Справа № 160/17446/20
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
28 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), в якому просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок загального стажу роботи ОСОБА_1 (трудового та страхового) із зарахуванням трудової діяльності ОСОБА_1 в періоди: з 06.09.1983 по 20.04.1984 в Дніпропетровському відділі комплексного проектування інституту Енергосітьпроект, з 01.05.1984 по 28.07.1994 в Житлово-експлуатаційній конторі № 18 ЖЕК-18 та період навчання з 01.09.1977 по 01.07.1983 в Дніпропетровському інженерно-будівельному інституті;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.09.2020 про призначення пенсії за віком та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.
04 березня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечив проти позову та вказав про необґрунтованість позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції відповідачем зазначено, що з наданих позивачем документів для розрахунку пенсії можливо зарахувати страховий стаж, який складає 9 років 3 місяці 12 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. При розрахунку стажу роботи позивача до страхового стажу не було зараховано період роботи з 01.03.1979 по 28.05.1979, оскільки він збігається з періодом навчання з 01.09.1977 по 01.07.1983, та не було зараховано період навчання, оскільки він збігається з вищенаведеним періодом роботи. Період роботи з 06.09.1983 по 20.04.1984 не було зараховано оскільки в записах трудової книжки відсутнє посилання на КЗпП, чим порушено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок, затверджену постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162. А період роботи з 01.05.1984 по 28.07.1994 не можливо зарахувати, оскільки дата наказу про звільнення (28.07.1993) значно відрізняється від дати самого звільнення. Враховуючи наведене відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з такого.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.09.2020 звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши всі необхідні документи.
Відповідно до записів 3, 4 трудової книжки позивача Серія НОМЕР_1 від 17.04.1979, копія якої міститься в матеріалах справи, на підставі наказу від 09.09.1977 № 458, остання була зарахована 01.09.1977 року до Дніпропетровського інженерно-будівельного інституту на І курс стаціонару, який закінчила 01.07.1983 року згідно наказу від 24.06.1983 № 612 с. Період навчання також підтверджується копією диплома Серія НОМЕР_2 від 28.06.1983, реєстраційний номер 627, який міститься в матеріалах справи.
Згідно записів 1, 2 трудової книжки ОСОБА_1 , з 01.03.1979 позивача було прийнято оператором у відділ технічного обслуговування Інформаційно-обчислювального центру управління торгівлі Дніпропетровського облвиконкому, на підставі наказу від 28.02.1979 № 76-к. Наказом від 24.05.1979 № 167-к ОСОБА_1 була звільнена за власним бажанням з 28.05.1979.
Відповідно до записів 5, 6 трудової книжки 06.09.1983 позивач була прийнята на посаду інженера Дніпропетровського відділу комплексного проектування інституту Енергосітьпроект на підставі наказу від 06.09.1983 № 116-к. Наказом від 19.04.1984 № 32-к ОСОБА_1 була звільнена з посади з 20.04.1984 у зв`язку з переводом чоловіка військовослужбовця на нове місце служби.
Згідно записів 7, 8, 9 ОСОБА_1 , відповідно до наказу від 01.05.1984 № 21, з 01.05.1984 була прийнята на посаду майстра ЖЕК-20 Червоногвардійського району м. Дніпропетровська. На підставі наказу від 27.09.1993 № 83 позивач була переведена на посаду старшого майстра. Наказом від 28.07.1994 № 168 ОСОБА_1 з 28.07.1994 була звільнена з роботи за власним бажанням. Вказаний період роботи також підтверджується довідкою Комунального підприємства «Житлове господарство Красногвардійського району» Дніпропетровської міської ради від 09.04.2019 № 19. Цією ж довідкою підтверджується, що у зв`язку з реорганізацією ЖЕК-20 було приєднано до ЖЕК-18 на підставі рішення від 26.04.1991 № 189.
Враховуючи, що період навчання та оскаржувані періоди роботи підтверджуються записами у трудовій книжці, а також дипломом про навчання та уточнюючою довідкою про стаж роботи, позивач вважає рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови у їх зарахуванні протиправним та таким, що призвело до відмови у призначенні пенсії за віком, що і стало підставою для звернення до суду.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбачений Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Згідно з частиною 1 статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу не менше 27 років.
До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними, зокрема, такого віку: 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року.
Так, статтею 1 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
З аналізу наведених норм та матеріалів справи випливає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за наявності відповідного страхового стажу, фактично набула право на пенсію за віком з 20.04.2019, але у зв`язку із пропуском нею тримісячного строку, встановленого п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-ІV, пенсія може бути призначена з моменту звернення, з урахуванням вимог, визначених ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок № 637).
Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
З аналізу наведених положень, суд доходить висновку, що надання особою до Пенсійного органу уточнюючих довідок на підтвердження наявного трудового стажу при призначенні пенсії за віком потрібно лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відповідні записи в ній.
У спорі, що є предметом розгляду у даній справі, період роботи позивача з 01.05.1984 по 28.07.1994 на посаді майстра у ЖЕК-20 та старшого майстра у ЖЕК-18 Красногвардійського району м. Дніпропетровська підтверджується відповідними записами у її трудовій книжці.
Посилання відповідача на неможливість зарахувати вказаний період роботи до страхового стажу з тих підстав, що дата наказу про звільнення (28.07.1993) значно відрізняється від дати самого звільнення є безпідставним та необґрунтованим, оскільки ОСОБА_1 була звільнена з роботи за власним бажанням саме 28.07.1994 на підставі наказу № 168, що, крім записів у трудовій книжці останньої, підтверджується також і довідкою Комунального підприємства «Житлове господарство Красногвардійського району» Дніпропетровської міської ради від 09.04.2019 № 19. Цією ж довідкою підтверджується, що у зв`язку з реорганізацією ЖЕК-20 було приєднано до ЖЕК-18 на підставі рішення від 26.04.1991 № 189.
Також записами трудової книжки позивача підтверджується робота ОСОБА_1 на посаді інженера Дніпропетровського відділу комплексного проектування інституту Енергосітьпроект у період з 06.09.1983 по 20.04.1984.
Щодо доводів відповідача на відсутність в записі про звільнення посилання на Кодекс законів про працю, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, як підставу не зарахування до страхового стажу вказаного вище періоду роботи, суд зазначає наступне.
Пунктом 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, передбачено, зокрема, що усі записи у трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на інше постійне місце роботи або звільнення, а також о нагородженнях і подяках здійснюються адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження).
Суд зазначає, що обов`язок щодо оформлення та ведення трудових книжок покладається на роботодавця або уповноважену ним особу, які здійснюють заповнення трудової книжки, а не на працівника, тому наявність недоліків у заповненні трудової книжки не може бути підставою для неврахування до страхового стажу спірного періоду роботи позивача.
Згідно ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-ІV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до п. «д» ч. 3 ст. 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Період навчання ОСОБА_1 на стаціонарі у Дніпропетровському інженерно-будівельному інституті з 01.09.1977 по 01.07.1983 підтверджується відповідними записами у трудовій книжці позивача.
Доводи ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо неможливості зарахувати період навчання до страхового стажу ОСОБА_1 , оскільки він збігається з періодом роботи позивача з 01.03.1979 по 28.05.1979 оператором у відділ технічного обслуговування Інформаційно-обчислювального центру управління торгівлі Дніпропетровського облвиконкому, суд оцінює критично, оскільки крім записів у трудовій книжці, вказаний період навчання підтверджується і дипломом Серії НОМЕР_2 від 28.06.1983, реєстраційний номер НОМЕР_3 , копія якого міститься в матеріалах справи.
Також відповідачем не з`ясовувалося у яких трудових відносинах перебувала позивач із Інформаційно-обчислювальним центром управління торгівлі Дніпропетровського облвиконкому та якій формі проводилась трудова діяльність (неповний робочий день, з відривом від навчання, випробувальний термін, тощо), а також невизначено яким правовим нормам чинного законодавства України це суперечить.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
У зв`язку з чим, ефективним способом захисту порушеного права позивача є необхідність зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період навчання у Дніпропетровському інженерно-будівельному інституті з 01.09.1977 по 01.07.1983, період роботи у Дніпропетровському відділі комплексного проектування інституту Енергосітьпроект з 06.09.1983 по 20.04.1984 та роботу в ЖЕК-18 з 01.05.1984 по 28.07.1994, та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.09.2020 про призначення пенсії за віком і прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.
Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати, зокрема, складаються із судового збору.
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 840, 80грн., що документально підтверджується квитанцією № 030810081 від 24.12.2020 року.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 132, 134, 139, 241, 242 - 246, 255, 262, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період навчання у Дніпропетровському інженерно-будівельному інституті з 01.09.1977 по 01.07.1983, період роботи у Дніпропетровському відділі комплексного проектування інституту Енергосітьпроект з 06.09.1983 по 20.04.1984 та роботу в ЖЕК-18 з 01.05.1984 по 28.07.1994.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.09.2020 про призначення пенсії за віком і прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 копійок.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення складений 12.03.2021.

Суддя О.В. Царікова