Справа № 344/8638/18
Суддя: Антоняк Т. М.
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/8638/18
Провадження № 2-а/344/101/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Антоняка Т.М.,

секретаря - Максимів Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Сита Тараса Віталійовича, Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Сита Тараса Віталійовича, вимогами якого просить визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт - постанову про накладення адмністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 016746 від 24 травня 2018 року щодо ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуваною постановою його визнано винним у тому, що він, керуючи транспортним засобом «Шевроле Авео», номерний знак НОМЕР_1 , 28 березня 2018 року о 18 год. 34 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Набережна, 6-А, під час руху ТЗ, користувався засобом зв`язку, тримаючи його в руці, чим порушив п. 2.9 (Д) Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Постановою серії БР № 016746 від 24 травня 2018 року на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Позивач вважає, що вказана постанова винесена незаконно, без повного, всебчного та об`єктивного вивчення обставин справи. Так, 26 березня 2018 року о 18.34 год., в м. Івано-Франківську по вулиці Набережна ім. В.Стефаника він виїжджав з двору будинку № 6 автомобілем «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , маючи намір повернути ліворуч, у напрямку вул. Берегова. В цей час на вул. Набережна ім. В.Стефаника утворився затор з автомобілів, які повільно наближалися до вул. Галицька. Рухаючись із мінімальною швидкістю, він завчасно увімкнув покажчик лівого повороту. Легковий автомобіль білого кольору з кузовом типу «фургон» зупинився перед виїздом, а його водій махнув рукою, показуючи тим самим, що він може виїжджати на проїзну частину. Оскільки з правої сторони транспортних засобів, які би наближались, не було, а з лівої сторони всі транспортні засоби стояли, він продовжив рух на мінімальній швидкості. Однак, коли передня частина його автомобіля знаходилась на лівому краю правої смуги для руху в напрямку вул. Галицька, він відчув удар, від якого передню частину автомобіля відкинуло праворуч. В момент удару він побачив автомобіль марки «Mercedes Benz» з позначками, написами та розфарбуванням швидкої допомоги, що зупинився на зустрічній смузі на відстані декількох метрів від місця зіткнення. Цей автомобіль до зіткнення рухався без увімкнутих проблискових маячків та звукових сигналів, тому жодним чином завчасно виявити його на дорозі не було можливості. Після оформлення схеми місця ДТП інспектор поліції склав на нього протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 145667 від 26 березня 2018 року. В Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області розглядалась справа № 344/3985/18 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, щодо нього. У цій справі 08 червня 2018 року винесено постанову про закриття за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Позивач вказує, що під час руху 26 березня 2018 року о 18.34 год. він жодними засобами мобільного зв`язку, тримаючи в руці, не користувався. Після ДТП 26 березня 2018 року поруч зупинився автомобіль марки Volkswagen Tiguan червоного кольору реєстраційний № НОМЕР_2 , водій якого представилась як ОСОБА_2 , яка сказала, що бачила обставини ДТП, після чого надала йому відеозапис із відеореєстратора свого автомобіля. Крім цього, дирекцією магазину «Слов`янка», розташованого напроти місця ДТП, йому надано відеозапис з камери відеоспостереження, розташованої поруч із входом у магазин. Диск CD-R з відеозаписом з камери відеоспостереження магазину «Слов`янка» та відеозаписом з відеореєстратора, наданий ОСОБА_2 , ним було направлено керівництву поліції в Івано-Франківській області разом із відповідною скаргою на дії працівників поліції при оформленні ДТП. На відеозаписах, що містяться на цьому диску, немає зображень, які би підтверджували версію працівників поліції про те, нібито він під час руху транспортного засобу користувався засобом зв`язку, тримаючи його в руці.

Представником відповідача подано відзив на позов, у якому позовні вимоги заперечуються, з посиланням на те, що 17.04.2018 року до УПП в Івано-Франківській області ДПП надійшла скарга позивача стосовно правомірності дій працівників патрульної поліції під час виконання службових обов`язків. 23.04.2018 року від позивача до УПП в Івано-Франківській області ДПП надійшла ідентична за змістом порушеного питання скарга-звернення. У своїх зверненнях позивач вказав, що 26.03.2018 року рядовим поліції Кримською Л.С. складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. Відповідно до даного протоколу Позивач, керуючи транспортним засобом Шевроле Авео, н. 3. НОМЕР_1 , о 18 год. 34 хв. по вул. Набережна у м. Івано- Франківську, при виїзді з двору будинку АДРЕСА_1 не надав перевагу у русі транспортному засобу Мерседес Бенц, н. з. НОМЕР_3 , який рухався по вул. Набережна та скоїв зіткнення із ним, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Тим самим позивач порушив п. 10.2 Правил дорожнього руху України. У зверненнях-скаргах позивач вказав, що не згідний із вище вказаним проколом про адмністративне правопорушення. До звернень було додано 11 додатків, одним з яких був CD-R диск із відеозаписом з камери відеоспостереження магазину «Слов`янка» та відеозаписом з автомобільного відеореєстратора гр. ОСОБА_2 , яка була свідком події. Під час розгляду звернень інспекторами ВМАЗ УПП в Івано-Франківській області ДПП були переглянуті відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів інспекторів патрульної поліції та надані відеозаписи позивачем. При перегляді відеозапису з автомобільного відеореєстратора гр. ОСОБА_2 , який надав сам позивач до своїх звернень, виявлено факти адміністративних порушень позивачем, а саме під час руху ТЗ користування засобом зв`язку, тримаючи його в руці. Оскільки позивач вчинив правопорушення, які об`єктивно не могло бути встановлені інспекторами патрульної поліції на місці події 26.03.2018 року та були встановлені під час розгляду звернення позивача, було винесено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення.

Відповідно до ухвали суду від 13 лютого 2020 року до участі у справі залучено як співвідповідача - Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області.

В судове засідання позивач не прибув, подавши заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача не прибув в судове засідання, виклавши свою позицію щодо позову у письмовому відзиві та надавши відеозапис події.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм фактичні правовідносини.

Судом встановлено, що постановою від 24.05.2018 року серії БР № 016746 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпекидорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зокрема, як вказано у постанові, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Шевроле Авео», номерний знак НОМЕР_1 , 28 березня 2018 року о 18 год. 34 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Набережна, 6-А, під час руху ТЗ, користувався засобом зв`язку, тримаючи його в руці, чим порушив п. 2.9 (Д) Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. (а.с. 6).

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо) неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями ч.1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Відповідно до п.п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до підпункту «д» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 року по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 року по справі№536/583/17).

Згідно з ч.1 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З оглянутого судом відеозапису, долученого відповідачем до відзиву на позов вбачається, що позивач під час руху транспортного засобу користування засобом зв`язку, тримаючи його в руці. Як вказується у відзиві, даний відеозапис з автомобільного відеореєстратора гр. ОСОБА_2 , надав сам позивач до своїх звернень до УПП.

Отже, факт адміністративного правопорушення був доведений відповідачем належними та допустимими доказами.

У той же час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП про порушення позивачем пункту 2.9 (Д) Правил дорожнього руху.

Отже, постанова серії серії БР № 016746 від 24 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, винесена інспектором УПП в Івано-Франківській області в межах своїх повноважень, адміністративне стягнення накладено в межах санкції статті, вина позивача у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення підтверджується належними доказами по справі.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України передбачено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

За вищевказаних обставин, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 14, 19, 72, 77, 90, 122, 245, 246, 250, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Сита Тараса Віталійовича, Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Антоняк Т.М.