Справа № 202/3438/21
Суддя: Мачуський О. М.
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/3438/21
Провадження № 2-а/202/54/2021
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14 червня 2021 року суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Мачуський О.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області молодшого лейтенанта поліції Тарасова Тараса Валерійовича про визнання незаконними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області молодшого лейтенанта поліції Тарасова Тараса Валерійовича, в якому просив визнати незаконними дії інспектора та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4230580 від 19.05.2021 року.

Вивчивши матеріали справи, суддею встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам КАС України та підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне.

Так, в порушення вимог ст. 160 КАС України в позовній заяві відсутні: місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) відповідача, поштовий індекс, відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти (п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (п. 8 ч. 5 ст. 160 КАС України); відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України).

Крім того, пунктом 7-1 частини другої статті 255 КУпАП передбачено, що у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-20 цього Кодексу протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, передбачені частиною першою ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган на який, зокрема, положеннями статті 222 КУпАП, покладено функціональний обов`язок.

Така правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 26 грудня 2019 року справа №724/716/16.

Позивачу слід визначитися з колом відповідачів та зазначити їх повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти, що передбачено п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Також, на виконання вимог ч. 1 ст. 161 КАС України до позовної заяви необхідно долучити копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

Окрім того, слід зазначити, що згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

У позові ОСОБА_1 зазначено, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а тому звертаючись до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, позивач скористався правом на альтернативну підсудність даної справи.

На підтвердження факту проживання за вказаною адресою, позивачем долучено копію Договору найма (оренди) квартири від 14.10.2020 року, при цьому, відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідно до Додатку 1 до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року №1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» із змінами, м. Горлівка віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Місце реєстрації позивача є тимчасово окупованою територією України, визначеною Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями».

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Отже, договір найма (оренди) квартири не є підтвердження того, що адреса зазначена у позові є зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача, оскільки, у даному випадку, позивач має надати відповідну довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або інший документ, що підтверджує реєстрацію місця проживання за вказаною адресою.

Таким чином, до позовної заяви не долучено жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача є саме адреса вказана у позові, що в свою чергу, позбавляє суд можливості встановити територіальну юрисдикцію (підсудність) даної справи Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві ОСОБА_1 також заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 288 КУпАП, та постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 23.01.2015 року він, як особа яка оскаржує постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільнений від сплати судового збору, на підставі закону ч. 4 ст. 288 КУпАП.

Разом з тим, такі посилання є безпідставними, оскільки постановою від 18.03.2020 по справі № 543/775/17, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 13.12.2016 (провадження №21-1410а16), вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення. Також зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. При цьому, Великою палатою Верховного Суду зазначено, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вказана постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року по справі № 543/775/17, в силу ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковою для врахування.

За таких обставин, доводи позивача ОСОБА_1 про відсутність потреби в оплаті судового збору при подачі позову з позовними вимогами про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, є необґрунтованими та безпідставними,

При цьому, позивачем, в порядку визначеному ч. 8 ст. 160 КАС України, у позовній заяві не зазначено про наявність у нього пільг, встановлених ст. 5 Закону України «Про судовий збір», та не додано до позовної заяви жодного доказу на підтвердження таких обставин, а тому відсутні підстави вважати, що позивач є особою, звільненою від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року - 2270 гривень.

Таким чином, за звернення з даним позовом до суду, позивач мав би сплатити судовий збір, що становить 454 гривень, із розрахунку 2270 гривні (розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб) * 0,2 (ставка судового збору).

Разом з тим, до позовної заяви не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, для подання даного позову, у розмірі 454 гривні, які позивач повинен сплатити та додати до позовної заяви документ, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору, відповідно до закону.

Згідно із ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на зазначене позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з метою надання позивачеві строку на усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. ст. 160, 169 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області молодшого лейтенанта поліції Тарасова Тараса Валерійовича про визнання незаконними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків, що не перевищує десяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки не пізніше десяти днів після отримання ухвали. Роз`яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.М. Мачуський