Справа № 358/518/20
Суддя: Тітов М. Б.
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

гСправа № 358/518/20 Провадження № 2-а/358/3/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників позивача Мартико О.В., Божка М.І.,

представника відповідача Будянської Ю.В.,

третьої особи Харченка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - начальник відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Богуславської міської ради Харченко Олексій Олександрович, про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

06 квітня 2020 року до Богуславського районного суду Київської області надійшла позовна заява, вимоги якої уточнені (а.с. 94-97), від ОСОБА_1 , в якій позивач просить визнати протиправними та скасувати постанови по справах про адміністративне правопорушення № А-2901/1 від 29 січня 2019 року та № А-2405/1 від 24 травня 2019 року, відповідно до яких його (позивача) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 96 КУпАП та ч. 1 ст. 188-42 КУпАП відповідно та накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень та 5100 гривень. Крім того ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача компенсацію за заподіяння йому (позивачу) і його родині моральної шкоди в сумі 50000 гривень, а також витрати пов`язані із захистом його прав в розмірі 40000 гривень.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що у 2013 році він почав реконструкцію будинку АДРЕСА_1 , який належить йому на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки серії ВТК №597741, кадастровий номер земельної ділянки :01:017:0280 від 06.08.2013 року та житлового будинку АДРЕСА_2 , ВТК №597740.

08.04.2013 року начальником відділу містобудування, архітектури та будівництва Богуславської РДА Київської області ОСОБА_2 був зареєстрований та виданий йому будівельний паспорт №143.

Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції (далі ДАБІ) в Київській області зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 02.08.2016 року за № КС 408, також про початок будівельних робіт ним були повідомлені адміністрація м. Богуслава і керівництво МНС м. Богуслава.

06.08.2015 року була проведена перевірка виконання вимог містобудівного законодавства представниками департаменту ДАБІ по Київській області, за результатами якої в документі департаменту № 1010-4342/01 від 20.11.2019 року (виконавець Могіленко П.), підписаному заступником директора департаменту ОСОБА_3 , констатовано, що забудова земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 зроблена у відповідності зі схемами забудови будівельного паспорта №143 від 08.04.2013 року. В послідуючому 03.10.2016 року на підставі будівельного паспорта №143 від 18.04.2013 року позивачем отримано технічний паспорт на житловий будинок, який виготовлено комунальним підприємством Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації (далі БТІ).

Але намір ввести реконструйований будинок в експлуатацію стало неможливим через попадання будинку в охоронну зону ЛЕП з напругою 10 кіловольт, про що він повідомив адміністрацію міста в своїй заяві від 25.10.2017 року за вх. № 1186. У відповідь на свою заяву 24.11.2017 року за №2557 отримав відписку з обіцянкою розібратися, але і на сьогодні конкретних дій не зроблено.

Позивач зазначає, що реконструкція будинку відбувалася згідно з будівельним паспортом, на підставі якого було видано технічний паспорт в БТІ, а сам будинок був побудований в 1968 році, тобто за 4 роки до встановлення ЛЕП в 1972 році. Тому, через бездіяльність начальника відділу Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Богуславської міської ради Харченка О.О., позивачу довелося звернутися до суду з вимогою знесення незаконно встановленої ЛЕП-10 та 04.09.2018 року рішенням Богуславського районного суду вимоги до «Київобленерго» було задоволено. Однак 31.01.2019 року Київський апеляційний суд скасував рішення Богуславського районного суду, так як вважав, що ЛЕП не заважає позивачу ОСОБА_1 господарської діяльності на його ділянці. Крім того, суд не заперечував незаконну установку лінії, але у своєму рішенні не врахував загрози життю і здоров`ю йому (позивачу) та його родині, а так само не врахував позовної вимоги «Київобленерго» від 30.11.18 року, яка не просто порушує право позивача користуватися ділянкою, але й грубо втручається в конституційне право на житло, так як вимагає знесення його будинку.

В подальшому, не дивлячись на попередні заяви позивача про аварійний стан ЛЕП 10, знаючи про незаконну установку ЛЕП над дахами вже побудованих житлових будинків, начальник відділу Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Богуславської міської ради Харченко О.О. пред`явив йому постанову від 29.01.2019 року за № А-2901/1 по справі про адміністративне правопорушення та накладення штрафу у розмірі 850 гривень, яка була мотивована тим, що недотримано відстань від вищевказаної ЛЕП до реконструйованого його будинку. При цьому не було звернуто увагу на порушення охоронної зони, та те, що сама лінія встановлена не законно. Також на думку Харченка О.О. побудована позивачем веранда на місці гаража, зазначеного у будівельному паспорті, є порушенням, однак, як фахівець останній повинен знати Закон України «Про архітектурну діяльність», де написано, що конструктивними порушеннями вважається зміна несучих конструкцій, а не використання приміщення, запланованого під гараж як веранда.

Позивач вважає, що такі дії Харченка О.О. суперечать ст. 41 п. 1. Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», на підставі якої свою професійну активність він повинен був проявити під час підготовчих та будівельних робіт, а не на етапі спроб ввести будинок в експлуатацію, оскільки відмовився розглянути і врахувати подані документи про те, що фахівцями ДАБІ по Київській області (в той час вищестояща організація) констатовано відсутність порушень проведеної реконструкції, в БТІ 03.10.2016 року на підставі будівельного паспорта було оформлено та видано технічний паспорт.

Також позивач зазначає, що 18.03.2019 року головним інспектором будівельного нагляду ДАБІ Київської області П.А. Могіленко було прийнято рішення про анулювання будівельного паспорта №143 від 08.04.2013 року, виданого ОСОБА_2 на реконструкцію належного позивачу будинку АДРЕСА_1 , і 24.05.2019 року начальник відділу Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Богуславської міської ради Харченко О.О. знову оголосив йому про новий штраф в розмірі 5100 гривень, який пов`язаний з виявленими відхиленнями від вимог будівельного паспорта, добре знаючи, що паспорт, на який він посилається, вже анульований.

Таким чином, позивач вважає, що даний штраф безпідставний не тільки тому, що ЛЕП -10 встановлена незаконно без дозвільної документації з порушенням норм і знаходиться в аварійному стані, а й тому, що будівельний паспорт, в порушенні вимог якого звинувачують позивача, до цього часу був анульований. А реконструкція була проведена без порушень будівельного паспорта, що було підтверджено БТІ видачею технічного паспорта 03.10.2016 року і комісією з ДАБІ по Київській області, яка 06.08.2015 року проводила перевірку.

Ухвалою від 06 травня 2020 року поновлено ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк, передбачений ст. 289 КУпАП для подання до суду адміністративного позову, прийнято до розгляду вказану позовну заяву, відкрито провадження та призначено судовий розгляд справи по суті (том 1 а.с. 59).

Ухвалою суду від 01 грудня 2020 року було замінено первісного відповідача начальника відділу ДАБК виконавчого комітету Богуславської міської ради Харченка О.О. належним відповідачем, яким є Виконавчий комітет Богуславської міської ради. (том 1 а.с. 127).

Ухвалою суду від 30 грудня 2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Харченка Олексія Олександровича (том 1 а.с. 141).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , його представники ОСОБА_5 та адвокат Божок М.І. позов підтримали, посилаючись на вищевказані факти та докази.

Представник відповідача Будянська Ю.В. в судовому засіданні висловила заперечення проти позову і просить суд в задоволенні позову відмовити за його безпідставністю. Заперечуючи проти позовних вимог, посилається на те, що начальник відділу державного архітектурно - будівельного контролю виконавчого комітету Богуславської міської ради Харченко О.О. діяв в межах повноважень у відповідності до норм чинного законодавства України та правомірно відреагував на виявлені під час виконання своєї роботи порушення.

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - начальник відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Богуславської міської ради Харченко О.О. в судовому засіданні пояснив, що вказані позивачем обставини спростовуються постановою Київського апеляційного суду від 31.01.2019 року, в якій констатовано, що на межі земельної ділянки, яка належить позивачу, розташовані опори для повітряної лінії електропередачі ПЛ 10 кВ ГЕС-1-Місто , які були встановлені та уведені в експлуатацію у 1972 році на виділеній із земель запасу на потреби електроенергетичної галузі території у м. Богуславі, що підтверджується Паспортом повітряної лінії електропередачі. Лінії електропередач ПЛ 10 кВ №3 «Місто» обліковується на балансі ПАТ «Київобленерго» із 01 грудня 1972 року за інвентарним номером 13008609.01 (30025577), що стверджується довідкою про балансову належність №1182.

Також судом апеляційної інстанції зазначено, що доводи скарги щодо помилковості висновків суду є цілком обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами щодо встановлення лінії електропередач у 1972 році, ще до того як позивач став власником будинку і земельної ділянки, а саме у 2013 році. Тому слід зазначити, що позивач у суді апеляційної інстанції визнав цю обставину і підтвердив, що на час придбання ним будинку і земельної ділянки вказані опори і лінія електропередачі була наявна. Позивач всупереч вимогам ст.ст. 12, 81 ЦПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, не надав ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції жодного доказу про встановлення лінії електропередачі чи її перенесення на іншу відстань, після набуття ним права власності на земельну ділянку у м. Богуславі, і яким саме чином йому чиняться перешкоди з боку ПАТ «Київобленерго».

Виходячи з вищезазначених висновків суду апеляційної інстанції Лінія електропередач ПЛ 10 кВ №3 «Місто» була встановлена та знаходиться на земельній ділянці позивача, а тому твердження про її незаконність є безпідставними та спростовується рішенням суду.

Крім того третя особа Харченко О.О. звернув увагу на те, що діючим законодавством у сфері містобудівної діяльності визначено, що будівництво (реконструкція) індивідуального (садибного) житлового будинку, садового дачного будинку здійснюється на підставі та у відповідності до будівельного паспорту, який визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва. Тому забудовник, в тому числі і позивач, при здійсненні забудови земельної ділянки та будинку, реконструкції існуючого будинку зобов`язаний дотримуватись вимог встановлених будівельним паспортом та зокрема вимог встановлених обмежень охоронних зон.

Так, під час позапланової перевірки 15.01.2019 року, представниками відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Богуславської міської ради було встановлено, що позивачем здійснюється будівництво всупереч виданому та зареєстрованому будівельному паспорту, що в свою чергу суперечило вимогам законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, стандартів і правил, тому позивача було обгрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 96 КУпАП за здійснення будівництва (реконструкції) всупереч будівельному паспорту.

Також 29.05.2019 року позивача обгрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання припису, відповідальність за невиконання якого чітко встановлена ч. 1 ст. 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Щодо вимоги позивача про відшкодування шкоди, то третьою особо Харченком О.О. вказано на те, що на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди (її розмір протиправність (незаконність) поведінки органу державної влади та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає цивільну відповідальність заподіяну шкоду.

Оскільки позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження заподіяної йому моральної шкоди, види якої визначені ст. 23 Цивільного кодексу України, не надано жодного доказу на підтвердження розміру моральної шкоди, а тому такі вимоги позивача є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Суд, заслухавши учасників справи та дослідивши письмові докази по справі, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, дійшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

В силу ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент: Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29-30).

Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (параграф 32 рішення у справі «Hirvisaari v. Finland» («Хірвісаарі проти Фінляндії»)).

Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, проте зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Suominen v. Finland» («Суомінен проти Фінляндії») від 01 липня 2003 року, № 37801/97, пункт 36).

Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland» («Гірвісаарі проти Фінляндії») від 27 вересня 2001 року). Залишення без уваги ключових доводів сторони є прямим порушенням загальної вимоги про справедливість розгляду.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 3 ЦПК України, суд, застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав та основоположних свобод 1959 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник, зокрема, має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 2) реєстрація органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, які належать до І-ІІІ категорії складності.

Згідно з ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, затверджений Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок № 553).

Згідно з п. 5 та п. 6 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Пунктом 7 Порядку № 553 передбачено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю (далі також - Порядок № 553).

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки;

звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства;

вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Пунктом 17 Порядку №553 встановлено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис). У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

Частиною 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Із досліджених в судовому засіданні матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 року та положень Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», які узгоджуються з Порядком № 553, начальником відділу державного архітектурно - будівельного контролю виконавчого комітету Богуславської міської ради Харченком О.О. , на підставі наказу Відділу ДАБК виконавчого комітету Богуславської міської ради від 28.12.2018 року № 6 та перевірки виконання вимог припису №С-1712/1 від 17.12.2018 року, було видано направлення №1/6/2812 від 28.12.2018 року щодо проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва по реконструкції індивідуального житлового будинку з добудовою господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 щодо дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. Строк проведення перевірки згідно зазначеного направлення - з 28.12.2019 року по 14.01.2019 року. (том 1 а.с. 176).

Начальником відділу державного архітектурно - будівельного контролю виконавчого комітету Богуславської міської ради Харченком О.О., на підставі наказу Відділу ДАБК виконавчого комітету Богуславської міської ради від 14.01.2019 року за № 7 та перевірки виконання вимог припису №С-1712/1 від 17.12.2018 року, повторно було видано направлення №1/7/1401 від 14.01.2019 року щодо проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва по реконструкції індивідуального житлового будинку з добудовою господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 щодо дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. Строк проведення перевірки згідно зазначеного направлення - з 14.01.2019 року по 15.01.2019 року. (том 1 а.с. 175).

За результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавств у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт було складено Акт № Т-1501/1 від 15.01.2019 року (том 1 а.с.161-169).

У розділі VI Акту перевірки «Опис виявлених порушень» встановлено, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки серії ВТК №597741 номер 1177 від 06.08.2013 року, індексний номер 7628986 від 06.08.2013 року, серія витягу - ЕАК № 182603, кадастровий номер земельної ділянки :01:017:0280, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Відділом містобудування і архітектури Богуславської районної державної адміністрації від 08.04.2013 року за № 143 було зареєстровано та видано будівельний паспорт на реконструкцію індивідуального житлового будинку з добудовою господарських будівель та споруд. Департаментом державної архітектурно - будівельної інспекції у Київській області зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 02.08.2016 року за № КС 08. Під час проведення позапланової перевірки виявлено, що будівельні роботи з реконструкції індивідуального житлового будинку з добудовою господарських будівель та споруд були виконані з відхиленням від конструктивних рішень, які були затверджені під час реєстрації та видачі будівельного паспорта на реконструкцію індивідуального житлового будинку з добудовою господарських будівель та споруд, в саме: відповідно до будівельного паспорту від 08.04.2013 року за № 143, в плані на відмітці 0.000 в експлікації приміщень під № 12 вказано «гараж», а за фактом реконструкція була здійснена шляхом прибудови до існуючого житлового будинку приміщення (вітальні) лінійними розмірами 4.0 м х 8,0 м та відкриту терасу. Також, під час проведення перевірки виявлено, що прибудоване приміщення (вітальня) та відкрита тераса побудована на відстані 0,50 - 0,70 м від повітряної лінії 10 кВ.

Таким чином, актом перевірки встановлено порушення позивачем ч. 6, п. 3 ч. 7 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

При цьому, у розділі IІІ Акту перевірки визначено, що перевірка проводиться за участю ОСОБА_1 , який примірник даного акту отримав, а від підпису відмовився, про що у Акті проставлені відповідні відмітки.

За даним фактом виявленого порушення, начальником відділу державного архітектурно - будівельного контролю виконавчого комітету Богуславської міської ради Харченком О.О., видано Припис № С-1501/1 від 15.01.2019 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил (том 1 а.с. 174) щодо порушення ОСОБА_1 вимог ч.6, п. 3 ч. 7 ст.39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 9 Правил охорони електричних мереж та встановлено строк до 15.02.2019 року для усунення вказаних правопорушень.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 1-Л-А-1501/1 від 15.01.2019 року, складеного начальником відділу державного архітектурно - будівельного контролю виконавчого комітету Богуславської міської ради Харченком О.О. щодо ОСОБА_1 вбачається, що за результатами позапланової перевірки, проведеної на об`єкті реконструкції індивідуального житлового будинку з добудовою господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки серії ВТК №597741 номер 1177 від 06.08.2013 року, індексний номер 7628986 від 06.08.2013 року, серія витягу - ЕАК № 182603, кадастровий номер земельної ділянки :01:017:0280, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Відділом містобудування і архітектури Богуславської районної державної адміністрації від 08.04.2013 року за № 143 було зареєстровано та видано будівельний паспорт на реконструкцію індивідуального житлового будинку з добудовою господарських будівель та споруд. Департаментом державної архітектурно - будівельної інспекції у Київській області зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 02.08.2016 року за № КС 08. Під час проведення позапланової перевірки виявлено, що будівельні роботи з реконструкції індивідуального житлового будинку з добудовою господарських будівель та споруд були виконані з відхиленням від конструктивних рішень, які були затверджені під час реєстрації та видачі будівельного паспорта на реконструкцію індивідуального житлового будинку з добудовою господарських будівель та споруд, а саме: відповідно до будівельного паспорту від 08.04.2013 року за № 143, в плані на відмітці 0.000 в експлікації приміщень під № 12 вказано «гараж», а за фактом реконструкція була здійснена шляхом прибудови до існуючого житлового будинку приміщення (вітальні) лінійними розмірами 4.0 м х 8,0 м та відкриту терасу. Також, під час проведення перевірки виявлено, що прибудоване приміщення (вітальня) та відкрита тераса побудована на відстані 0,50 - 0,70 м від повітряної лінії 10 кВ. Що є порушенням ч. 6, п. 3 ч. 7 ст. 36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 9 Правил охорони електричних мереж, за що передбачено відповідальність за частиною 1 ст. 96 КУпАП.

Особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 у зазначеному протоколі особисто не підписався, але власноруч написав, що із зауваженнями не згідний та розписався про отримання копії протоколу.

В послідуючому, 29 січня 2019 року начальник відділу державного архітектурно - будівельного контролю виконавчого комітету Богуславської міської ради Харченко Олексій Олександрович, розглянувши акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № Т-1501/1 від 15.01.2019 року, припис про усунення порушень № С-1501/1 від 15.01.2019 року, протокол про адміністративне правопорушення від № 1-Л-А-1501/1 від 15.01.2019 року, матеріали фото фіксації, виніс постанову №А-2901/1 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статі 96 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень. (а.с. 170).

Відповідно до ч. 1 ст. 96 КУпАП, порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів чи споруд - тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналізуючи характер об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП, суд зазначає, що фактично правопорушення, зазначене в оскаржуваній постанові, є закінченим з моменту завершення будівельних робіт з реконструкції індивідуального житлового будинку з добудовою господарських будівель та споруд, а не з моменту виявлення 15.01.2019.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , коли мав намір ввести реконструйований будинок в експлуатацію, і це стало неможливим через попадання будинку в охоронну зону ЛЕП з напругою 10 кіловольт, своєю письмовою заявою від 25.10.2017 року за вх. № 1186 повідомив про це Богуславську міську раду.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988р. «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення», орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно змісту ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

При цьому, згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у разі закінчення строків притягнення до адміністративного стягнення провадження в справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю. Тобто зазначений строк ніким продовжено бути не може, а будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення мають бути припинено.

Судом враховано, що адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 96 КУпАП вчинене позивачем з моменту фактичного завершення реконструкції будинку, що мало місце в 2016 році. Після закінчення будівництва правопорушення не продовжується, тобто не є триваючим, а тому на день винесення оскаржуваної постанови, строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності закінчився.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в частині закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 96 КУпАП на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Щодо вимог позивача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № А-2405/1 від 24 травня 2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 188-42 КУпАП до штрафу у розмірі 5100 гривень, суд зазначає наступне.

Начальником відділу державного архітектурно - будівельного контролю виконавчого комітету Богуславської міської ради Харченком О.О., на підставі наказу Відділу ДАБК виконавчого комітету Богуславської міської ради від 24.04.2019 року № 10 та перевірки виконання вимог припису №С-1501/1 від 15.01.2019 року, було видано направлення №2/2404 від 24.04.2019 року для здійснення позапланової перевірки на об`єкті будівництва по реконструкції індивідуального житлового будинку з добудовою господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 щодо дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та перевірки виконання вимог припису №С-1501/1 від 15.01.2019. Строк дії направлення - з 24.04.2019 року до 11.05.2019 року. (том 2 а.с. 76).

За результатом проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавств у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт було складено Акт № 2 від 11.05.2019 року (том 1 а.с.147-153).

У розділі VІI Акту перевірки «Опис виявлених порушень вимог законодавства» встановлено, що громадянин ОСОБА_1 не виконав вимоги припису № С-1501/1 від 15.01.2019 року, строк ви конання якого закінчився 15.02.2019, чим порушив п.п. 4 абз. 5 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

При цьому, у розділі IV Акту перевірки визначено, що перевірка проводиться за участю ОСОБА_1 , але примірник даного акту йому було надіслано 13.05.2019 року через ПАТ «Укрпошта» (№ НОМЕР_1 ).

За даним фактом встановленого порушення, відповідачем видано Припис № С-1105/2 від 11.05.2019 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил (том 1 а.с. 156) щодо порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 4, абз. 5, ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та встановлено строк до 11.07.2019 року ОСОБА_1 для усунення правопорушень.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 1-Л-А-1105/2 від 11.05.2019 року, складеного провідним спеціалістом - інспектором відділу державного архітектурно - будівельного контролю виконавчого комітету Богуславської міської ради Пшевлоцьким Петром Юлійовичем у присутності ОСОБА_1 вбачається, що за результатами позапланової перевірки, проведеної на об`єкті реконструкції індивідуального житлового будинку з добудовою господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що ОСОБА_1 не виконав вимоги припису № С-1501/1 від 15.01.2019 року, що є порушенням вимог пп. 4, абз. 5, ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», за що передбачено відповідальність за частиною 1 ст. 188-42 КУпАП.

Особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 у зазначеному протоколі не підписувався, копію протоколу йому було направлено через ПАТ «Укрпошта» (№ 930).

В послідуючому 24 травня 2019 року начальник відділу державного архітектурно - будівельного контролю виконавчого комітету Богуславської міської ради Харченко О.О., розглянувши акт № 2 від 11.05.2019 року, припис про усунення порушень № С-1501/1 від 15.01.2019 року, протокол про адміністративне правопорушення від № 1-Л-А-1105/2 від 11.05.2019 року, матеріали фото фіксації, виніс постанову № А-2405/1 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статі 188-42 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 гривень. (том 1 а.с. 154).

Суд вважає, що зазначена постанова винесена посадовою особою у межах її компетенції у відповідності до вимог чинного законодавства та підставі об`єктивних, належних та допустимих доказів.

Так, відповідно до п.п.3 п.11 Постанови КМ України №553 від 23 травня 2011 року «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» (надалі Порядок №553) посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право: у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт. Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам, стандартам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання підлягають зупиненню до усунення порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до норм ч.1 ст.188-42 КУпАП, за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно - будівельного контролю передбачена адміністративні відповідальність у виді штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Нормами ст. 244-6 КУпАП передбачено, що органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої), частини перша та друга статті 188-42). Від імені органу державного архітектурно-будівельного нагляду розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право головні інспектори будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (частини третя - п`ята статті 96-1, частина третя статті 188-42).

Щодо законності винесення припису про усунення порушень № С-1501/1 від 15.01.2019 року, суд вважає, що даний припис було видано правомірно, оскільки відповідно до будівельного паспорту від 08.04.2013 року за № 143, в плані на відмітці 0.000 в експлікації приміщень під № 12 вказано «гараж 26,18 кв.м.», а за фактом реконструкція була здійснена шляхом прибудови до існуючого житлового будинку лінійними розмірами 4.0 м х 8,0 м та відкриту терасу.

Так, згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого 03.10.2016 року, на місці вказаному в будівельному паспорті згідно плану та експлікації, де мав бути гараж, зведено прибудову до будинку площею 23,3 кв.м. Дані невідповідності було виявлено та задокументовано актом № Т-1501/1 та видано припис № С-1501/1 від 15.01.2019 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил щодо порушення ОСОБА_1 вимог ч.6, п. 3 ч. 7 ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 9 Правил охорони електричних мереж.

Під час судового розгляду справи сторона позивача стверджувала, що зведена прибудова до будинку може використовуватись як гараж, у тому числі для зберігання велосипедів, а тому відхилення від проектних рішень зазначених в будівельному паспорті відсутні.

Натомість, при дослідженні технічного паспорту на будинок та матеріалів фототаблиці, доданої до акту перевірки, вбачається, що вищевказана прибудова не має гаражних дверей, які були заплановані в будівельному паспорті, а на цьому місці мається вікно.

Згідно ДБН В.2.3-15:2007 ДОДАТОК Б (обов`язковий) ОСНОВНІ ТЕРМІНИ ТА ВИЗНАЧЕННЯ ПОНЯТЬ: Гараж - будинок (споруда), частина будинку (споруди) або комплекс будинків (споруд) з приміщеннями для постійного або тимчасового зберігання, а також елементами технічного обслуговування легкових автомобілів та інших мототранспортних засобів.

Тобто, позивачем були допущені порушення затверджених проектних рішень під час реконструкції будинку, що явилось підставою для винесення припису№ С-1501/1 від 15.01.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Згідно вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З аналізу ст. 251 КУпАП випливає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, передбачено, що до основних засад судочинства відноситься, зокрема, забезпечення доведеності вини.

У справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року Європейський суд з прав людини зазначив, що Кримінальний кодекс та Кодекс про адміністративні правопорушення визначають, які діяння є злочинами та адміністративними правопорушеннями, та передбачають відповідальність за їх вчинення, що визначає їх карну кримінально-правову суть (п.п. 17, 21.).

Крім того, у рішеннях у справах «Нечипорук і Ионкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Коробов проти України» від 21 липня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 6 грудня 1998 року, суд зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (п. 150, п.65, п. 253).

Згідно з п. 6 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 року №244 справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.

Відповідачем та третьою особою надані докази правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП. Адміністративне стягнення накладено відповідно до санкції вказаної статті. Справу про адміністративне правопорушення розглянула уповноважена особа. При винесенні постанови дотримані вимоги щодо її форми та змісту.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і докази, відсутні підстави для задоволення позову в частині визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № А-2405/1 від 24 травня 2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 188-42 КУпАП до штрафу у розмірі 5100 гривень.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача моральної компенсації, суд зазначає, що остання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Так, позивач зазначає, що своїми незаконними діями начальник відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Богуславської міської ради Харченко О.О. завдав йому моральної шкоди, яку він оцінив у розмірі 50000 гривень.

Відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої не законними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

В той же час, згідно з ч. 5 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

За змістом ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування …».

Згідно ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі не законними діями або бездіяльністю інших осіб. В той же час, як зазначено у вказаній постанові, судам слід надати оцінку тому, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у чому саме полягає вина заподіювача та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині.

Зі змісту наведених норм випливає, що основною умовою відшкодування моральної шкоди є те, що остання повинна бути заподіяна протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин та полягати у фізичному болю та стражданнях, у душевних стражданнях, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 804/2252/14, від 31.01.2018 у справі № 813/5138/13-а та в рішеннях Верховного Суду від 12.02.2018 у справі № 800/500/16, від 01.03.2018 у справі № 9901/377/18.

Крім того, суд зазначає, що така моральна шкода має бути обов`язково підтверджена належними та допустимими доказами заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

Таким чином, аналізуючи зміст позовної заяви та дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що в обґрунтування вимог про стягнення моральної шкоди, позивачем не надано жодних доказів, що б свідчили про заподіяння позивачу моральної шкоди, а також матеріали справи не містять будь-яких рішень щодо визнання дій суб`єкта владних повноважень незаконними, а тому в задоволенні вказаних позовних вимог відмовляє.

Також необхідно відмовити у стягненні грошових витрат, пов`язаних із захистом прав позивача у розмірі 40000 гривень, оскільки позивач скористався правом на отримання безоплатної вторинної правової допомоги (т. 1 а.с. 70-74) та отримував правову допомогу безоплатно, крім того не надав будь-яких доказів на підтвердження понесених витрат.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 5, 73-76, 243, 244, 245, 246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Богуславської міської ради Харченка Олексія Олександровича по справі про адміністративне правопорушення № А-2901/1 від 29 січня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП і провадження у справі про адміністративне правопорушення № А-2901/1 закрити.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в частині визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № А-2405/1 від 24 травня 2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 188-42 КУпАП до штрафу у розмірі 5100 гривень.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди в сумі 50000 гривень та стягненні грошових витрат, пов`язаних із захистом його прав у розмірі 40000 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст повного рішення складено 11 червня 2021 року.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов