Справа № 417/181/21
Суддя: Шкиря В. М.
Дата ухвалення: 2021-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 417/181/21
Провадження № 2-а/417/9/21
РІШЕННЯ

Іменем україни

"17" червня 2021 р. с.Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області в складі

головуючого судді Шкирі В. М.

при секретарі Гри бєнік О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом представника позивача Можаєвої Наталії Василівни в інтересах ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання дій неправомірними та скасування постанови державного виконавця,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача Можаєва Н. В. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якому просить визнати неправомірними дії відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та скасувати постанову від 30.12.2020 про закінчення виконавчого провадження ВП №42385479.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області перебувало виконавче провадження ВП №42385479 по виконавчому листу №429/3281/13-а від 24.02.2014 виданому Слов`яносербським районним судом Луганської області щодо примусового виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.02.2014 про зобов`язання УПФУ в Слов`яносербському районі Луганської області здійснити перерахунок та виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 з 01.11.2013 на підставі довідки ТУДСА України в Луганській області №129 від 23.10.2013р.

З початком проведення антитерористичної операції виконавче провадження ВП №42385479 разом з виконавчим листом у справі №429/3281/13-а залишились на тимчасово окупованій території України та були втрачені.

Марківським районним судом Луганської області 23.04.2019 видано дублікат виконавчого листа.

В травні 2019 ОСОБА_1 звернулась до Марківського районного суду в Луганській області із заявою про заміну боржника УПФУ України в Слов`яносербському районі Луганської області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Однак, в задоволені даної заяви їй було відмовлено, яку залишено в силі постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2019. Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, позивач звернулась до Верховного Суду України, яким 14.11.2019 відкрито касаційне провадження та передано на розгляд Великої палати Верховного Суду.

22.07.2019 ОСОБА_1 звернулась до відділу примусового виконання рішень ГТУЮ у Луганській області із заявою про відновлення виконавчого провадження у справі №429/3281/13-а, надавши дублікат виконавчого листа №429/3281/13, виданий Марківським районним судом Луганської області 23.04.2019.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Антоновою В.Є. (далі - державний виконавець) від 23.07.2019 відновлено виконавче провадження ВП №42385479 про зобов`язання УПФУ в Слов`яносербському районі Луганської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії в зв`язку з втратою годувальника з 01.11.2013 на підставі довідки ТУДСА України в Луганській області №129 від 23.10.2013.

21.12.2019 державний виконавець звернувся до суду із заявою про заміну боржника- УПФУ в Слов`яносербському районі Луганської області на правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, однак ухвалою Марківського районного суду від 26.02.2020 провадження у справі №417/8042/19 закрито, оскільки справа з тотожнім предметом спору перебуває на розгляді в Верховному Суді.

Державним виконавцем не було зупинено виконання виконавчого провадження до отримання рішення Великої палати Верховного суду України про заміну боржника правонаступником у справі №429/3281/13-а, проте 30.12.2020 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №42385479 за виконавчим листом у справі № 429/3281/13-а відповідно до вимог п. 11 частини 1 статгі 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, з заявою про зміну порядку і способу виконання рішення суду, державний виконавець до суду не звертався

Державним виконавцем не вжито всіх можливих заходів, передбачених діючим законодавством, з метою виконання рішення суду.

В зв`язку з цим позивач вважає дії державного виконавця шодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження неправомірними, оскільки на час винесення постанови судове рішення не виконано в повному обсязі, а саме: не було здійснено перерахунок та виплату пенсії відповідно рішення Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.02.2014 по справі №429/3281/13-а. яке набрало законної сили.

Ухвалою суду від 24 травня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

Сторони повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи.

Відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому просить справу розглянути без участі представника та відмовити у задоволенні позову, оскільки ним вживалися всі можливі заходи передбачені діючим законодавством, з метою виконання рішення суду.

Так, державний виконавець, керуючись ст. 15 ЗУ Про виконавче провадження, ч. 1 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України звертався до Марківського районного суду Луганської області з заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Також державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу на боржника, а в подальшому про накладення штрафу на боржника у подвійному розмірі 10 200 грн.

Крім того було направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до Новоайдарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, по якому внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000361, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України. На теперішній час у кримінальнму провадженні триває досудове розслідування.

Вважає, дії відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) є правомірними та відповідають нормам Закону України Про виконавче провадження, а тому жодних законних підстав для задоволення адміністративного позову не існує. Обставини на які посилається позивач є необгрунтованими.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходився дублікат виконавчого листа №429/3281/13-а від 30.12.2013 виданий Марківським районним судом на підставі рішення Слов`яносербського районного суду Луганської області 23.04.2019р. про зобов`язання УПФУ в Слов`яносербському районі Луганської області здійснити перерахунок та виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 з 01.11.2013 на підставі довідки ТУДСА України в Луганській області №129 від 23.10.2013.

У зв`язку з проведенням бойових дій на території смт Слов`яносербськ Луганської області - УПФУ в Слов`яносербському районі Луганської області тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому в травні 2019 ОСОБА_1 зверталась до Марківського районного суду в Луганській області із заявою про заміну боржника УПФУ України в Слов`яносербському районі Луганської області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, оскільки вона, як внутрішньо переміщена особа знаходиться там на обліку і отримує пенсію.

В задоволені даної заяви їй було відмовлено, яку залишено в силі постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2019. Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, позивач звернулась до Верховного Суду України, яким 14.11.2019 відкрито касаційне провадження та передано на розгляд Великої палати Верховного Суду.

За клопотанням ОСОБА_1 від 19.11.2019 також і державний виконавець звертався до Марківського районного суду Луганської області із заявою про заміну боржника із УПФУ в Слов`яносербському районі Луганської області на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

26.02.2020 ухвалою Марківського районного суду Луганської області провадження у справі про заміну боржника у виконавчому провадженні закрито, оскільки є ухвала суду по адміністративній справі №429/3281/13-а за заявою ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому провадженні, яка постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2019 залишена без змін.

Також державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу на боржника, а в подальшому про накладення штрафу на боржника у подвійному розмірі.

Крім того державним виконавцем було направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до Новоайдарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, по якому внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000361, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України. На теперішній час у кримінальнму провадженні триває досудове розслідування.

Державний виконавець, вважаючи, що ним виконані всі необхідні дії для виконання судового рішення, виніс постанову від 30.12.2020 про закінчено виконавче провадження ВП №42385479 за виконавчим листом у справі № 429/3281/13-а відповідно до вимог п. 11 частини 1 статгі 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачених Конституцією України та іншими Законами України.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання рішень судів здійснюється відповідно до Закону України « Про виконавче провадження».

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.11 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Як передбачено ст.75 цього ж Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, вказаним Законом чітко регламентовано послідовність дій державного виконавця, після вчинення яких такий вправі приймати постанову про закінчення виконавчого овадження.

Слід наголосити, що правова природа діяльності органів державної виконавчої служби та її основне призначення полягає саме в примусовому виконанні рішень суду, які набрали законної сили, що і є підставою для негайного їх виконання. Добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов`язок. У таких випадках держава в особі органу державної виконавчої служби несе відповідальність за виконання остаточних судових рішень.

Державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. На державного виконавця покладено обов`язок використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до частини 3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду (наприклад, визначити спосіб виконання рішення суду шляхом стягнення пенсійних виплат замість вчинення дій зобов`язального характеру). Аналогічне право державного виконавця про звернення до суду або органу, який видав виконавчий документ із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення суду, закріплено в п.10 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Відтак, належним виконанням судового рішення зі сторони боржника є перерахунок та виплата пенсії позивачу відповідно до Постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.02.2014 по справі №.429/3281/13-а. У разі не можливості виконати державним виконавцем рішення суду у спосіб, зазначений у даному рішенні суду, необхідно звернутись із відповідною заявою про зміну способу виконання судового рішення.

Із заявою про зміну порядку і способу виконання рішення суду, державний виконавець до суду не звертався.

Крім того, на момент прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження не було вирішено питання в Верховному суді про заміну боржника по даній справі.

Однак, державний виконавець в супереч ст. 18, 34 Закону України «Про виконавче провадження» не зупинив вчинення виконавчих дій до прийняття рішення Верховним судом у справі №429/3281/13-а, не виконав рішення суду, а закінчив виконавче провадження.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в постанові рід 18 червня 2019 року у справі №826/14580/16 (пункти 40-43) підтримав правову позицію, відповідно до якої накладення на боржника повторного штрафу і звернення до правоохоронних органів із поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа.

Касаційний Адміністративний суд у складі Верховного Суду в постанові від 25.11.2020 у справі №554/10283/18 зазначає, що невиконання боржником рішення після накладення на нього штрафу не може свідчити про вжиття заходів примусового виконання рішення й не свідчить про неможливість його виконання. Накладення штрафів і внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам не є достатніми заходами виконання рішення суду, якщо при цьому відсутні докази, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання. Тож звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не є підставою для висновку про те. що державним виконавцем вжито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання. Направлення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності боржника, не є останньою дією після вчинення державним виконавцем усіх можливих дій із виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження, що свідчить лише про вжиття ним передбачених Законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду.

В зазначеній постанові Верховного суду наголошується, що розглядаючи адміністративний позов про законність дій державного виконавця органу виконавчої служби, суд має враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого виконавець мас вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду віл 27 березня 2019 року у справі №750/9782/16-а, від 7 серпня 2019 року у справі №378/1033/17, від 4 вересня 2019 року у справі №286/1810/17, від 7 жовтня 2020 року у справі №461/6978/19.

Крім то суд враховує Постанову Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Конституційного суду від 21.04.2021р., яким ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 25 червня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2019 року скасовано та прийнято нову постанову про заміну боржника - Управління Пенсійного фонду України в Слов`яносербському районі Луганської області у виконавчому провадженні з виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2014 року у справі №429/3281/13-а його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області.

Враховуючи вищевикладеного суд приходить до висновку, що дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження ВП № 42385479 є неправомірними та протиправними, оскільки на час винесення постанови, судове рішення не виконано в повному обсязі, а тому постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що державним виконавцем не було вжито всіх можливих та необхідних заходів щодо виконання судового рішення, у державного виконавця не було законних підстав для закінчення виконавчого провадження саме з підстав, передбачених п.11 ч.1 ст.39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 241-246, 255, 286 КАС України, ст. 55 Конституції України, ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження", суд,-

у х в а л и в :

Позов представника позивача Можаєвої Наталії Василівни в інтересах ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання дій неправомірними та скасування постанови державного виконавця - задовольнити.

Визнати неправомірними дії відділу примусового виконання рішень Управління

забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного

міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо винесення постанови

від 30.12.2020 про закінчення виконавчого провадження ВП №42385479.

Скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання

рішень Упраління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області

Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антонової

Валентини Євгеніївни від 30.12.2020 про закінчення виконавчого провадження ВП

№42385479.

Згідно ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ( НОМЕР_1 ), проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Віповідач: відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (Код , м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, 22, Луганська область, 93404).

Суддя В. М. Шкиря