Справа № 160/3195/20
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2021 року Справа № 160/3195/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
за участі секретаря судового засіданняГрунської Ю.О.
позивача представника відповідачаОСОБА_1 Логвиненко Н.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправними дій та бездіяльності, скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії
20.03.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, у якій, з урахуванням уточненої позовної заяви від 11.08.2020 року, позивач просить:
- визнати бездіяльність Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку по поновленню позивача у м. Дніпрі протиправною;
- внести зміни до наказу Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 693К "Про поновлення на роботі ОСОБА_1 " із зазначенням міста поновлення, а саме: поновити ОСОБА_1 на роботі у м. Дніпрі на посаді заступника начальника Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку з 06 жовтня 2015 року;
- зобов`язати Східне територіальне управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку перевести позивача до свого правонаступника - Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку за тією ж спеціальністю, кваліфікацією та посадою, яку позивач займала в Дніпровському територіальному управлінні НКЦПФР (а потім в Східному територіальному управлінні НКЦПФР) у м. Дніпрі;
- зобов`язати Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку прийняти позивача за переводом зі Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку за тією ж спеціальністю, кваліфікацією та посадою, яку позивач займала в Дніпровському територіальному управлінні НКЦПФР (а потім в Східному територіальному управлінні НКЦПФР) у м. Дніпрі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.03.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 року провадження у справі відкрито та ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відзиві відповідач також просить залишити позовну заяву без розгляду.
14.09.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку надійшла заява, у якій просить: постановити ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначити дату підготовчого засідання; повідомити Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку про дату, час та місце судового засідання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 року справу № 160/3195/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
13.10.2020 року позивачем надано відповідь на відзив, в якій вказано про незгоду з позицією відповідача-1, викладеною у відзиві, та зазначено, що коли суд 28.04.2016 року скасував наказ про її звільнення позивача, вона мала бути поновлена в тих же правах, які в неї були на час звільнення, коли вона працювала у м. Дніпрі. Поновлення у м. Харкові це не поновлення тих самих прав, які в неї були на час звільнення у м. Дніпрі. Переведення позивача з м. Дніпра до м. Харкова без її згоди (при наявності трьох дітей віком станом на грудень 2017 року 13 років, 9 років, 10 місяців) є неприпустимим.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.01.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 року в адміністративній справі №160/3195/20 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
26.01.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з Третього апеляційного адміністративного суду надійшла адміністративна справа №160/3195/20.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.01.2021 року, адміністративну справу № 160/3195/20 передано судді Голобутовському Р.З.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2021 року справу прийнято до провадження суддею Голобутовським Р.З. за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.02.2021 року.
У підготовче засідання, призначене на 16.02.2021 року, з`явились позивач та представник відповідача-1. Судом закрито підготовче засідання та ухвалено перейти до розгляду справи по суті. У судовому засіданні оголошено перерву до 09.03.2021 року.
09.03.2021 року розгляд справи перенесено на 23.03.2021 року.
23.03.2021 року позивачем подано клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових документів.
У судове засідання, призначене на 23.03.2021 року, з`явились позивач та представник відповідача-1. Судом оголошено перерву до 06.04.2021 року.
02.04.2021 року представником Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку подано пояснення, в яких вказано, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.12.2018 року встановлено факт виконання відповідачем судового рішення про поновлення позивача на роботі. Рішення про поновлення ОСОБА_1 на роботі фактично виконано НКЦПФР 15.12.2017 року у повній відповідності з формулюванням судового рішення, видано наказ від 15.12.2017 року №693К про скасування наказу, яким ОСОБА_1 звільнена, та про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Східного ТУ НКЦПФР.
У судове засідання, призначене на 06.04.2021 року, з`явились позивач та представник відповідача-1. Судом оголошено перерву до 19.04.2021 року.
У судове засідання, призначене на 19.04.2021 року, з`явились позивач та представник відповідача-1. Позивачем заявлено клопотання про зупинення розгляду справи для надання часу для примирення сторін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 року клопотання ОСОБА_1 задоволено, зупинено провадження у справі №160/3195/20 до 11.05.2021 року до 10:30 год.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року поновлено провадження у справі №160/3195/20.
11.05.2021 року позивачем подано клопотання про приєднання документів до матеріалів справи, а саме звернення позивача до голови НКЦПФР з вирішення питання в позасудовому порядку.
У судове засідання, призначене на 11.05.2021 року, з`явились позивач та представник відповідача-1. Позивачем заявлено клопотання про зупинення розгляду справи для надання часу для примирення сторін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року клопотання ОСОБА_1 задоволено, зупинено провадження у справі №160/3195/20 до 25.05.2021 року до 11 год. 45 хв.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2021 року поновлено провадження у справі №160/3195/20.
25.05.2021 року позивачем подано клопотання про приєднання документів до матеріалів справи, а саме щодо реорганізації Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.
У судове засідання, призначене на 25.05.2021 року, з`явились позивач та представник відповідача-1. Позивачем заявлено клопотання про зупинення розгляду справи для надання часу для примирення сторін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2021 року клопотання ОСОБА_1 задоволено, зупинено провадження у справі №160/3195/20 до 08.06.2021 року до 10 год. 40 хв.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.06.2021 року поновлено провадження у справі №160/3195/20.
У судове засідання, призначене на 08.06.2021 року, з`явились позивач та представник відповідача-1, підтримали обрані правові позиції.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 проходила державну службу на посаді заступника начальника Дніпропетровського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку з 06.02.2014 року по 05.10.2015 року згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 .
03.04.2015 року Указом Президента України №199/2015 «Про скорочення граничної чисельності працівників Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку» затверджено граничну чисельність працівників Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі - НКЦПФР) у кількості 460 штатних одиниць, що на 20% менше від початкової чисельності.
14.07.2015 року винесено рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №1025 «Щодо припинення Дніпропетровського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку», яким вирішено припинити Дніпропетровське територіальне управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку шляхом ліквідації.
Наказом Голови Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 02.10.2015 року № 310-к ОСОБА_1 , заступника начальника Дніпропетровського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, з 05.10.2015 року звільнено у зв`язку з ліквідацією Дніпропетровського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, згідно з п.1 ст.40 КЗпП України.
Вважаючи підстави звільнення необґрунтованими та такими, що суперечать нормам чинного законодавства України, ОСОБА_1 звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.
- визнано протиправним та скасовано наказ Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 310К від 02.10.2015 року;
- зобов`язано Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку поновити ОСОБА_1 на роботі в Східному територіальному управлінні Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку за тією ж спеціальністю, кваліфікацією та посадою, яку вона займала в Дніпровському територіальному управлінні Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку;
- стягнуто з Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 6 жовтня 2015 року по 28 квітня 2016 року.
Постанову суду звернуто до негайного виконання в частині поновлення на посаді та присудження виплати заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.04.2017 року скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2016 року в частині вирішення позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
За заявою ОСОБА_1 Дніпропетровським окружним адміністративним судом 30.06.2016 року видано виконавчий лист у справі, яким зобов`язано Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку поновити ОСОБА_1 на роботі в Східному територіальному управлінні Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку за тією ж спеціальністю, кваліфікацією та посадою, яку вона займала в Дніпровському територіальному управлінні Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.
На виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2016 року, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку 15.12.2017 року винесла наказ № 693К «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 », яким скасувала наказ Голови Комісії від 02.10.2015 року №310К «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновила ОСОБА_1 на роботі на посаді заступника начальника Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку з 06 жовтня 2015 року.
21.12.2017 року, коли позивач з`явилася на своє попереднє місце роботи за адресою: АДРЕСА_1 , її повідомлено, що за цією адресою працюють працівники іншої юридичної особи і робоче місце для позивача не надано.
Не погоджуючись з такими діями відповідачів щодо виконання рішення суду про поновлення на роботі, поновлення на посаді в іншій місцевості, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
Так, згідно з п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (з відповідними змінами та доповненнями) розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п.1 ст.40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи.
У цій справі спір виник у зв`язку з незгодою позивача на поновлення на посаді в Східному територіальному управлінні Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, яке утворилось внаслідок реорганізації органів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, замість місця роботи позивача у м. Дніпрі в Дніпропетровському територіальному управлінні Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.
З метою вирішення спору, що виник між учасниками справи, дослідженню підлягає процедура реорганізації органів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.
Судом встановлено, що до протиправного звільнення, оформленого наказом від 02.10.2015 року № 310-к, ОСОБА_1 працювала заступником начальника Дніпропетровського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.
Дніпропетровське територіальне управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку утворено рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 171-180 від 26.01.2012 року.
14.07.2015 року прийнято рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №1025 «Щодо припинення Дніпропетровського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку», вирішено припинити Дніпропетровське територіальне управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку шляхом ліквідації.
У пункті 1 рішення від 14.07.2015 року №1025 визначено: припинити Дніпровське територіальне управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку шляхом ліквідації.
Пунктом 2 рішення від 14.07.2015 року №1025 встановлено: припинити повноваження щодо здійснення державного регулювання ринку цінних паперів Дніпровським територіальним управлінням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку з дати державної реєстрації Положення про Східне територіальне управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, затвердженого рішенням Комісії від 14.07.2015 року № 1021.
Вказане рішення опубліковано в друкованому засобі масової інформації «Відомості Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку» №134 (2138) від 20.07.2015 року.
Отже, з 20.07.2015 року вказане рішення є загальновідомим та таким, про яке відомо позивачу.
Більше того, протиправне звільнення позивача відбулось у зв`язку з прийняттям рішення від 14.07.2015 року №1025 щодо ліквідації Дніпропетровського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, згідно з п.1 ст.40 КЗпП України.
Отже, про реформування органів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та ліквідацію Дніпровського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку позивачу було відомо ще у 2015 році.
Відповідно до ч. 5 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Отже, з 12.02.2016 року не існує державного органу Дніпропетровське (Дніпровське) територіальне управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.
Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 26.01.2012 року № 175 утворено територіальний орган Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку - Східне територіальне управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку з центром розміщення у м. Харків, повноваження якого поширюються на Харківську та Сумську області; керівнику апарату ОСОБА_3 наказано здійснити відповідні заходи щодо утворення Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку; керівнику апарату ОСОБА_3 наказано забезпечити оприлюднення цього рішення на офіційному сайті та в офіційному друкованому виданні.

Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 14.07.2015 року затверджено нове Положення про Східне територіальне управління НКЦПФР, згідно з яким управління здійснює свої повноваження щодо державного регулювання ринку цінних паперів у Харківській, Донецькій, Луганській, Дніпропетровській, Запорізькій, Полтавській та Сумській областях.

У подальшому рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 01.06.2017 року №411 в результаті реорганізації припинено Східне територіальне управління НКЦПФР шляхом приєднання до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку з місцезнаходженням у м. Києві.

На момент прийняття як постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2016 року у справі 804/15467/15 про поновлення ОСОБА_1 на роботі, як наказу про поновлення на посаді від 15.12.2017 року №693К, так і на момент розгляду цієї справи судом, Дніпропетровське (Дніпровське) територіальне управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку є ліквідованим, а повноваження щодо державного регулювання ринку цінних паперів у Дніпропетровській області здійснює Східне територіальне управління НКЦПФР з місцезнаходженням у м. Харкові.

Нормативне регулювання ліквідації юридичної особи, в тому числі органу державної влади, викладено у Цивільному кодексі України

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Згідно з ч. 2 ст. 104 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Частиною 3 ст. 105 Цивільного кодексу України передбачено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Згідно з положеннями ст. 104 Цивільного кодексу України ліквідація - це така форма припинення діяльності юридичної особи, за якої перестають існувати всі її права та обов`язки без переходу прав та обов`язків у порядку правонаступництва до інших юридичних осіб, тобто є припиненням всіх прав і обов`язків юридичної особи без визначення правонаступника.

Таким чином, Дніпропетровське (Дніпровське) територіальне управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку станом на день прийняття наказу від 15.12.2017 року № 693К «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » ліквідовано та жоден інший орган, окрім, Східного територіального управління НКЦПФР, не наділений повноваженнями щодо державного регулювання ринку цінних паперів.

Отже, поновлення/переведення позивача на посаду заступника начальника Східного територіального управління НКЦПФР з розташуванням у м. Дніпрі не є можливим через відсутність нормативного врегулювання розташування робочого місця позивача у м. Дніпрі.

Позивач зазначає, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2016 у справі № 804/15467/15, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2016, зобов`язано НКЦПФР поновити її на роботі в Східному територіальному управлінні НКЦПФР за тією ж спеціальністю, кваліфікацією та посадою, яку вона займала в Дніпровському ТУ НКЦПФР. Наказом НКЦПФР № 693К «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » скасовано наказ Голови НКЦПФР від 02.10.2015 № 310К «Про звільнення ОСОБА_1 » та останню поновлено на посаді заступника начальника Східного територіального управління НКЦПФР з 06.10.2015, а також визначено робоче місце за адресою: АДРЕСА_3 , « АДРЕСА_4 . Такі дії відповідача щодо поновлення на посаді з обліком штатної одиниці у м.Харкові, а не у м.Дніпрі, позивач вважає протиправними, оскільки, на її думку, відповідачем здійснено переведення її на іншу роботу в іншу місцевість без її згоди.

Виходячи зі змісту мотивувальної частини постанови суду від 28.04.2016 у справі №804/15467/15, судом відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Дніпропетровського територіального управління НКЦПФР, а також прийняття її на керівну посаду шляхом переведення у Східне територіальне управління НКЦПФР. Висновку щодо наявності у позивача права працювати в Східному територіальному управлінні НКЦПФР за тією ж спеціальністю, кваліфікацією та посадою з обліком відповідної штатної одиниці у м.Дніпрі (у м.Дніпропетровську) мотивувальна частина постанови суду також не містить.

Отже, приймаючи наказ від 15.12.2017 року № 693К «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 », яким поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку з 06.10.2015 року, відповідачем-1 вчинені дії у відповідності та на виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2016 у справі №804/15467/15.

Представник відповідача-1 в поясненнях, поданих до суду 02.04.2021 року, посилається на те, що ним виконано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2016 у справі № 804/15467/15 в повному обсязі, що підтверджується постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.12.2018 року.

Суд при ухваленні рішення зазначає, що не встановлює факт виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2016 у справі №804/15467/15 на підставі постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 21.12.2018 року, оскільки в останній не викладено правового висновку стосовно належного та своєчасного виконання постанови суду першої інстанції, а лише констатовано факт прийняття наказу 15.12.2017 року про поновлення позивача на посаді.

З метою вирішення спору та питання правомірності поновлення позивача на посаді у м.Харкові, а не у м.Дніпрі, дослідженню підлягає процедура переведення/звільнення працівників, у випадку ліквідації (реорганізації) юридичної особи - органу державної влади.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, регулюються Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі - Закон України № 889-VIII), який також визначає правовий статус державного службовця.

Відповідно до статті 1 частини 1 Закону України № 889-VIII державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Згідно з п. 5 ст. 22 Закону № 889-VIII у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації державного органу переведення державного службовця на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду в державному органі, якому передаються повноваження та функції такого органу, за рішенням суб`єкта призначення може здійснюватися без обов`язкового проведення конкурсу.

Отже, оскільки Дніпропетровське територіальне управління НКЦПФР з розташуванням у м. Дніпрі ліквідовано та утворено Східне територіальне управління НКЦПФР з розташуванням у м. Харкові, в якому позивача поновлено на посаді наказом від 15.12.2017 року № 693К «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » за постановою суду від 28.04.2016 у справі №804/15467/15, фактично відбулось переведення позивача на ту ж саму посаду, яку вона займала у Дніпропетровському територіальному управлінні НКЦПФР, в Східне територіальне управління НКЦПФР з місцезнаходженням у м. Харкові.

Порядок переведення державних службовців регулюється ст. 41 Закону № 889-VIII, відповідно до якої державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійних компетентностей може бути переведений без обов`язкового проведення конкурсу:

1) на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби або суб`єкта призначення;

2) на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону № 889-VIII переведення здійснюється лише за згодою державного службовця.

Частиною 3 ст. 41 Закону № 889-VIII передбачено, що не допускається переведення в іншу місцевість державного службовця - вагітної жінки або особи, яка є єдиним опікуном дитини віком до 14 років, а також державного службовця, який у встановленому законодавством порядку визнаний особою з інвалідністю. Не допускається таке переведення також у разі виникнення у державного службовця особливо важливих особистих або сімейних обставин.

Переведення не повинно бути прихованим покаранням.

Частиною 1 ст. 87 Закону № 889-VIII підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є, зокрема:

1) скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу;

1-1) ліквідація державного органу.

Згідно з ч. 3 ст. 87 Закону № 889-VIII суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

З аналізу наведених норм Закону № 889-VIII видно, що у випадку ліквідації органу державної влади, в якому працював державний службовець, останньому надається право вибору: або переведення на посаду до іншого (новоутвореного) органу державної влади, або звільнення з посади після спливу строку дії попередження про звільнення.

Судом встановлено, що у період попередження/переведення/звільнення працівників Дніпропетровського територіального управління НКЦПФР тривав судовий розгляд адміністративної справи № 804/15467/15, у якій вирішувалося питання правомірності наказу про звільнення ОСОБА_1 , у зв`язку з ліквідацією Дніпропетровського територіального управління НКЦПФР.

За наслідками розгляду справи № 804/15467/15 відбулось фактичне вирішення питання щодо переведення позивача на посаду в новоутворений орган державної влади, що здійснює повноваження у Дніпропетровській області - Східне територіальне управління НКЦПФР з місцезнаходженням у м. Харкові.

Таким чином, процедура переведення, встановлена Законом № 889-VIII, здійснена судом під час розгляду справи № 804/15467/15 на підставі позовних вимог позивача та її бажання працювати в новоутвореному органі державної влади, що здійснює повноваження у Дніпропетровській області - Східному територіальному управлінні НКЦПФР.

Отже, фактично у цьому випадку має місце переведення позивача в новоутворений орган державної влади на аналогічну посаду на підставі постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2016 року у справі 804/15467/15, позовних вимог позивача у справі №804/15467/15 та її бажання працювати в новоутвореному органі державної влади, що встановлено під час розгляду справи №804/15467/15.

Таким чином, процедура погодження переведення позивача на рівнозначну посаду в новоутворений орган державної влади, що здійснює повноваження у Дніпропетровській області - Східне територіальне управління НКЦПФР, відбулась в рамках розгляду адміністративної справи №804/15467/15.

При цьому, як встановлено судом, рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 26.01.2012 року № 175 визначено центр розміщення Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку у м. Харкові.

Розташування Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку у м. Дніпрі не передбачено жодним нормативно-правовим актом.

Відтак, приймаючи наказ від 15.12.2017 року № 693К «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 », яким скасовано наказ Голови Комісії від 02.10.2015 року № 310К «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлюючи ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку з 06.10.2015 року, відповідач-1 був позбавлений законодавчо обґрунтованої можливості зазначення в наказі про поновлення позивача у м. Дніпрі.

Позивач стверджує про наявність інвентаризаційних описів матеріальних цінностей та актів прийняття-передачі матеріальних цінностей, що підтверджує наявність приміщення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку у м. Дніпрі.

Необхідно зазначити, що наявність приміщення у м. Дніпрі не свідчить про здійснення діяльності Східним територіальним управлінням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку саме у м. Дніпрі, оскільки повноваження територіальними державними органами здійснюються у відповідності до прийнятих рішень центрального органу державної влади щодо них.

Так, незгода позивача з переведенням до Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку з місцезнаходженням у м. Харкові, фактично зводиться до незгоди з процедурою реформування органів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та бажання позивача працювати у м. Дніпрі.

Проте, рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 14.07.2015 року №1025 про припинення Дніпропетровського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку є чинним та в судовому порядку не оскаржувалось, а тому є обов`язковим для виконання.

У випадку бажання особи працювати у попередній місцевості за попередніми умовами праці, на яких вона працювала в органі, що ліквідувався, та невиявленням бажанням працювати в новоутвореному органі з новими умовами праці, абз. 3 ч. 3 ст. 87 Закону № 889-VIII передбачено звільнення такої особи із займаної посади, а саме, державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

У постанові від 27 травня 2014 року у справі №21-108а14 Верховний Суд України висловив правову позицію, згідно з якою встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов`язання роботодавця (держави) щодо працевлаштування працівників ліквідованої установи.

З аналізу наведеної позиції Верховного Суду на державу покладено обов`язок поновлення позивача на посаді в тому органі, який фактично на момент прийняття рішення виконує функції повноваження (завдання) органу, що ліквідовано.

Отже, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2016 року у справі 804/15467/15 захищено право позивача на працю в новоутвореному органі державної влади, що здійснює повноваження у Дніпропетровській області - Східне територіальне управління НКЦПФР.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України підставою для припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці.

Частинами третьою та четвертою статті 32 КЗпП України передбачено, що у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Зміна істотних умов праці, передбачена частиною третьою статті 32 КЗпП України, за своїм змістом не тотожна звільненню у зв`язку зі зміною організації виробництва і праці, скороченням чисельності або штату працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 цього Кодексу, оскільки передбачає продовження роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, але за новими умовами праці.

Таким чином, зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці. Якщо такі зміни не вводяться, власник не має права змінити істотні умови праці.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі №582/1001/15-ц.

Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У цьому випадку відбулась реорганізація органів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку на підставі рішення від 14.07.2015 року №1025. Вказаний факт є загальновідомим та встановленим, доведеним до відома позивача.

Отже, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2016 року у справі 804/15467/15 та наказом від 15.12.2017 року №693К відновлено порушені незаконним звільненням права позивача та поновлено її на посаді в новоутвореному органі, який здійснює відповідні повноваження.

Жодних законодавчо обґрунтованих підстав для поновлення позивача в Східному територіальному управлінні Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку з розташуванням у м. Дніпрі немає, відтак, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про внесення змін до наказу Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 693К "Про поновлення на роботі ОСОБА_1 " із зазначенням міста поновлення, а саме: поновити ОСОБА_1 на роботі у м. Дніпрі на посаді заступника начальника Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку з 06.10.2015 року.

Позовні вимоги про скасування рішення директора департаменту роботи з персоналом та запобігання корупції Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку ОСОБА_2 по переведенню позивача до м. Харкова, що викладене у листі № 18/02/30755 від 19.12.17 року та рішення керівника апарату Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку ОСОБА_3 по переведенню позивача до м. Харкова, що викладене у листі № 18/32236 від 29.12.17 року, не підлягають задоволенню судом з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктами 18, 19 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України:

- нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування;

- індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідний висновок зроблено у постанові Верховного Суду України від 15 листопада 2016 року у справі №800/301/16.

За наведеними визначеннями нормативно-правового акта та індивідуального акта листи директора департаменту роботи з персоналом та запобігання корупції Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку ОСОБА_2 та керівника апарату Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку ОСОБА_3 не підпадають під жодне з них, оскільки вони не видані на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, не порушують прав позивача і не породжують для неї обов`язків, а є документацію з листування між позивачем та вказаними особами.

Оскільки розгляд таких спорів перебуває поза межами адміністративної юрисдикції та не належить до юрисдикції жодного іншого суду, суд вважає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушених прав.

Тлумачення поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» наведено у правових позиціях Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» необхідно розуміти в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

З огляду на викладене, вказані вимоги про визнання протиправними та скасування рішень не підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про визнання протиправними дій посадових осіб відповідачів по переведенню в іншу місцевість не підлягають задоволенню, з огляду на встановлену правомірність останніх.

Позовна вимога про визнання бездіяльності Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку по поновленню позивача у м. Дніпрі протиправною не підлягає задоволенню судом з наступних підстав.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Відповідну правову позицію виклав Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 464/5990/16-а.

Термін «бездіяльність» являє собою пасивний спосіб поведінки, коли суб`єкт утримується від вчинення будь-яких дій, спрямованих на виконання обов`язку, який на нього покладений.

Суд не вважає поведінку відповідача-1 під час вирішення питання щодо поновлення позивача на посаді пасивною, оскільки відповідачем здійснювалися активні дії, спрямовані на поновлення позивача, зокрема, прийнято наказ від 15.12.2017 року №693К "Про поновлення на роботі ОСОБА_1 ".

Також, суд звертає увагу на відсутність правових підстав для поновлення позивача у м. Дніпрі, а тому заявлена позивачем вимога є необґрунтованою.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку перевести позивача до свого правонаступника - Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку за тією ж спеціальністю, кваліфікацією та посадою, яку позивач займала в Дніпровському територіальному управлінні НКЦПФР (а потім в Східному територіальному управлінні НКЦПФР) у м. Дніпрі; зобов`язання Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку прийняти позивача за переводом зі Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку за тією є спеціальністю, кваліфікацією та посадою, яку позивач займала в Дніпровському територіальному управлінні НКЦПФР (а потім в Східному територіальному управлінні НКЦПФР) у м.Дніпрі, суд зазначає, що вказані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки за наслідками розгляду цієї справи не встановлено правих підстав для переведення позивача до новоствореного органу Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку у м. Дніпрі, оскільки таке місцезнаходження державного органу не передбачено розпорядчими документами.

Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 01.06.2017 року №411 припинено в результаті реорганізації Східне територіальне управління НКЦПФР шляхом приєднання до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку з місцезнаходженням у м. Києві, відтак, відсутні підстави для переведення позивача у м. Дніпро.

З огляду на викладене, судом не встановлено обґрунтованих підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства України, суд вважає, що позовна заява є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Питання розподілу судових витрат у справі не вирішується, з огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору, та у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (вул. Московська, буд. 8 корп. 30, м. Київ, 01010, ), Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (Майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 1 під`їзд, 4 поверх, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправними дій та бездіяльності, скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне рішення складено 15 червня 2021 року.

Суддя Р.З. Голобутовський