Справа № 200/9888/19-а
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 червня 2021 р. Справа№200/9888/19-а

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року зазначений позов задоволено повністю.

Додатковим рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2020 року, задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Техремпоставка» про прийняття додаткового рішення та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДФС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Техремпоставка» витрати на правничу допомогу у сумі 36000,00 грн. та витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту, в розмірі 2080,34 грн.

Постановою Верховного Суду від 13.05.2021 у справі № 200/9888/19-а (адміністративне провадження № К/9901/29997/20) касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС задоволено частково, додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2020 року скасовано, справу в частині стягнення витрат на правничу допомогу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставою для скасування судових рішень першої і апеляційної інстанції стало ненадання правової оцінки відповідним доказам відповідача, які були викладені в запереченнях на заяву про ухвалення додаткового судового рішення.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2021 справу передано на розгляд судді Ушенка С.В.

Ухвалою суду від 01.06.2021 призначене судове засідання у даній справі щодо розгляду питання про ухвалення додаткового судового рішення в частині розподілу судових витрат на 10.06.2021.

У визначений день учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились. Представником відповідача до суду подане клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10.06.2021 у задоволенні зазначеного клопотання представника відповідача відмовлено.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням приписів частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи у письмовому провадженні.

Суд, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, встановив наступне.

20.09.2019 представником позивача під час розгляду справи надана заява, в якій зазначалось про необхідність подання додаткових доказів понесення Товариством судових витрат на правову допомогу, у зв`язку з чим питання про судові витрати представник просила вирішити після ухвалення рішення у справі. При прийнятті рішення у справі судом не здійснено розподілу судових витрат на правову допомогу та прибуття до суду, про наявність яких зазнав позивач.

03.12.2019 від представника позивача до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення з приводу розподілу судових витрат у справі. В зазначеній заяві позивач просив суд стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Техремпоставка» витрати, пов`язані з прибуттям до суду, у сумі 2 080,34 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 36 000,00 грн.

В обґрунтування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано:

- копію Договору про надання правової допомоги № 157-ТРП від 01 квітня 2019 року;

- копію Додаткової угоди № 2 від 02 серпня 2019 року до Договору № 157-ТРП про надання правової допомоги від 01.04.2019;

- копію посадочних документів Укрзалізниці про проїзд представника позивача до м. Слов`янськ та до м. Київ на загальну суму - 2 080,34 грн.;

- копію Акта надання послуг №1 від 28 листопада 2019 року на загальну вартість 38 080,34 грн.;

- копію свідоцтв про право на заняття адвокатською діяльністю;

- копію довіреностей на представників позивача;

- витяг з Єдиного реєстру адвокатів України;

- копію фіскальних чеків з описом вкладень до цінного листа АТ «Укрпошта».

10.12.2019 на електронну адресу суду від представника відповідача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового судового рішення, які обґрунтовані недоведеністю представником позивача розміру понесених витрат на правничу допомогу та відсутністю належного документального підтвердження цих витрат. Крім того, зазначено, що дана категорія справ є абсолютно типовою і має ознаку незначної складності навіть при наявності суми позову більш ніж 2,8 млн. грн.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2020 року замінено відповідача у справі з Офісу великих платників податків ДФС на Офіс великих платників податків ДПС.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз вищевикладених правових норм свідчить про те, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правової допомоги.

Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Згідно з ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу суду надано договір про надання правової допомоги № 157-ТРП від 01 квітня 2019 року, укладений між сторонами позивачем (клієнт) та адвокатським об`єднанням «ПЕРШИЙ РАДНИК» (виконавець) (а.с. 61-66 т. 5), додаткову угоду № 2 від 02 серпня 2019 року до вказаного договору (а.с. 67-68 т. 5), витяг з Єдиного реєстру адвокатів України щодо адвоката ОСОБА_1 (згідно витягу форма її адвокатської діяльності адвокатське об`єднання «ПЕРШИЙ РАДНИК») (а.с. 79 т. 5), свідоцтво про право ОСОБА_1 на заняття адвокатською діяльністю від 16.05.2012 (а.с. 78 т. 5), видану позивачем адвокату Дерека Дар`ї Валеріївні довіреність № 10/ТРП/2018 від 14 листопада 2018 року (діє до 31 грудня 2019 року) (а.с. 88-89 т. 5), витяг з Єдиного реєстру адвокатів України щодо адвоката Корнієнка Андрія Григоровича (згідно витягу форма її адвокатської діяльності адвокатське об`єднання «ПЕРШИЙ РАДНИК») (а.с. 77 т. 5), свідоцтво про право ОСОБА_2 на заняття адвокатською діяльністю від 14.06.2018 (а.с. 76 т. 5), видану позивачем адвокату Корнієнку А.Г. довіреність № 9/ТРП/2018 від 9 листопада 2018 року (діє до 31 грудня 2019 року) (а.с. 86-87 т. 5) акт надання послуг № 1 від 28 листопада 2019 року, підписаний позивачем та адвокатським об`єднанням «ПЕРШИЙ РАДНИК» (а.с. 84-85 т. 5).

За п. 1.1 договору про надання правової допомоги № 157-ТПР від 01 квітня 2019 року виконавець зобов`язується надавати клієнту правову допомогу за окремими письмовими або усними дорученнями.

Згідно з п.п. 4.1, 4.2 вартість послуг, розмір витрат виконавця та порядок розрахунків погоджується сторонами в додаткових угодах, що є невід`ємною частиною даного договору. Сторони домовились про встановлення погодинного порядку обчислення розміру гонорару адвокатів.

Відповідно до п. 5.1 цього договору він набирає чинності з дати його підписання та діє до 31 грудня 2019 року, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

За умовами п. 1 додаткової угоди № 2 від 02 серпня 2019 року до вказаного договору, виконавець зобов`язується надавати клієнтові правову допомогу у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХРЕМПОСТАВКА до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29.07.2019 №, № в Донецькому окружному адміністративному суді, судах другої та третьої інстанції, зокрема, але не обмежуючись, вчиняти наступні дії: підготовка та подання позовної заяви, підготовка та подання клопотань про залучення доказів, відповіді на відзив, письмових пояснень по справі, інших процесуальних документів та документів правового характеру, участь у судових засіданнях, ознайомлення з матеріалами справи, підготовка та подання заяви про надання доказів понесених судових витрат після ухвалення рішення суду по справі, підготовка та подання заяви про відшкодування понесених судових витрат та надання відповідних доказів, виконання інших дій, що впливають на зміст Договору та Додаткової угоди.

Згідно з п. 2.1 додаткової угоди вартість послуг з надання правової допомоги розраховується на підставі погодинної вартості роботи адвоката 2000 грн. Фактичний обсяг наданих послуг визначається сторонами у актах наданих послуг.

Відповідно до п. 2.2 цієї угоди оплата послуг здійснюється за фактом їх надання впродовж 15 днів з моменту вступу судового рішення в законну силу.

Згідно акту надання послуг № 1 від 28 листопада 2019 року Адвокатським об`єднанням «Перший Радник» в рамках судової справи №200/9888/19-а надано позивачу послуги з підготовки та подання до суду: позовної заяви на 17 арк. з додатками на 123 арк. (3 год., 6000 грн.), відповіді на відзив на 13 арк. з додатками на 3 арк. (2 год., 4000 грн.), заяви про надання доказів понесених судових витрат після ухвалення рішення на 3 арк. (0,5 год., 1000 грн.), клопотання про долучення доказів на 4 арк. з додатками на 184 арк. (2 год., 4000 грн.), письмових пояснень у справі на 3 арк. з додатками на 6 арк. (1 год., 2000 грн.), письмових пояснень та клопотання про залучення доказів на 7 арк. з додатками на 3 арк. (1,5 год., 3000 грн.), клопотання про залучення доказів на 10 арк. з додатками на 641 арк. (2 год., 4000 грн.), заяви про відшкодування понесених витрат на 12 арк. з додатками на 26 арк. (2 год., 4000 грн.), участі у судових засіданнях 18.10.2019, 13.11.2019, 28.11.2019 (4 год., 8000 грн.). Також в акті зазначено про фактичне понесення адвокатом витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, на суму 2 080,34 грн.

Проте, згідно наявних в матеріалах справи протоколів судових засідань загальна тривалість судових засідань з розгляду цієї справи, що відбулися 18.10.2019, 13.11.2019, 28.11.2019, загалом склала 2 години 45 хв., а не 4 години, як зазначено у акті надання послуг № 1 від 28 листопада 2019 року.

Відтак, суд дійшов висновку, що сума витрат на професійну допомогу, пов`язану із участю адвоката позивача в судових засіданнях з розгляду цієї справи, виходячи із договірної вартості 2 000,00 грн. за годину, становить 5 500 грн. (2 год. 45 хв. х 2 000 грн.).

Суд, не приймає до уваги посилання відповідача на відсутність доказу понесення витрат на правову допомогу, враховуючи вимоги п. 2.2 Договору про надання правової допомоги та приписи п. 1 ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19.

Щодо витрат, пов`язаних із прибуттям представника позивача до суду в розмірі 2080,34 грн., суд зазначає наступне.

За ч.ч. 1, 3 ст. 135 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. При цьому, граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що пов`язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 р. № 590 Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави, компенсація, пов`язана з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, її представникові не може перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження.

Норми відшкодування витрат на відрядження законодавчо встановлені у постанові Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2011 р. № 98 Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів, відповідно до п. 9 якої витрати на проїзд у м`якому вагоні, суднами морського та річкового транспорту, повітряним транспортом за квитками 1 класу та бізнес-класу, фактичні витрати, що перевищують граничні суми витрат на найм житлового приміщення та на перевезення багажу понад вагу, вартість перевезення якого входить до вартості квитка того виду транспорту, яким користується працівник, відшкодовуються з дозволу керівника згідно з підтвердними документами.

Відповідно до наданих представником позивача посадочних документів на проїзд потягом з м. Київ (де розташовано місце роботи адвокатів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ) до м. Слов`янськ для участі у судових засіданнях, призначених на 18.10.2019, 13.11.2019, 28.11.2019, та з м. Слов`янськ до м. Київ у ці дати, розмір документально підтверджених витрат представника позивача, пов`язаних із прибуттям до суду, становить 2080,34 грн.

Відтак, витрати на прибуття до суду у розмірі 2080,34 грн. є документально підтвердженими і такими, що підлягають стягненню на користь Товариства, що збігається з правовою позицією Верховного Суду в додатковій постанові від 11.12.2019 у справі №240/6747/18.

Таким чином, суд зазначає, що вищеописаними доказами підтверджено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Техремпоставка» понесено витрати на правничу допомогу по даній справі в сумі 35580,34 грн. Однак, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірністю у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг та умовами договору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Виходячи з того, що дана категорія справ є поширеною, в якій існує усталена судова практика, суд погоджується з твердженнями відповідача, що аналіз правових підстав, підготовка позовної заяви та заяв процесуального характеру не потребують від адвоката значної витрати часу, застосування спеціальних професійних навиків з правових питань.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У справі/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У пункті 269 Рішення зазначено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд, - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Таким чином, суд погоджується з твердженнями Офісу великих платників податків ДПС, що заявлена позивачем сума судових витрат на правничу допомогу не відповідає ознакам співмірності, визначеним частиною п`ятою статті 134 КАС України, та вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС на користь позивача судові витрати на суму 4919,65 грн. (правнича допомога) та 2 080,34 грн. (витрати на прибуття до суду), загалом 7000,00 грн., що, на думку суду, є співмірною сумою для даної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Керуючись ст.ст. 139, 143, 252, 295, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХРЕМПОСТАВКА про ухвалення додаткового рішення з питання розподілу судових витрат, - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у справі № 200/9888/19а за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Техремпоставка» (місце знаходження: вул. Енергетиків, б. 34, м. Курахове, Донецька область; ) до Офісу великих платників податків ДПС (; 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Стягнути з Офісу великих платників податків ДПС (; 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Техремпоставка» (місце знаходження: вул. Енергетиків, б. 34, м. Курахове, Донецька область; ) судові витрати у сумі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено і підписано 14 червня 2021 року.

Суддя С.В. Ушенко