Справа № 380/60/21
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2021-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року справа №380/60/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Коморний О.І.,

секретар судового засідання Бабич Ю.Б.

за участю:

представник позивача Торопчин О.Д.

представник відповідача Терех І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку.

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій просить з врахуванням уточнених позовних вимог:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача - Головного управління Національної поліції у Львівській області від 30.11.2020 № 360 о/с яким прийнято рішення про скасування наказу ГУНП у Львівській області № 241 о/с від 07.08.2020 про поновлення позивача на службі та яким слід вважати дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 звільненим зі служби в поліції наказом ГУНП від 26.12.2018 № 855 о/с (із змінами внесеними наказом ГУНП у Львівській області №104 о/с від 01.03.2021) з 10.12.2020;

- поновити позивача на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Стрийського ВП ГУНП у Львівській області, зарахувавши час вимушеного прогулу до вислуги років;

- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- рішення суду в частині поновлення позивача на службі та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу (в разі задоволення позову) допустити до негайного виконання;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі № 1.380.2019.000121 за позовом ОСОБА_1 до ГУНП у Львівській області про визнання протиправним, скасування наказів, поновлення на службі - задоволено повністю. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 у справі скасовано. Прийнято нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправними і скасовано накази № 4054 Головного управління Національної поліції України у Львівській області від 26.11.2018 в частині застосування дисциплінарного стягнення щодо заступника начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 патрульної поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції майора поліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції та № 855 о/с від 26.12.2018 в частині звільнення заступника начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 патрульної поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції майора поліції ОСОБА_1 . Вказує, що поновлено майора поліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 патрульної поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції з 27.12.2018 і стягнуто з відповідача на користь позивача середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства. Рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення на його користь грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання. Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Головне управління Національної поліції України у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку. Зазначає, що 24.11.2020 Восьмим апеляційним адміністративним судом прийнято постанову якою апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області задоволено та скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 по справі № 1.380.2019.000121 на підставі якого позивача було поновлено на службі в поліції. Відтак зазначає, що прийнято нову постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі № 1.380.2019.000121 відмовлено. Позивач вказує, що 30.11.2020 на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2020 по справі № 1.380.2019.000121 оскаржуваним наказом відповідача № 360 о/с скасовано наказ ГУНП у Львівській області від 07.08.2020 № 241 о/с в частині поновлення позивача на посаді заступника начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 патрульної поліції Стрийського ВП ГУНП у Львівській області. Цим же наказом прийнято рішення вважати дільничного офіцера поліції вказаного відділу поліції звільненим зі служби в поліції наказом ГУНП у Львівській області № 855 о/с від 26.12.2018 із 30.11.2020, з визначенням ОСОБА_1 суми відшкодування вартості предметів однострою строк носіння яких не закінчився в розмірі 5960,04 грн. Вважає наказ відповідача протиправним, прийнятим з порушенням порядку підготовки та видачі наказів по особовому складу, а також з порушенням інших суттєвих умов проходження позивачем служби в поліції, з огляду на те, що 30.11.2020 саме на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2020 по справі № 1.380.2019.000121 - вважати позивача звільненим зі служби в поліції наказом ГУНП у Львівській області від 26.12.2018. Вказує, що законодавець у переліку підстав для звільнення (припинення служби) в поліції навів лише одну підставу для звільнення (на виконання рішення суду), у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, а також рішенням суду про визнання його активів або активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави.

Вказує, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 ОСОБА_1 , поновлено на посаді заступника начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 Стрийського ВП ГУНП у Львівській області. 13.10.2020 в порядку просування, переміщення по службі, за волею сторін (позивача та відповідача) ОСОБА_1 призначено на іншу посаду в Стрийському ВП ГУНП , зокрема на посаду дільничного офіцера поліції. Вважає, що підстав для звільнення в поліції з вказаної посади не було, оскільки попередній наказ по особовому складу не охоплював ані час проходження позивачем служби на «новій посаді» на якій ОСОБА_1 порушень службової дисципліни не вчиняв, більше того, згідно подання та службової характеристики, які слугували призначення ОСОБА_1 на іншу посаду, - діючих дисциплінарних стягнень останній не мав.

Отже позивач вказує, що наказ по особовому складу в частини звільнення позивача зі служби в поліції з посади заступника начальника СРПП № 2 Стрийського ВП ГУНП у Львівській області було виконано ще 26.12.2018 року № 188 о/с, а з часу призначення 13.10.2020 позивача на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції цього ж відділку підстав для реалізації наказу про звільнення не було. Окрім того, серед матеріалів, які слугували підставою для видачі оскаржуваного наказу відсутнє подання про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції під час перебування на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції, а наявне подання датоване 2018 року про звільнення позивача зі служби за іншою посадою.

Крім того зазначає, що в оскаржуваному наказі йдеться про відшкодування позивачем вартості предметів однострою, строк експлуатації яких не закінчився. Вказує, що відповідно до Наказу МВС України від 12.09.2017 № 772 Про затвердження Порядку забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час, де у п. 10 йдеться про те, що відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, здійснюється з урахуванням термінів його експлуатації та у випадку втрати, пошкодження та/або звільнення поліцейського зі служби з таких підстав: у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; за власним бажанням; у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави; через службову невідповідність. Проте жодна з наведених підстав у оскаржуваному наказі не наведена. В наказі № 772/2017 йдеться про те, що керівник відповідного органу поліції не пізніше ніж за 5 робочих днів до звільнення поліцейського зі служби видає наказ (відсутній апріорі) про відшкодування особою вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився. Поліцейському видається під розписку належно завірена копія наказу про відшкодування вартості предметів однострою особистого користування. Зазначає, що відрахування з грошового забезпечення поліцейського здійснюються виключно за його письмової згоди або в судовому порядку.

Враховуючи наведене, просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче судове засідання.

Представник відповідача заперечив щодо позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема зазначає, що фактично позивач просить скасувати наказ № 360 о/с від 30.11.2020, який винесено на підставі постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2020 у справі 1.380.2019.000121, якою скасовано рішення ЛОАС від 29.07.2020 у цій справі, а тому відповідно оскаржуваний в цьому адміністративному провадженні наказ № 855 о/с від 26.12.2018 є таким, що не був скасований в судовому порядку. Вказує, що 26.12.2018 наказом ГУНП у Львівській області від 26 грудня 2018 року № 855 о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції. Згодом ОСОБА_1 звернувся з позовом до ГУНП у Львівській області про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу. 26.07.2019 рішенням Львівського окружного адміністративного суду у задоволенні позову відмовлено повністю. 12.11.2019 постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду зазначене рішення залишено без змін. 13.02.2020 постановою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2019 у справі № 1.380.2019.000121 - без змін. 29.07.2020 рішенням Львівського окружного адміністративного суду, яке в подальшому не набрало законної сили та було скасованим, лише в частині допущеній до негайного виконання було зобов`язано поновити на посаді ОСОБА_1 , що і було зроблено наказом ГУНП № 241 о/с від 07.08.2020. Тому станом на сьогодні, беззаперечним є факт чинності наказу № 855 о/с від 26.12.2018, відповідно твердження позивача про повторну реалізацію дисциплінарного стягнення є такими, що не відповідають дійсності. Відтак, з огляду на чинність наказу № 855 о/с від 26.12.2018, яким позивача звільнено зі служби в поліції, на момент винесення наказу № 360 о/с від 30.11.2020, єдиною правовою підставою перебування ОСОБА_1 на службі в поліції було рішення ЛОАС від 29.07.2020, однак оскільки таке рішення було скасовано в установленому порядку, ОСОБА_1 є таким, що повинен бути звільнений зі служби в поліції. Просить суд відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 24.02.2021 відмовлено в залишенні позовної заяви без розгляду.

Ухвалою суду від 12.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 18.05.2021 виправлено описку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо позову та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд заслухав пояснення представника позивача, з`ясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а також ті, які мають значення для вирішення справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідив докази у справі, та

встановив:

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 26 листопада 2018 року № 4054 «Про застосування дисциплінарних стягнень до працівників поліції Стрийського ВП ГУНП» за порушення службової дисципліни, статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», що виразилось у порушенні Правил дорожнього руху у вигляді керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння на заступника начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 патрульної поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції майора поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 26 грудня 2018 року № 855 о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду та просив: визнати протиправним і скасувати Наказ № 4054 Головного Управління Національної поліції України у Львівській області від 26 листопада 2018 року в частині застосування дисциплінарного стягнення щодо заступника начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 патрульної поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції майора поліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України у Львівській № 855 о/с від 26 грудня 2018 року в частині звільнення заступника начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 патрульної поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції майора поліції ОСОБА_1 ; поновити майора поліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 патрульної поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції 26 грудня 2018 року; стягнути з Головного управління Національної поліції України у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу без урахування сум обов`язкових до сплати податків та внесків.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 у справі № 1.380.2019.000121 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року у справі № 1.380.2019.000121 без змін.

Постановою Верховного Суду від 13.02.2020 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року у справі № 1.380.2019.000121 без змін.

07.02.2020 представником ОСОБА_1 подано заяву про перегляд рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 за нововиявленими обставинами.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі № 1.380.2019.000121 задоволено. Скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 в адміністративній справі № 1.380.2019.000121 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу. Прийнято нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправним і скасовано наказ № 4054 Головного управління Національної поліції України у Львівській області від 26 листопада 2018 року в частині застосування дисциплінарного стягнення щодо заступника начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 патрульної поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції майора поліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції. Визнано протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України у Львівській № 855 о/с від 26 грудня 2018 року в частині звільнення заступника начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 патрульної поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції майора поліції ОСОБА_1 . Поновлено майора поліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 патрульної поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції з 27 грудня 2018 року. Стягнуто з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у сумі 212 738,96 грн з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства. Рішення суду в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 та стягнення на його користь грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 11 167 (одинадцять тисяч сто шістдесят сім гривень) 78 коп звернути до негайного виконання.

24.11.2020 Восьмим апеляційним адміністративним судом прийнято постанову якою апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області задоволено та скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 по справі № 1.380.2019.000121 на підставі якого позивача було поновлено на службі в поліції. Прийнято нову постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі № 1.380.2019.000121 відмовити (а.с.36).

Згідно наказу ГУ НП у Львівській області від 30.11.2020 №360 о/с, «на виконання постанови (вступної та резолютивної частини) Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2020 по справі № 1.380.2019.000121: Скасувати наказ ГУНП у Львівській області від 07.08.2020 № 241 о/с, виданий на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 у справі № 1.380.2019.000121, в частині поновлення майора поліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 патрульної поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції, з 27 грудня 2018 року. Вважати дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Стрийського відділу поліції ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_1 звільненим зі служби в поліції наказом ГУНП у Львівській області від 26.12.2018 № 855 о/с, з 30 листопада 2020 року, встановивши премію за листопад 2020 року в розмірі 50,67 %, виплативши йому грошову компенсацію за невикористану відпустку за фактично відпрацьований час у 2020 році, у кількості 08 діб основної відпустки та 03 діб додаткової відпустки.» (а.с.24).

Згідно наказу ГУ НП у Львівській області від 01.03.2021 №104 о/с внесено зміни до наказу ГУ НП у Львівській області від 30.11.2020 №360 о/с, в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору превенції поліції Стрийського відділу поліції ГУНП у Львівській області, а саме вважати дільничного офіцера поліції сектору превенції поліції Стрийського відділу поліції ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_1 звільненим зі служби в поліції наказом ГУНП у Львівській області від 26.12.2018 №855 о/с з 10 грудня 2020 року. Підстава : довідка про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України №237 від 30.11.2020, видана КНП «Стрийська ЦРЛ» (а.с.99).

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано такі обставини справи та норми чинного законодавства.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (п. 2 ч. 1).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Спірні правовідносини в даній справі пов`язані з проходженням публічної служби на підставі Закону України Про Національну поліцію від 02.07.2015 року №580-VIII, яким врегульовано правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, в тому числі порядок призначення та звільнення поліцейських зі служби, Дисциплінарного статуту Національної поліції, Правил етичної поведінки поліцейських (далі - Правила етичної поведінки поліцейських) затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію", Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Положеннями частини 1 ст.59 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно ст. 18 Закону України "Про Національну поліції", поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

Додаткові обов`язки, пов`язані з проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

На поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" (далі - Статут).

Відповідно до ст. 11 Статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Статтею 13 вказаного вище Статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади;7) звільнення із служби в поліції.

Не дотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з посади.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Націанальної поліції України, затверджений Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Основні обов`язки поліцейського визначені статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію".

Окрім вказаних основних обов`язків, у ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту визначено зобов`язання поліцейського, які випливають із службової дисципліни.

За порушення службової дисципліни поліцейські відповідно до ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком згідно з ст. 12 Дисциплінарного статуту визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення відповідно до ч.1 ст. 13 Дисциплінарного статуту є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Як встановлено судом наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 26 листопада 2018 року № 4054 «Про застосування дисциплінарних стягнень до працівників поліції Стрийського ВП ГУНП» за порушення службової дисципліни, статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», що виразилось у порушенні Правил дорожнього руху у вигляді керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння на заступника начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 патрульної поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції майора поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Судом встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 26 грудня 2018 року № 855 о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Разом з тим, у зв`язку із скасуванням наказу № 4054 Головного управління Національної поліції України у Львівській області від 26 листопада 2018 року та наказу Головного управління Національної поліції України у Львівській № 855 о/с від 26 грудня 2018 року в межах адміністративної справи 1.380.2019.000121 рішенням суду від 29.07.2020, ОСОБА_1 в частині поновлення на посаді та стягнення на його користь грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 11167 (одинадцять тисяч сто шістдесят сім гривень) 78 коп звернуто до негайного виконання.

Судом встановлено, що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2020 по справі № 1.380.2019.000121 ГУ НП у Львівській області 30.11.2020 прийняло наказ №360 о/с, яким скасовано наказ ГУНП у Львівській області від 07.08.2020 № 241 о/с, виданий на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 у справі № 1.380.2019.000121, в частині поновлення майора поліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 патрульної поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції, з 27 грудня 2018 року.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється:

1) у зв`язку із закінченням строку контракту;

2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції;

3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції;

4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

5) через службову невідповідність;

6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

7) за власним бажанням;

8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій);

9) у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі;

9-1) у зв`язку з наявністю реального чи потенційного конфлікту інтересів, який має постійний характер і не може бути врегульований в інший спосіб;

10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, а також рішенням суду про визнання його активів або активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави;

11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Оскаржуваний наказ від 30.11.2020 №360 о/с прийнятий відповідачем на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2020 у справі №1.380.2019.000121.

Вказаною постановою апеляційного суду, апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області задоволено, скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року по справі № 1.380.2019.000121. Прийнято нову постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі № 1.380.2019.000121 відмовлено, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року по справі № 1.380.2019.000121 залишено в силі.

Однак, як встановлено судом наказ від 30.11.2020 №360 о/с прийнятий відповідачем не з підстав наведених у ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Більше того, в оскаржуваному наказі звільнено позивача з посади дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Стрийського відділу поліції ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_1 , а наказом ГУНП у Львівській області від 26.12.2018 № 855 о/с позивач звільнений з посади заступника начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 патрульної поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції.

За приписами статті 380 КАС України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним виконавцем.

Якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи за результатами перегляду рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до приписів статті 381 КАС України, поворот виконання рішення про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, рішення про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Зважаючи на те, що відповідачем не подано відповідної заяви про поворот виконання рішення у справі № 1.380.2019.000121, натомість прийнято наказ від 30.11.2020 №360 о/с про звільнення ОСОБА_1 із посади відмінної ніж у чинному наказі про звільнення від 26.12.2018 № 855 о/с, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 30.11.2020 №360 о/с прийнятий протиправно, не на підставі вимог Закону України «Про Національну Поліцію», а відтак підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 6 статті 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 28 жовтня 2014 року (№ рішення у ЄДРСР 41602330), у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

Отже, щодо позовної вимоги про поновлення ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Стрийського ВП ГУНП у Львівській області, то така вимога є похідною вимогою та підлягає задоволенню.

Разом з тим, позовна вимога про зарахування часу вимушеного прогулу до вислуги років задоволенню не підлягає, і на переконання суду є передчасною, оскільки ОСОБА_1 не поновлено на посаді та не порушено відповідачем його право щодо розрахунку вислуги років.

Щодо розміру грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, яке підлягає виплаті позивачеві, суд зазначає наступне.

Грошове забезпечення поліцейського за час вимушеного прогулу обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Виплата грошового забезпечення поліцейському за час вимушеного прогулу регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі Постанова № 988).

Пунктом 2 Постанови № 988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейському за час вимушеного прогулу та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Наказом МВС України від 06 квітня 2016 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 29 квітня 2016 року № 669/28799, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі Порядок № 260).

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 квітня 2016 року №260, передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення поліцейському за час вимушеного прогулу є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І Порядку встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Зі змісту Порядку, який є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин встановлено, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Суд звертає увагу, що відповідно до наказу ГУ НП у Львівській області від 01.03.2021 №104 о/с внесено зміни до наказу ГУ НП у Львівській області від 30.11.2020 №360 о/с, в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору превенції поліції Стрийського відділу поліції ГУНП у Львівській області, а саме вважати дільничного офіцера поліції сектору превенції поліції Стрийського відділу поліції ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_1 звільненим зі служби в поліції наказом ГУНП у Львівській області від 26.12.2018 №855 о/с з 10 грудня 2020 року. Підстава : довідка про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України №237 від 30.11.2020, видана КНП «Стрийська ЦРЛ» (а.с.99).

Суд бере до уваги долучену до матеріалів справи довідку про доходи ОСОБА_1 від 02.12.2020 №291 (а.с.27), в такій зазначено розрахунковий період за серпень листопад 2020 року, відтак враховується для розрахунку середнього грошового забезпечення грошове забезпечення за жовтень 2020 року в сумі 14 616,85 грн та за листопад 2020 року в сумі 14 214,62 грн.

Таким чином, розмір грошового забезпечення за один місяць позивача становить 14 415,74 грн ((14 616,85+14 214,62)/2), середньоденна заробітна плата позивача становить 472,65 грн ((14 616,85+14 214,62)/61).

З огляду на наведене, грошове забезпечення позивача за час вимушеного прогулу становить 81 768, 45 грн (472,65 грн х 173 календарні дні (з 11.12.2020 (перший робочий день після звільнення позивача) по 02.06.2021)(дата прийняття судом рішення про поновлення позивача на посаді.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 липня 2018 року, справа №805/1110/17-а адміністративне провадження №К/9901/22563/18.

Рішення в частині виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць слід допустити до негайного виконання, так як відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 371 КАС України, постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби підлягають негайному виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов`язком суду. Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами.

Позивач не навів аргументованих доводів та не надав доказів того, що саме дане рішення суду буде відповідачем не виконане, в зв`язку з чим своєчасно у межах розумних строків не будуть поновлені його права.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають..

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-248, 256, 294, 295, 371 КАС України, суд

у х в а л и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 30.11.2020 № 360 о/с із змінами внесеними наказом ГУНП у Львівській області №104 о/с від 01.03.2021.

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Стрийського ВП ГУНП у Львівській області з 11.12.2021.

4. Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (пл. Генерала Григоренка, 3, м.Львів, 79007; ) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11.12.2020 по 02.06.2021 року в сумі 81 768, 45 грн з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.

5. Рішення суду в частині поновлення на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Стрийського ВП ГУНП у Львівській області Лапчука Назара Стефановича та стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 14 415,74 грн з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства допустити до негайного виконання.

6. В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 11.06.2021.

Суддя Коморний О.І.