Справа № 483/663/21
Суддя: Куцаров В. І.
Дата ухвалення: 2021-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 483/663/21
Провадження №2-а/483/7/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року м.Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Куцарова В.І.,

за участю секретаря судового засідання Шилінскас О.В.,

представника позивача - адвоката Максименко С.В.,

представника відповідача Сиволапа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Очакові в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Максименко С.В., звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Миколаївській області у якому просить визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН №4108173 інспектора 1-ї роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Миколаївській області молодшого лейтенанта поліції Гвозденко Юрія Ігоровича, складену 23.04.2021 року відносно ОСОБА_1 та стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 454,00 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 1 500,00 грн. В обґрунтування вимог зазначає, що року о 10.11 год він, рухався на автомобілі марки SEAT, модель IBIZA, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , по Одеському шосе з міста Миколаєва в напрямку міста Одеси. На 93-му км. Одеського шосе його зупинив інспектор молодший лейтенант поліції ОСОБА_2 та повідомив про вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме порушення правил дорожнього руху, зокрема перевищення швидкості в межах населеного пункту, більш як на 20 км/год, яке було зафіксовано на прилад TruCam. На підставі викладених звинувачень та не приймаючи до уваги заперечення, інспектором було складено Постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та накладено адміністративний штраф на підставі ч.1 ст. 122 КУпАП у розмірі 340 грн. 00 коп. Проте, Позивач із вказаною постановою інспектора патрульної поліції категорично не згоден та вважає її протиправною з огляду на наступні обставини. По-перше, інспектор ОСОБА_2 незаконно здійснював вимірювання швидкості за допомогою приладу TruCam LТI 20/20 на 93-му км Одеського шосе, оскільки більш як за 200 м до місця нібито вчиненого правопорушення, немає жодних дорожніх знаків, які б встановлювали обмеження, передбачені дорожніми знаками 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год», 5.70 «Фото, відеофіксування порушень» та які б у відповідності до вимог чинного законодавства повідомляли учасників дорожнього руху про обмеження швидкості руху та/або можливе фото/відео фіксування порушень. Контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак « 5.70»), вказане обумовлено ч.2 ст. 40 Закону №580-VIII, згідно якої інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці. Відповідно до Правил дорожнього руху знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Натомість, оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку «5.70» лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху в тому числі і швидкісного режиму. Позивачем до матеріалів позовної заяви долучаються відповідні фотографії, здійснені в зоні фіксації інспектором ОСОБА_2 правопорушення, з яких вбачається, що жоден із вищевказаних знаків у зазначеній зоні відсутній, а відповідно Відповідач здійснював вимірювання швидкості 23.04.2021 року приблизно о 10.10-10.12 год незаконно. По-друге, фіксування нібито вчиненого Позивачем правопорушення здійснювалось приладом TruCam LТI 20/20, 000760 в ручному режимі, що свідчить про можливість більшої похибки приладу у вимірюванні швидкості, ніж 2 км/год. Вимірювання швидкості руху автомобіля Позивача інспектором поліції було здійснене всупереч вимогам Інструкції щодо користування лазерним вимірювачем швидкості TruCAM LTI 20/20, що безпосередньо впливає на правильність і точність вимірювання швидкості руху автомобіля лазерним вимірювачем швидкості TruCAM LTI 20/20, та з урахуванням вірогідної похибки, не виключено, що зазначена в постанові швидкість 73 км/год з якою рухався автомобіль марки SEAT, модель IBIZA, державний номер НОМЕР_1 не відповідала реальній швидкості автомобіля на момент здійснення такого вимірювання.

11 травня 2021 року на електронну пошту суду надійшов відзив відповідача на адміністративний позов. У відзиві на позов представник відповідача - Олег Зоря , просить у задоволені позову відмовити, справу розглянути у відсутності відповідача та представника відповідача. В обґрунтування заперечень зазначає, що під час несення служби 23.04.2021 року інспекторами управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000760) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу SEAT IBIZA з державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухався по вул. Одеське Шосе, 93 при виїзді з міста Миколаєва зі швидкістю 73 і (сімдесят три) км/год, при цьому перевищив встановлені обмеження швидкості руіу в населеному пункті на 23 (двадцять дев`ять) км/год:, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) України. Було прийнято рішення зупинити вищевказаний транспортний засіб на підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію". Інспектор ОСОБА_2 підійшов до водія, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів, попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДРУкраїни. Водій виконав законну вимогу поліцейського, так було встановлено особу водія - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача. Після чого водію було роз`ясненої права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Інспектор виніс постанову та наклав стягнення на позивача в розмірі 340 (триста сорок) гривень, відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУпАП гр. ОСОБА_1 було ознайомлено зі змістом Постанови, та надано її копію під підпис. В позовній заяві ОСОБА_1 стверджує, що «Інспектор ОСОБА_2 незаконно здійснював вимірювання швидкості за допомогою приладу «TruCam»LTI 20/20на 93-му км. Одеського шосе, оскільки більш ніж за 200 м. до місця нібито вчиненогоправопорушення немає жодних дорожніх знаків, які б встановлювали обмеження,передбачені дорожніми знаками 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год».5.70 «Фото, відеофіксування правопорушень»До даного твердження слід відноситися критично, оскільки сторона відповідача додає до відзиву припис про встановлення дорожнього знаку 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» з відміткою про виконання від 01.02.2020 року за адресою АДРЕСА_1 та копію фотознімку вказаного дорожнього знаку. Щодо стягнення судових витрат, зазначив, що на думку сторони відповідача, витрати на оплату послуг адвоката не є співмірними з складністю справи та виконаних ним робіт а також ціною позову. Відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 (триста сорок) гривень. Послуги адвоката не можуть коштувати 1500 гривень за підготовку позову, метою якого є скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення про стягнення штрафу у сумі 340 гривень.

Позивач ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з викладених у позовній заяві підстав і просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Диспозиція частини 1 статті 122 КУпАП України передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Визначення доказів в справі про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований ст.251 КУпАП.

Обов`язок доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача в даній категорій справ відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладений на відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року в справі № 560/751/17, яка відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковою для врахування судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4108173 від 23 квітня 2021 року, прийнятою інспектором 1-ї роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Миколаївській області молодшого лейтенанта поліції Гвозденком Ю.І., позивача ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 23 квітня 2021 року о 10:11:29 год, керуючи транспортним засобом "SEAT IBIZA", номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Одеське шосе в м.Миколаєві зі швидкістю 73 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом TruCAM LTI 20/20 000760, повірка до 20.02.2022 р., чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністартивне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України (а.с.9).

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Відповідно до Методичних рекомендацій щодо використання лазерних вимірювачів швидкості TruCАМ, для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Тобто при допустимій швидкості руху 60км/год рекомендований поріг для документування порушення ПДР слід встановити на рівні 62 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

З наданого представником відповідача відеозапису та фото з місця події вбачається, що швидкість транспортного засобу - автомобіля "SEAT IBIZA", номерний знак НОМЕР_1 під керуванням позивача в момент фіксації швидкості руху становила 73 км/год.

При цьому фіксація швидкості руху здійснювалася приладом TruCAM LTI 20/20 000760.

Твердження позивача про те, що інспектор використовував прилад TruCAM не в зоні дії дорожнього занку 5.70 "Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху", спростовується наступним:

- інформацією наданою на ім`я начальника управління патрульної поліції в Миколаївській області від 02.06.2021 року № 138, з якої вбачається, що дорожній знак 5.70 "Фото, відео фіксування порушень" встановлений 08.02.2019 року відповідно до Вимоги № 111 (а.с.131 зворот).

- копією Вимоги (припису) № 111 від 28.01.2019 року, направленої на адресу Директора Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської області Коренєва С.М., т.в.о начальника відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту ппатурльної полації ОСОБА_5 вимагав встановити дорожні знаки занку 5.70 "Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху" на вулично-шляховій мережі міста Миколаєва: вул. Одеське шосе, район 80-86; вул. Веселинівська, в`їзд до м.Миколаєва; вул. Київське шосе, в`їзд до міста Миколаєва (а.с. 132).

Також не приймаються до уваги твердження позивача про те, що прилад TruCAM повинен бути встановлений стаціонарно, оскільки як вбачається з розділу 1 Методичних рекомендацій щодо використання лазерних вимірювачів швидкості TruCАМ, методічині рекомендації обумовлюють використання лазерних вимірювачів TruCАМ (далі прилад) для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Документування правопорушень, зафіксованих за допомогою приладів, здійснюється поліцейськими згідно зі ст. 251 КУпАП та Інструкції з оформлення проліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395(а.с.88). Вказаними рекомендаціями не зазначено, що прилад повинен бути встановлено стаціонарно.

Також, згідно листа ДП "Всецкраїнський державний наукови-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" від 01.10.2019 року № 22-38/49, лазерний вимірювач TruCАМ відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основого, ручного рите жиму роботи, вимірювач TruCАМ також можу бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидковтсі рузу ТЗ в автоматичному режимі. В автоматичному режимі без участі оператора забезпечується циклічне виконання послідовності дій: вибір цільового транспортного засобу, вимірювання швидкості руху ТЗ, документування результатів вимірювання та фото фіксація належної до цих результатів дорожньої ситуації (а.с.66)

Крім того, позивач стверджує, що за 200 метрів до нібито скоєного правопорушення немає жодних знаків, які б встановлювали обмеження, передбачені дорожнім знаком 3.29 "Обмеження максимальної швидкості 50 км/год", однак його твердження спростовуються фото, наданім самим позивачем, з якого вбачається, що останній рухався у межах неселеного пункту, а відповідно до п. 12.4. Правил дорожнього руху, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Навіть враховуючи похибку вимірювального приладу ±2 км/год, швидкість руху автомобіля позивача становила б 71 км/год., що на 21 км/год. перевищує допустиму швидкість.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до п.16 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 511) посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС.

Тобто, позивач, як водій, який має посвідчення водія, зобов`язаний знати та виконувати ці Правила.

Відповідно до пунктів 1,3, 1.4 та 1.5 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Вказане свідчить про те, що позивач, як водій транспортного засобу, проігнорував вимоги вищевказаних дорожніх знаків, чим свідомо наразив на небезпеку себе та інших учасників дорожнього руху, які мали право розраховувати на те, позивач, як учасник дорожнього руху, виконує ці Правила.

Частиною 1 ст. 122 КпАП України встановлено відповідальність, серед іншого, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення ПДР, зокрема правопорушення передбачені ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП посадовими особами національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу.

Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП та Інструкцією передбачено, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів , показаннями свідків.

Будь-яких доказів, які б спростовували обставини, викладені в постанові, щодо скоєного адміністративного правопорушення, позивач суду не надав.

В той же час, надані представником відповідача докази, підтверджують вину позивача у вчиненні ним зазначеного в постанові правопорушення.

Виходячи p викладеного вище, суд вважає дії відповідача правомірними, а постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності законною.

Що стосується вимоги позивача про стягнення p відповідача на його користь судових витрат у вигляді судового збору в сумі 454 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 1500, 00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно ч. 2 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Враховуючи, що позов в частині визнання противправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовленню не підляже, то не підлягають задоволенню вимоги пjзивача про стягнення з відповідача судових витрат у вигляді судового збору та витрат на правничу правовому допомогу.

Керуючись ст.ст. 241-246, 255, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 15 червня 2021 року.

Головуючий