Справа № 140/5863/21
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16 червня 2021 року ЛуцькСправа № 140/5863/21
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Каленюк Ж.В., вивчивши позовну заяву Волинської обласної ради до Відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2021 року Волинська обласна рада звернулася з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанови від 11 березня 2021 року про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн та постанови від 06 травня 2021 року про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн, винесених у межах виконавчого провадження №64124451.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Звертаючись із цим позовом, Волинська обласна рада як сторона виконавчого провадження (боржник) оскаржує дві постанови державного виконавця.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 КАС України.

Відповідно до частин першої, другої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як видно із матеріалів позовної заяви, спірні постанови від 11 березня 2021 року та від 06 травня 2021 року позивач отримав 22 березня 2021 року та 17 травня 2021 року відповідно. Отже, перебіг десятиденного строку на їх оскарження закінчився 01 квітня 2021 року та 27 травня 2021 року відповідно.

Позивач із цим позовом звернувся лише 11 червня 2021 року, тобто із значним пропуском десятиденного строку на оскарження обох постанов (строк пропущено більш ніж на два місяці для оскарження постанови від 11 березня 2021 року та на 14 днів для оскарження постанови від 06 травня 2021 року).

Згідно з частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Заяви та клопотання учасники справи подають окремо у письмовій формі із зазначенням підстав та з дотриманням інших вимог статті 167 КАС України.

Позивач без подання окремої заяви в прохальній частині позовної заяви просив поновити строк звернення до суду з цим позовом, мотивуючи наявністю поважних причин пропуску цього строку. Такими поважними причинами позивач вважає оскарження в апеляційному порядку рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2020 року у справі №161/13312/20 за позовом ОСОБА_1 до Волинської обласної ради, Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» про визнання розпорядження про звільнення незаконним і його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсацію моральної шкоди, в тому числі, і в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді з 06 серпня 2020 року та поновлення дії укладеного з ним контракту (для примусового виконання саме цього рішення відкрито виконавче провадження №64124451). Позивач зазначив, що рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2020 року в частині позовних вимог про поновлення ОСОБА_1 на роботі та поновлення дії контракту скасоване постановою Волинського апеляційного суду від 03 червня 2021 року; визначено ОСОБА_1 звільненим за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України з 30 вересня 2020 року. Позивач стверджує, що ці обставини перешкоджали своєчасному зверненню з цим адміністративним позовом до суду.

Наведені причини пропуску строку звернення до суду не можна визнати поважними з огляду на таке.

Так поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Таким чином, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин, незалежних від позивача, унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач дійсно оскаржував рішення Луцького міськрайонного суду від 18 грудня 2020 року у справі №161/13312/20. На виконання рішення суду в частині негайного його виконання судом був виданий виконавчий лист №161/13312/20 від 23 грудня 2020 року. Апеляційне провадження відкрито судом 12 лютого 2021 року та ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 23 березня 2021 року закрито апеляційне провадження. Повторно апеляційне провадження відкрито судом лише 21 квітня 2021 року та розгляд справи судом апеляційної інстанції завершено 03 червня 2021 року. Доводи, наведені позивачем, фактично стосуються обґрунтування причин невиконання рішення суду в частині поновлення на посаді, яке було звернуте до негайного виконання. Однак якщо позивач вважав неправомірною постанову державного виконавця від 11 березня 2021 року, то оскарження судового рішення не позбавляло позивача можливості (не було об`єктивною перешкодою) для своєчасного оскарження цієї постанови державного виконавця про накладення штрафу (до 01 квітня 2021 року) та таке оскарження могло б взагалі не призвести до винесення постанови про накладення штрафу у подвійному розмірі.

Обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує. Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою. Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Як визначено частинами першою, другою статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки наведені позивачем у позовній заяві підстави для поновлення строку звернення до суду не можна визнати поважними (такими, що не залежали від його волевиявлення і пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного оскарження постанов державного виконавця від 11 березня 2021 року та від 06 травня 2021 року), то позовну заяву на підставі частини першої статті 123 КАС України належить залишити без руху.

Поряд з тим, існують й інші підстави для залишення цієї позовної заяви без руху.

Згідно з частиною третьою статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною першою статті 3 Закону України Про судовий збір визначено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Відповідно до частини першої статті 4 зазначеного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України Про судовий збір ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою підприємцем - 1 розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2021 року 2270 гривні.

За змістом пункту 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2832/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за №489/20802, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Отже, постанова виконавця є процесуальним документом щодо вчинюваних дій та застосування заходів примусового виконання рішень.

Позивач оскаржує два окремих процесуальних документа, заявляючи позовні вимоги: 1) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 11 березня 2021 року; 2) про визнання протиправною та скасування постанови від 06 травня 2021 року, кожна з яких повинна бути оплачена судовим збором у розмірі 2270,00 грн, а всього належить сплатити 4540,00 грн.

Проте в порушення вимог частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви не долучено документ про сплату судового збору, а позивач згідно зі статтею 5 Закону України Про судовий збір не звільнений від сплати судового збору.

Крім того, відповідно до частин другої, четвертої статті 49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

До позовної заяви не додано клопотання про залучення до участі у справі третю особу, а у тексті позовної заяви не вказано підстави для участі у справі третьої особи ОСОБА_1 .

Згідно із частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, то на підставі частин першої, другої статті 169, частини першої статті 123 КАС України позовну заяву слід залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Позивачу у цей строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви: подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши інші підстави для поновлення строку та надавши відповідні докази на їх підтвердження; надати суду докази сплати судового збору у сумі 4540,00 грн, а також врахувати вимоги, наведені вище, щодо участі у справі третіх осіб.

Перерахування судового збору необхідно здійснювати за платіжними реквізитами Волинського окружного адміністративного суду, зазначеними на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Керуючись статтями 123, 161, 169, 171, 248, 287 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави, вказані у позовній заяві Волинської обласної ради про поновлення строку звернення до суду.

Позовну заяву Волинської обласної ради до відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовну заяву і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя Ж.В. Каленюк