Справа № 686/11803/21
Суддя: Козак О. В.
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/228/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Козак О.В.,

при секретарі - Касприк О.Г.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Мочалова Олега Євгеновича про скасування постанови,

встановив:

В травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Мочалова Олега Євгеновича про скасування постанови. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що постановою поліцейського УПП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції Мочаловим О.Є серія ЕАН №4150846 від 02 травня 2021 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. за ч. 6 ст.122 КУпАП.

02 травня 2021 року о 14:40 год., знаходячись біля припаркованого автомобіля «Renault Scenic" д.н.з. НОМЕР_1 на території стоянки, біля залізничного вокзалу по вулиці Проскурівська 92, до нього підійшов патрульний старший лейтенант поліції Мочалов О.Є. та повідомив його, що нібито його автомобіль припаркований з порушенням ПДР, а саме за припаркований ТЗ на інвалідному місці, та вимагав пред`явити документ, що засвідчує його особу.

На його зауваження до поліцейського, на якій підставі він має надавати документи, йому повідомили, що саме він порушив ПДР, при цьому ніяких ні доказів ні фактичних даних, ні інформації, що свідчить про те, що саме він припаркував даний автомобіль з порушенням не надав.

Не звертаючи уваги на його пояснення, щодо не причетності його до даного правопорушення, що даний автомобіль йому потрібно було забрати з стоянки та віддати власнику, старший лейтенант поліції Мочалов О.Є. повідомив йому, що він є порушник і на нього буде складено протокол про адміністративну відповідальність.

На його прохання до поліцейських пред`явити службове посвідчення йому були пред`явленні якісь інші карки, на яких не було зазначено, що це є службове посвідчення поліцейського. Далі на прохання поліцейських пред`явити документ, що засвідчує його особу він пред`явив паспорт громадянина України та повідомивши, що має сильний біль у ногах він сів у авто, щоб продовжити спілкування у зручних для нього умовах.

На його зауваження до поліцейських роз`яснити чому вони вирішили, що він є суб`єктом правопорушення, поліцейський Мочалов О.Є. повідомив, що він сів у авто і тому він є водієм при цьому зауважив, що не важливо чи він сидить на водійському місці, на задньому чи у багажнику, його буде притягнуто до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду справи, поліцейський Мочалов О.Є , після того як його ознайомили з правами, він подав клопотання щоб йому надали докази його правопорушення, чого поліцейським Мочаловим О.Є не було зроблено. Надалі він неодноразово безрезультатно звертався до поліцейського з проханням надати докази того, що він є суб`єкт правопорушення але докази по справі надані не були.

У зв`язку з тим, що йому не було надано доказів, посвідчення водія і тех. паспорт авто які були у нього він не пред`явив. Інший поліцейський Левандовський В.В. повідомив, що притягне його до відповідальності за непред`явлення документів. Він показав в своїх руках посвідчення водія та реєстраційний документ на ТЗ, що вони у нього є, на що поліцейський зауважив що цього недостатньо. Користуючись своїм власним мобільним телефоном поліцейський Мочалов О.Є. (що суворо заборонено) під час телефонного дзвінка, який він здійснив після того, як розпочав справу про адміністративне правопорушення, повідомив його особисті дані з його паспорта громадянина України невідомій для нього особі не запитуючи на те його дозволу.

У відповідь невідома особа повідомила поліцейському Мочалову О.Є. його місце проживання та дані його посвідчення водійського та реєстраційний документ на ТЗ, який стояв з порушенням ПДР.

На основі цих даних поліцейський Мочалов О.Є. склав протокол про адміністративне правопорушення, без перевірки його посвідчення водія. Не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, та не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, внаслідок чого поліцейським були грубо порушені вимоги ст.ст.278,279 КУпАП. Поліцейський не виконав вимоги ст. 283, не вказав технічний засіб яким було здійснено фото відео фіксацію даного правопорушення.

Постанова була винесена з порушенням, а саме не за місцем скоєння правопорушення відповідно ст. 276 КУпАП. Вказано невідому йому адресу правопорушення АДРЕСА_1 . Вважає, що відповідач порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, та винесена постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, є незаконною та оформлена з грубими помилками.

Отже, він не погоджується із зазначеним рішенням поліцейського, бо вважає себе невинним, постанову серії ЕАН №4150846 від 02 травня 2021 року необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з тим, що не відповідає дійсності. З врахуванням наведеного позивач просить скасувати постанову серія ЕАН №4150846 від 02 травня 2021 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. за ч.6 ст.122 КУпАП.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві, суду пояснив, що підійшли поліцейські коли він стояв біля машини, сказали пред`явити документи, він пред`явив паспорт і винесли постанову Він водієм не був, при цьому назвати особу, яка припаркувала транспортний засіб в судовому засіданні відмовився.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та просить розгляд справи проводити без його участі. У відзиві також зазначив, що вимоги позивача є безпідставними. 02 травня 2021 року під час виконання своїх службових обов`язків, а саме патрулювання ввіреної території було виявлено позивача (водія), який близько 14 год. 43 хв., керуючи транспортним засобом марки «Renault Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 в м. Хмельницькому по вулиці Проскурівська, 107/2 здійснив зупинку автомобіля на місці для інваліда, яке позначено дорожньою розміткою 1.30 ПДР України, чим порушив п. 8.5.1 ПДР України, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 6 ст. 122 КУпАП. 02 травня 2021 року інспектором на місці вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП (Додаток 1) проводилась відеофіксація за допомогою технічного засобу розміщеного на однострої поліцейського. Із відеозаписів убачається наявність засобів регулювання дорожнього у руху у місці зупинки автомобіля під керуванням позивача, а саме нанесена дорожня розмітка 1.30 ПДР України. Також наявність відведених майданчиків для паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю підтверджується схемою організації дорожнього руху привокзальної площі. Окрім того, відеозапис «» годинна зйомки 14:40:30 містить пояснення позивача, який пояснив, що «висадив людину та хочу від`їхати». А відтак, доводи позивача на підтвердження неправомірності прийнятого рішення суб`єктом владних повноважень, спрямовані на уникнення відповідальності, не знаходять свого підтвердження і повністю спростовані матеріалами справи і вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на протиправність прийнятого інспектором рішення.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ЕАН №4150846 від 02.05.2021 року ОСОБА_1 близько 14 год. 43 хв., керуючи транспортним засобом марки «Renault Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 в м. Хмельницькому по вулиці Проскурівська, 107/2 здійснив зупинку автомобіля на місці для інваліда, яке позначено дорожньою розміткою 1.30 ПДР України, чим порушив п. 8.5.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.6 ст.122 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 1020грн. за ч.6 ст.122 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно із п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 8.5.1 ПДР України передбачено, що горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Горизонтальна розмітка має таке значення: п.1.30 позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю».

У відповідності до ч.6 ст.122 КУпАП, зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" - тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.ч.1, 2 ч. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення надано суду відеозаписи, фотозображення з місця події, схему організацію дорожнього руху, якими спростовано доводи позивача, та підтверджено факт порушення ним Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.122 КУпАП. Зокрема, відеозаписи містять також позивача, що він висадив людину та хоче від`їхати, що спростовує його доводи зазначені у позовній заяві.

Позивачем суду не надано жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог та спростування доказів наданих відповідачем.

Також суд вважає безпідставними посилання позивача в позовній заяві на безпідставність вимог відповідача до нього щодо пред`явлення документів. Оскільки відповідно до положень ст.ст.31, 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 1) перевірка документів особи; 2) опитування особи; 3) поверхнева перевірка і огляд; 4) зупинення транспортного засобу; 5) вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; 6) обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; 7) проникнення до житла чи іншого володіння особи; 8) перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; 9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; 10) перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; 11) поліцейське піклування. Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування постанови серії ЕАН №4150846 від 02 травня 2021 року, слід відмовити.

Керуючись, ст.ст. 7, 9, 122,132-1, 251, 265-2, 278-280, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 19-20, 77, 286 КАС України, Законом України «Про Національну поліцію», суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування постанови серії ЕАН №4150846 від 02 травня 2021 року, відмовити.

Рішення підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги через Хмельницький міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: