Справа № 415/3836/21
Суддя: Луньова Д. Ю.
Дата ухвалення: 2021-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/3836/21
Провадження № 2-а/415/276/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Луньової Д.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Рибки Я.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), представник позивача Шурхно Кирило Анатолійович (адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Штейгерська, буд. № 8, м. Лисичанськ, Луганська область, 93100), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Федора Ернста, буд. № 3 м. Київ, 03048) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в інтересах якого діє представник, звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з даним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАН № 4259904 від 25 травня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

В обґрунтування позову, позивач зазначає, що 25 травня 2021 року інспектором винесена постанова серії ЕАН № 4259904 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає, що діяння може бути визнане малозначним, а він звільнений від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, через те, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має вкрай скрутне матеріальне становище, а правопорушення не призвело до тяжких наслідків.

Ухвалою судді Лисичанського міського суду Луганської області Луньової Д.Ю. від 07 червня 2021 року справу прийнято до провадження та призначено судове засідання, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Департамент патрульної поліції.

Копія ухвали про відкриття провадження була направлена позивачу, відповідачу та третій особі в порядку, передбаченому ст. 268 КАС України.

11 червня 2021 року на адресу Лисичанського міського суду Луганської області від відповідача надійшло клопотання в якому останній заперечив проти позовних вимог позивача та просив справу розглянути без його участі. Долучив до матеріалів диск з відеозаписами.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи Департаменту патрульної поліції до суду не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, копію позовної заяви з додатками отримав, заяв та (або) клопотань суду не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши обставини, повідомлені позивачем у позовній заяві, дослідивши надані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Предметом судового дослідження в даному випадку є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно оскаржуваної постанови серії ЕАН № 4259904 від 25 травня 2021 року на водія ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП; в постанові щодо складу правопорушення зазначено наступне.

25 травня 2021 року о 20 годині 41 хвилину за адресою: м. Сєвєродонецьк, шосе Будівельників, біля буд. № 25 А водій, керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1 «а» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В графі «до постанови додаються» зазначені докази «відео з бодікамери ВВ_00050 та відео з відеореєстратора».

Розглядаючи справу по суті, суд робить наступні висновки.

Щодо процедури: у даному випадку розгляд справи відбувся на місці зупинки транспортного засобу, протокол не складався. Такі дії відповідача не суперечать вимогам КУпАП, та не оскаржуються позивачем.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При накладенні адміністративного стягнення посадова особа відповідно до вимог ч. 3 ст. 33, ст. 34, ст. 35 КУпАП повинна врахувати характер і тяжкість порушення, особу порушника, конкретні обставини вчинення порушення, зазначити докази на підтвердження складу правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст. 283 КУпАП, зокрема, повинна бути обґрунтованою, в ній має бути викладено обставини порушення, а також докази. У разі заперечень водія - мають містити відомості про його позицію (пояснення, заперечення, тощо).

Згідно вимог КУпАП до порядку притягнення до адміністративна відповідальності, доказування наявності підстав для притягнення до відповідальності , а також наявність події та складу адміністративного правопорушення покладається на посадову особу.

Згідно приписів КАС України саме суб`єкт владних повноважень (відповідач) зобов`язаний довести наявність події і складу адміністративного правопорушення в діях водія (позивача).

З постанови вбачається, що вона складена відносно позивача за порушення п. 19.1 «а» Правил дорожнього руху України.

Пунктом 19.1 «а» Правил дорожнього руху України забороняється рух у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, без ввімкнених світлових пристроїв, зокрема п. «а» фар ближнього (дальнього) світла.

Відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП наступає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідачем наданий диск з відеофайлами з бодікамери DSJX300050_BB0050, надані докази суд вважає належними та допустимими.

Дослідивши надані відеозаписи, суд встановив, що доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, переглянутий відеозапис не містить. На записі DSJX300050_BB0050 зафіксований лише розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Інших доказів, які були покладені в основу оскаржуваної постанови та які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідачем не надано.

Суд також зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує його фіксування, що є доказом вчинення правопорушення.

При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації, не може бути належним доказом.

Крім того, суд враховує, що відповідач та третя особа маючи достатньо часу для підготування відзиву/пояснень не подали їх, а відповідач надіслав лише клопотання в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, що за приписами КАС України може розглядатись як визнання ним позову.

Суд також враховує, що закон встановлює принцип презумпції невинуватості особи, що притягається до відповідальності і відповідно принцип правомірності дії такої особи, поки у встановленому законом порядку не доведено його вину. А сам факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень та не звільняє останнього від доведення його правомірності (таку ж позицію висловив Верховний Суд України в Постанові від 15 травня 2019 року, справа № 537/2088/17).

Оскільки суду не надані відповідні докази, і не спростовані твердження водія, які б мали бути перевірені посадовою особою і спростовані, а також виходячи з принципу презумпції невинуватості, - суд робить висновок, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, а склад зазначеного в ній адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, не встановлений.

Щодо позиції позивача про звільнення його від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому відповідно до ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, розглядають органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, під час вирішення питання про притягнення особи до відповідальності, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і підвідомчістю.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження поліцейського щодо вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема на підставі ч. 2 ст. 222 КУпАП, є виключною компетенцією уповноваженого органу, в цьому випадку - працівників органів і підрозділів Національної поліції.

Отже, сфера застосування ст. 22 КУпАП поширюється саме на орган, уповноважений вирішувати справу, у цьому випадку на посадових осіб відповідача Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції.

Враховуючи викладене, позов цій частині задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, суд може прийняти рішення про скасування постанови та закриття провадження у справі, або (п.2) - скасувати постанову та надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу.

Враховуючи конкретні обставини, проаналізувавши у сукупності всі подані докази, суд дійшов висновку, що в межах наданих доказів не доведено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, і що на даний час вже втрачено можливість збирання доказів, що протокол у даному випадку не складався і відповідно відсутні інші матеріали справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, які б могли бути повернуті відповідачу та/або третій особі для нового розгляду, тому оскаржувана постанова підлягає скасування з закриттям провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за даним фактом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати мають бути стягнуті за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції як юридичної особи та головного розпорядника бюджетних коштів.

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 72-77, 139, 242-246, 257, 268-272, 286 КАС України,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), представник позивача Шурхно Кирило Анатолійович (адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Штейгерська, буд. № 8, м. Лисичанськ, Луганська область, 93100), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Федора Ернста, буд. № 3 м. Київ, 03048) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4259904 по справі про адміністративне правопорушення від 25 травня 2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

На підставі ч. 2 ст. 271 КАС України копії рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Д.Ю. Луньова