Справа № 640/12675/21
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

14 червня 2021 року м. Київ № 640/12675/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1
до Кабінету Міністрів України
про зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправною бездіяльності та стягнення моральної шкоди,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з первинним позовом до Кабінету Міністрів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2), в якому просив суд:

1) зобов`язати Кабінет Міністрів України встановити для учасників бойових дій виплати у постанові Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 № 325 згідно рішення Конституційного Суду України № 3-р/2020 від 27.02.2020, яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає зменшення розміру разової грошової допомоги до 5 травня;

відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 № 367-XIV) щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам І групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком;

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 статтю 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» було доповнено частиною четвертою такого змісту: «щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком»;

2) стягнути з Кабінету Міністрів України на його користь завдану моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн.;

3) визнати протиправність дій (бездіяльність) Кабінет Міністрів України, яка є в тому що порушив ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-ХІІ, відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком та зобов`язати до прийняття змін до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» діяти виключно згідно цієї статті, бо Конституційний Суд України 27.02.2020 прийняв рішення № 3-р/2020, яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає зменшення розміру разової грошової допомоги до 5 травня;

відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 № 367-XIV) щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам І групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 статтю 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» було доповнено частиною четвертою такого змісту: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком».

Ухвалою судді від 18.05.2021 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху.

Залишаючи позовну заяву без руху, суддею була звернута увага позивача на те, що в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України позивачем у позовній заяві не зазначено адреса електронної пошти позивача та офіційної електронної адреси відповідача, а також не зазначено відомих номерів засобів зв`язку відповідача.

Також було зазначено про те, що згідно з ч. 1 ст. 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Була звернута увага позивача на те, що у позовній заяві позивач просить суд, зокрема, зобов`язати Кабінет Міністрів України встановити для учасників бойових дій виплати у постанові Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 № 325 згідно рішення Конституційного Суду України № 3-р/2020 від 27.02.2020, яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає зменшення розміру разової грошової допомоги до 5 травня.

Однак, як було зазначено в ухвалі судді від 18.05.2021 про залишення позовної заяви без руху, по-перше, така вимога позивача не містить викладу обставин та правового обґрунтування, по-друге, суд звертав увагу позивача на те, що виходячи з положень ч. 1 ст. 5 та ч. 2 ст. 245 КАС України передумовою застосування такого способу захисту прав, як заявлено позивачем в частині вимоги зобов`язального характеру щодо зобов`язання Кабінет Міністрів України встановити для учасників бойових дій виплати у постанові Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 № 325 згідно рішення Конституційного Суду України № 3-р/2020 від 27.02.2020, яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає зменшення розміру разової грошової допомоги до 5 травня, є визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, оскільки заявлений позивачем спосіб захисту в цій частині може бути реалізований лише за умови попереднього визнання рішень, дій чи бездіяльності відповідача протиправними. У зв`язку з чим позивачу відносно позовної вимоги зобов`язального характеру, визначеної у прохальній частини позовної заяви позивачу необхідно було визначитись з питанням щодо заявлених позовних вимог із зазначенням - які протиправні дії вчинені відповідачем, чи допущена протиправна бездіяльність або ж прийнято протиправне рішення відносно не надання позивачем зазначеної довідки, що є передумовою застосування заявленого позивачем способу захисту.

Крім того, ухвалою судді від 18.05.2021 про залишення позовної заяви без руху була звернута увага позивача на те, що у прохальній частині позовної заяви позивачем зазначено:

відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 № 367-XIV) щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам І групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком;

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 статтю 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» було доповнено частиною четвертою такого змісту: «щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком».

Однак, такі зазначення у прохальній частині не є позовними вимогами у розумінні ч. 1 ст. 5 та ч. 2 ст. 245 КАС України, з огляду на що позивачу запропоновано було прохальну частину привести у відповідність до вимог ч. 1 ст. 5 та ч. 2 ст. 245 КАС України.

Більш того, в ухвалі від 18.05.2021 про залишення позовної заяви без руху було зазначено про те, що у прохальній частині позивач просить суд, зокрема, визнати протиправність дій (бездіяльність) Кабінету Міністрів України, яка є в тому що порушив ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-ХІІ, відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком та зобов`язати до прийняття змін до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» діяти виключно згідно цієї статті, бо Конституційний Суд України 27.02.2020 прийняв рішення № 3-р/2020, яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає зменшення розміру разової грошової допомоги до 5 травня.

Відтак, суддею була звернута увага на те, що:

по-перше, позивач не конкретизує що саме він просить суд: визнати протиправними дії або бездіяльність Кабінету Міністрів України, яка є в тому що порушив ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-ХІІ, відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком та зобов`язати до прийняття змін до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» діяти виключно згідно цієї статті, бо Конституційний Суд України 27.02.2020 прийняв рішення № 3-р/2020, яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає зменшення розміру разової грошової допомоги до 5 травня;

по-друге, позовна заява не містить обґрунтування заявленої позивачем вимоги;

по-третє, постанова Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 № 325 «Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» стосується затвердження «Порядку використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, що додається». Однак, ані зі змісту позовної заяви, ані з доданих до позовної заяви документів суддею не встановлено, що ОСОБА_1 є або ветераном війни або жертвою нацистських переслідувань, з огляду на що, позивачу у позовній заяві слід було викласти обґрунтування відносно того, яким чином порушуються права позивача щодо не зазначення відповідачем у Порядку використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 № 325, виплати для учасників бойових дій.

Крім того, було зазначено про те, що згідно з п. 3 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається ціна позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Так, у прохальній частині позовної заяви позивач просив суд, зокрема, стягнути з Кабінету Міністрів України на його користь завдану моральну шкоду у розмірі -100 000,00 грн. Між тим, в порушення вимоги п. 3 ч. 5 ст. 160 КАС України позовна заява не містила обґрунтованого розрахунку суми, яку позивач просив суд стягнути з відповідача у розмірі 100 000,00 грн.

Також була звернута увага на те, що згідно доданих до позовної заяви документів, останні не засвідчені належним чином у визначеному законодавством порядку, оскільки підпис позивача зроблений на копіях наданих документів є нечітким та таким, що здійснений за допомогою копіювання документів.

Крім того, в ухвалі суду від 18.05.2021 було зазначено про те, що в порушення вимог ч. 2 ст. 79 та ч. 4 ст. 161 КАС України позивачем не було надано суду докази, на які позивач посилається у позовній заяві, а саме: рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020, рішення КАС Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 440/2722/20, постанову Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 та рішення № 760/6337/17.

Таким чином, ухвалою судді від 18.05.2021 про залишення позовної заяви без руху позивача було зобов`язано протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху надати суду:

1) уточнену позовну заяву із приведенням її у відповідності до вимог ст.ст. 160 та 161 КАС України, з урахуванням висновків суду викладених у даній ухвалі, із зазначенням чітких та зрозумілих позовних вимог та із зазначенням викладу обставин та обґрунтування кожної із заявленої позивачем вимоги, зокрема, викладу обставин та правового обґрунтування вимоги позивача зобов`язального характеру у відповідності до вимог ч. 1 ст. 5 та ч. 2 ст. 245 КАС України, повинна передувати вимога про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, оскільки заявлений позивачем спосіб захисту в цій частині може бути реалізований лише за умови попереднього визнання рішень, дій чи бездіяльності відповідача протиправними, із зазначенням адреси електронної пошти позивача та офіційної електронної адреси відповідача, а також відомих номерів засобів зв`язку відповідача;

2) оригінали або належним чином засвідчені копії доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача (питання засвідчення копій);

3) докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

03.06.2021 позивачем на усунення недоліків надано уточнену позовну заяву, в якій заявник просить суд:

1) визнати протиправними дії відповідача: Кабінету Міністрів України для учасників бойових дій виплати у постанові Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 № 325 згідно рішення Конституційного Суду України № 3-р/2020 від 27.02.2020, яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає зменшення розміру разової грошової допомоги до 5 травня;

2) зобов`язати відповідача: Кабінет Міністрів України, привести у відповідність постанову Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 № 325 для учасників бойових дій виплати згідно рішення Конституційного Суду України № 3-р/2020 від 27.02.2020 р., яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає зменшення розміру разової грошової допомоги до 5 травня.

Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 № 367-XIV) щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам І групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998р. статтю 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» було доповнено частиною четвертою такого змісту: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком».

3) стягнути з Кабінету Міністрів України на користь позивача завдану моральну шкоду у розмірі -100 000 грн.;

4) визнати протиправність дій (бездіяльність) відповідача: Кабінету Міністрів України, яка є в тому, що Кабінет Міністрів України порушив ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-ХІІ, відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком та зобов`язати до прийняття змін до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобов`язати діяти виключно згідно цієї статті, бо Конституційний Суд України 27.02.2020 прийняв рішення № 3- р/2020, яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає зменшення розміру разової грошової допомоги до 5 травня.

Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 № 367-XIV) щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам І групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 статтю 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» було доповнено частиною четвертою такого змісту: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком».

В уточненій позовній заяві позивачем зазначено адресу електронної пошти позивача та офіційну електронну адресу відповідача, а також відомі номери засобів зв`язку відповідача, а також надано належним чином засвідчені копії посвідчення серія НОМЕР_2 від 12.03.2020, копію паспорту громадянина України ОСОБА_1 та копію ідентифікаційного коду позивача.

Також позивачем вимогу зобов`язального характеру приведено у відповідність до вимог ч. 1 ст. 5 та ч. 2 ст. 245 КАС України.

Однак, варто звернути увагу на невизначеність у змісті позовних вимог, яка по суті складає набір окремих фраз у вимозі, зокрема, про визнання протиправними дії відповідача: Кабінету Міністрів України для учасників бойових дій виплати у постанові Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 № 325 згідно рішення Конституційного Суду України № 3-р/2020 від 27.02.2020, яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає зменшення розміру разової грошової допомоги до 5 травня.

Тобто, так і залишилась невизначеність у вимозі щодо визнання протиправними дії відповідача: Кабінету Міністрів України для учасників бойових дій виплати.

Більш того, суд звертає увагу на те, що позивачем так і не було уточнено зміст позовних вимог в частині визнання протиправність дій (бездіяльність) відповідача: Кабінету Міністрів України, яка є в тому, що Кабінет Міністрів України порушив ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-ХІІ, відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком та зобов`язати до прийняття змін до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобов`язати діяти виключно згідно цієї статті, бо Конституційний Суд України 27.02.2020 прийняв рішення № 3- р/2020, яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає зменшення розміру разової грошової допомоги до 5 травня.

Тобто, в цій вимозі заявником так і не було конкретизовано, що саме позивач просить суд визнати протиправними дії чи бездіяльність відповідача, що свідчить про не виконання позивачем в цій частині вимог ухвали суду від 18.05.2021 про залишення позовної заяви без руху.

Більш того, у такій вимозі позивач просить суд «…та зобов`язати до прийняття змін до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобов`язати діяти виключно згідно цієї статті, бо Конституційний Суд України 27.02.2020 прийняв рішення № 3- р/2020, яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає зменшення розміру разової грошової допомоги до 5 травня».

Однак, знову таки, позов містить набір фраз, які так і не дають можливості встановити, що саме у такій вимозі позивач просить суд до прийняття змін до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зобов`язати відповідача вчинити.

Варто також зауважити, що в порушення вимог ч. 1, п.п. 4, 5 та 9 ч. 5 ст. 160 КАС України вказана в уточненій позовній заяв не містить викладу обставин та правового обґрунтування, що також свідчить про невиконання позивачем вимог ухвали судді від 18.05.2021 про залишення позовної заяви без руху в цій частині.

При цьому, позивачем також і не було конкретизовано, що мається на увазі у прохальній частині під зазначенням:

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 № 367-XIV) щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам І групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком;

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 статтю 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» було доповнено частиною четвертою такого змісту: «щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком»;

Такі вимоги не були приведені позивачем у відповідність до вимог ч. 1 ст. 5 та ч. 2 ст. 245 КАС України, що також свідчить про невиконання позивачем ухвали суду від 18.05.2021 про залишення позовної заяви без руху в цій частині.

Більш того, у прохальній частині позивачем також було заявлено вимогу про стягнення з Кабінету Міністрів України на його користь завдану моральну шкоду у розмірі - 100 000,00 грн.

Залишаючи без руху позовну заяву, суддею була звернута увага заявника на те, що така вимога не містить обґрунтованого розрахунку суми, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Між тим, в уточненій позовній заяві позивачем викладено обставини щодо стягнення з відповідача суми моральної шкоди лише у розмірі 96 475,00 грн. Тоді як в уточненій позовній заяві позивач також просив суд, стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн.

Тобто, в порушення вимог п. 3 ч. 5 ст. 160 КАС України позивачем так і не було обґрунтовано розрахунок суми, що стягується, оскільки сума зазначена в описовій частині позовної заяви відрізняється від суми, що зазначається у прохальній частині позовної заяви, що стягується.

Що стосується вимоги про витребування, зокрема, належним чином завіреної копії рішення Солом`янського районного суду міста Києва за № 760/6337/17, слід зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 79 КАС України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Однак, в порушення вимог ч. 4 ст. 79 КАС України позивачем не надано суду доказів, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Відтак, вимоги ухвали суду від 18.05.2021 про залишення позовної заяви без руху позивачем у повному обсязі виконані не були. Зазначені вище обставини свідчать про не усунення позивачем у повному обсязі недоліків позовної заяви.

При цьому, суд враховує, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо захисту його прав та обов`язків. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за адміністративним позовом, однак це право не є абсолютним та може бути реалізовано лише у тому випадку, коли особою, яка звертається до суду, дотримано певні норма національного законодавства в частині вимог, передбачених для подання позовної заяви, у разі недотримання яких та не усунення недоліків такої позовної заяви, суд вправі повернути таку позовну заяву заявнику.

Допущення заявником суттєвих помилок в оформленні позовної заяви, а також їх не усунення після залишення позовної заяви без руху, є створенням для адміністративного суду перепон, які унеможливлюють відкриття провадження в адміністративній справі та відправлення належного правосуддя.

Тобто, при формуванні позовної заяви та доданих до неї матеріалів до суду, на позивача не покладено жодних зайвих додаткових обов`язків та тягаря відносно зазначення у позовній заяві викладу обставин (ч. 1, п.п. 4 та 5 ч. 5 ст. 160 КАС України) та надання суду доказів (ч. 2 ст. 79 та ч. 4 ст. 161 КАС України) або доказів, що позивач здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання певних доказів (ч. 4 ст. 79 КАС України).

Відтак, зважаючи на викладене, суддя дійшов висновку, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, оскільки не виконано у повному обсязі вимоги ухвали суду від 18.05.2021 про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно ч. 5 ст. 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду із позовом в порядку, встановленому законом, тобто після виконання вимог щодо позовної заяви, визначених ст. 160 КАС України.

Керуючись ст. 160, 169, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву повернути позивачу.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву.

3. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

4. Примірник позовної заяви з доданими до неї документами залишити суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання.

Відповідно до ч. 7 ст. 169 КАС України ухвала може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя О.А. Кармазін