Справа № 2-а-7711/11
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 червня 2021 року

м. Київ

справа № 2-а-7711/11

адміністративне провадження № К/9901/21374/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мороз Л.Л.,

суддів: Рибачука А.І., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаській області про заміну сторони провадження в Реєстрі рішень, виконання яких гарантується державою у справі №2-а-7711/11,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 02 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 про заміну сторони провадження в Реєстрі рішень, виконання яких гарантується державою у справі №2-а-7711/11 задоволено.

Замінено стягувача ОСОБА_2 у порядку виконання постанови Звенигородського районного суду Черкаської області від 07 листопада 2011 року по справі 2-а-7711/2011, на спадкоємця ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаській області оскаржило її в апеляційному порядку.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 02 квітня 2021 року повернуто скаржнику у зв`язку із неусуненням недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху від 27 квітня 2021 року.

На зазначену ухвалу суду апеляційної інстанції Головним управлінням Державної казначейської служби України у Черкаській області подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 11 червня 2021 року.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Суд зазначає наступне.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до частини 2 статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Разом з тим, з матеріалів касаційного провадження вбачається, що оскаржувана ухвала винесена судом апеляційної інстанції у зв`язку із неусуненням недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі про залишення без руху цієї апеляційної скарги, а саме - не сплати судового збору.

Ухвалою від 27 квітня 2021 року Шостий апеляційний адміністративний суд залишив апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області без руху у зв`язку із несплатою судового збору, та надав апелянту строк для усунення недоліків - десять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

У встановлений судом строк апелянтом недоліки апеляційної скарги усунуто не було.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2021 року апеляційну скаргу поверну заявнику, оскільки недоліки апеляційної скарги не усунуто у визначений судом термін.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява (апеляційна скарга) повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви (апеляційної скарги), яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Оскільки Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаській області жодним чином не відреагувало на ухвалу суду про залишення апеляційної скарги без руху, та не надало до суду докази сплати судового збору, суд повернув апеляційну скаргу заявнику на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України.

Доводи касаційної скарги не спростовують і не ставлять під сумнів установлені судом апеляційної інстанції обставини, а до скарги не додано будь-яких доказів чи підтверджень на спростування викладеного.

Отже, суд констатує, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу Головному управлінню Державної казначейської служби України у Черкаській області з підстав неусунення недоліків апеляційної скарги, вірно застосував положення статей 169, 298 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Доводи Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області, викладені у касаційній скарзі, зводяться до незгоди з судовим рішенням суду апеляційної інстанції з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, з посиланням на правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 грудня 2019 року у справі 240/6150/18 та зазначенням, що судовий збір не слід сплачувати за оскарження судового рішення винесеного за заявою про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення, зокрема, за заявою про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки вирішення зазначених питань не пов`язано із вимогами адміністративного позову, але які в обов`язковому порядку мають бути вирішені судом.

Разом з тим, в постанові Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2019 року у справі №240/6150/18 Верховний Суд здійснив відступ від висновку Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах щодо сплати судового збору при зверненні до суду із скаргою на додаткове судове рішення.

Об`єднана палата дійшла висновку, що при апеляційному та касаційному оскарженні додаткових судових рішень, ухвалених відповідно до пунктів 2-3 частини першої статті 252 КАС України судовий збір не сплачується.

Водночас, у цій справі Головним управлінням Державної казначейської служби України в Черкаській області до апеляційного суду оскаржено не додаткове судове рішення, яким вирішено питання, передбачене пунктами 2-3 частини першої статті 252 КАС України, а ухвала про заміну сторони виконавчого провадження.

Підпунктом 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на ухвалу адміністративного суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали адміністративного суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Закону України "Про судовий збір" справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Така правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 травня 2018 року справі № 915/955/15.

Отже, на підставі підпункту 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що за подання Головним управлінням Державної казначейської служби України в Черкаській області апеляційної скарги на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 02 квітня 2021 року підлягав сплаті судовий збір.

Заявником касаційної скарги не заперечується факт несплати судового збору та ненадання доказів сплати судового збору на виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року, а також не доведено факт подачі до суду апеляційної інстанції клопотання про звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати.

Таким чином, дії суду апеляційної інстанції, які вчинені при прийнятті ухвали від 20 травня 2021 року, були послідовними, їм передували обставини постановлення ухвали від 27 квітня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху, що відповідає приписам статей 169, 298 КАС України.

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України, оскільки суд у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 169, 298, 329, 330, 332 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаській області про заміну сторони провадження в Реєстрі рішень, виконання яких гарантується державою у справі №2-а-7711/11.

Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіЛ.Л. Мороз А.І. Рибачук С.Г. Стеценко