або особи, яка представляє його інтереси, у порядку, встановленому пунктом 2 Інструкції.
Командир підрозділу (керівник робіт), який отримав повідомлення про нещасний випадок, у свою чергу зобов`язаний: терміново організувати надання першої невідкладної допомоги потерпілому, забезпечити у разі потреби доставку до закладу охорони здоров`я; терміново повідомити по команді про нещасний випадок командира військової частини; до прибуття комісії з розслідування забезпечити збереження обстановки події, якщо це не викликає небезпеки для життя і здоров`я присутніх людей, вжити заходів щодо запобігання травмуванню інших осіб та недопущення подібних випадків у ситуації, що склалася (п.2.2 Інструкції №36).
У відповідності до п. 2.3 Інструкції № 36 командир військової частини після отримання повідомлення про нещасний випадок зобов`язаний: у разі нещасного випадку з військовослужбовцем протягом однієї години передати повідомлення з використанням засобів зв`язку та протягом доби на паперовому носії (додаток 7) повідомити про нещасний випадок старшого командира (начальника) та залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок (з виконанням робіт, пожежею, аварією автотранспорту, гострим професійним захворюванням, отруєнням тощо), - відповідний військовий орган нагляду (за охороною праці, пожежний, безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічний тощо), а в передбачених чинним законодавством України випадках - і відповідного прокурора; сповістити у разі, якщо потерпілий військовослужбовець відряджений з іншої військової частини, її командира; наказом по військовій частині протягом доби призначити комісію з розслідування нещасних випадків (перелік нещасних випадків визначено в пункті 1.5 Інструкції) у складі голови комісії (одного із своїх заступників) та її членів - командира батальйону (дивізіону, ескадрильї тощо), до складу якого входить підрозділ, де стався нещасний випадок, та залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок, фахівців відповідних служб (охорони праці, пожежної, автомобільної, медичної тощо); забезпечити належні умови для роботи комісії (забезпечити приміщенням, засобами зв`язку, оргтехнікою, автотранспортом, канцелярським приладдям), а також залучених до роботи експертів, інших спеціалістів та сприяти роботі комісії з метою своєчасного і об`єктивного проведення розслідування нещасного випадку.
Пунктом 2.5 Інструкції № 36 передбачено, що комісія з розслідування нещасного випадку проводить розслідування протягом трьох робочих днів. Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана: обстежити місце нещасного випадку, опитати свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо; установити обставини і причини, що призвели до нещасного випадку, визначити осіб, які допустили порушення вимог нормативно-правових актів (закони, статути, положення, правила, інструкції, настанови тощо), а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; скласти акт (додаток 1 до Інструкції) у п`яти примірниках або шести, якщо військовослужбовець був відряджений з іншої військової частини, і передати його на затвердження командиру військової частини. Усі примірники акта (додаток 1 до Інструкції) підписуються головою комісії та всіма її членами.
За результатами розслідування нещасних випадків складається акт (додаток 1 до Інструкції). Нещасні випадки, на які складається акт про нещасний випадок, реєструються у журналі реєстрації потерпілих від нещасних випадків (додаток 2 до Інструкції) (п. 1.6 Інструкції № 36).
Тобто, в разі настання нещасного випадку з військовослужбовцем командування частини зобов`язано провести розслідування та скласти відповідний акт, однак, таким діям передує повідомлення про такий нещасний випадок у встановленому Інструкцією №36 порядку.
Згідно з п. 3 розділу II Інструкції № 36, нещасний випадок, про який не було своєчасно повідомлено командуванню військової частини або внаслідок якого втрата працездатності настала не відразу, розслідується згідно з цією Інструкцією протягом місяця з дня надходження рапорту потерпілого військовослужбовця або заяви особи, яка представляє його інтереси.
Як вбачається з матеріалів справи, про нещасний випадок, який стався із ОСОБА_1 у січні 2015 року під час виконання обов`язків військової служби, було повідомлено військову частину-польова пошта НОМЕР_1 (військову частину НОМЕР_2 ) особою, яка представляє інтереси позивача, а саме адвокатським об`єднанням "Резолюшн", шляхом подання заяви від 28.10.2020 (а.с. 28, 30-31).
Отже, після отримання вищевказаної заяви у відповідача виник обов`язок у місячний строк провести розслідування нещасного випадку, про який зазначено в заяві.
При цьому, суд не бере до уваги посилання відповідача відсутність записів відносно позивача у Журналі обліку травматизму, Журналі бойових дій, оскільки в даному випадку підставою проведення розслідування є саме надходження заяви особи, яка представляє інтереси військовослужбовця, а відсутність записів в журналах не звільняє відповідача від обов`язку провести розслідування.
Також, безпідставними є доводи військової частини НОМЕР_2 про те, що із рапортом про проведення розслідування нещасного випадку позивач не звертався, а правові підстави для проведення розслідування на підставі заяв і адвокатських запитів відсутні.
Так, пунктом 3 розділу II Інструкції № 36 чітко передбачено дві альтернативні підстави для проведення розслідування нещасного випадку, про який не було своєчасно повідомлено командуванню військової частини або внаслідок якого втрата працездатності настала не відразу, а саме: надходження рапорту потерпілого військовослужбовця або надходження заяви особи, яка представляє його інтереси.
За таких обставин, враховуючи, що Військовою частиною - польова пошта НОМЕР_1 (військовою частиною НОМЕР_2 ) не було проведено розслідування на підставі заяви представника позивача від 28.10.2020, суд вважає, що відповідачем було допущено протиправну бездіяльність.
Отже, суд вважає за необхідне зобов`язати Військову частину - польова пошта НОМЕР_1 (військову частину НОМЕР_2 ) провести розслідування нещасного випадку за фактом отримання травм ОСОБА_1 під час виконання обов`язку військової служби в січні 2015 року в смт. Станиця Луганська та м. Щастя Луганської області.
Що стосується позовних вимог про зобов`язання відповідача видати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), визначеної Додатком № 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра Оборони України № 402 від 14.08.2008, то суд не вбачає підстав для їх задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до п. 8 розділу II Інструкції № 36 Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана скласти акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ-2 згідно з додатком 3 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-2) та акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 згідно з додатком 4 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-3) у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження.
Згідно із п. 17 розділу II Інструкції № 36 командир військової частини у строк до п`яти діб після закінчення розслідування затверджує акти за формами НВ-2 та НВ-3.
Відповідно до п. 18 розділу II Інструкції № 36 за результатами розслідування командир військової частини видає наказ, в якому зазначаються:
дата, місце та обставини, за яких стався нещасний випадок;
військове звання, ім`я, по батькові та дата народження потерпілого військовослужбовця;
вид, характер і локалізація поранення, травми, контузії, каліцтва;
коли стався нещасний випадок (під час виконання обов`язків військової служби чи ні);
перебував чи ні потерпілий військовослужбовець в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи інших отруйних речовин тощо;
порушення нормативно-правових актів, що спричинили нещасний випадок або були супутніми факторами його настання, посадові особи, які допустили ці порушення;
заходи з попередження подібних нещасних випадків у майбутньому;
вжиті заходи дисциплінарного впливу щодо осіб, які допустили порушення нормативно-правових актів, внаслідок яких стався нещасний випадок.
Отже, довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається після завершення розслідування нещасного випадку на підставі наказу командира військової частини, прийнятого за результатами розслідування.
Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З аналізу викладеного суд зазначає, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.
Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб факт порушення був обґрунтованим. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Визначення обсягу вимог, що підлягають судовому захисту є диспозитивним правом позивача. При цьому, підстави, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права на звернення до суду і для задоволення його вимог, визначаються позивачем самостійно. Суд під час прийняття постанови вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються і яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин (стаття 244 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд зауважує, що станом на час розгляду справи розслідування нещасного випадку щодо ОСОБА_1 ще не було проведено, за його результатами не приймався наказ командира військової частини, а тому вимоги щодо зобов`язання видати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) є передчасними.

Судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому, а тому задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (Військової частини НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (Військової частини НОМЕР_2 ), що полягає у не проведенні розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 під час виконання обов`язку військової служби в січні 2015 року в смт. Станиця Луганська та м. Щастя Луганської області, та про який було повідомлено заявою від 28.10.2020.

Зобов`язати Військову частину - польова пошта НОМЕР_1 (Військову частину НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) провести розслідування нещасного випадку за фактом отримання травм ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) під час виконання обов`язку військової служби в січні 2015 року в смт. Станиця Луганська та м. Щастя Луганської області.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко