Справа № 160/13182/20
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2021-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 червня 2021 року

Київ

справа №160/13182/20

адміністративне провадження №К/9901/19387/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Єресько Л.О., Мацедонської В.Е.,

перевіривши касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року в справі №160/13182/20 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області, за участю третьої особи - Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, - про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області (далі - ТУ ДСА у Дніпропетровській області), за участю третьої особи - Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, у якому просила:

- визнати протиправними дії щодо нарахування та виплати суддівської винагороди за період із 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року (за винятком днів відпустки) із застуванням статті 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік";

- зобов`язати здійснити перерахунок суддівської винагороди за період із 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року (за винятком днів відпустки), обчисливши її відповідно до статті 130 Конституції України та статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", та виплатити недоотриману частину.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року, позов задоволено:

- визнано протиправними дії ТУ ДСА у Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період із 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року (за винятком днів відпустки) із застуванням статті 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" у сумі 161043,09 грн;

- зобов`язано ТУ ДСА у Дніпропетровській області провести перерахунок суддівської винагороди ОСОБА_1 за період із 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року (за винятком днів відпустки), обчисливши її відповідно до статті 130 Конституції України та статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та виплатити недоотриману частину у сумі 161043,09 грн;

- допущено до негайного виконання рішення суду в частині виплати суддівської винагороди за один місяць.

Ухвалою Верховного Суду від 12 травня 2021 року касаційну скаргу ТУ ДСА у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року в справі №160/13182/20 повернуто особі, яка її подала.

24 травня 2021 року до Суду вдруге направлено касаційну скаргу ТУ ДСА у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року в справі №160/13182/20.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції», займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Предметом розгляду цієї справи є: визнання протиправними дій щодо нарахування та виплати суддівської винагороди; зобов`язання провести перерахунок суддівської винагороди.

Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій убачається, що ОСОБА_1 обіймає посаду судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Отже, ця справа є адміністративною справою щодо проходження публічної служби позивачем, посада якого входить до переліку осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, у розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» (у редакції, чинній на момент відкриття провадження у справі).

Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється із дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З оскаржуваної постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року встановлено, що її прийнято в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, повний текст якої складено цього ж дня.

За таких обставин останнім днем строку на її касаційне оскарження є 26 квітня 2021 року (24-25 квітня - вихідні дні).

Касаційну скаргу подано 24 травня 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі скаржник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що копія Третього апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року отримана засобами електронного зв`язку 29 березня 2021 року та зареєстрована, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції. Із касаційною скаргою уперше звернувся до Суду 19 квітня 2021 року, яка ухвалою від 12 травня 2021 року була повернута.

Водночас доказів про те, що копія постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року була отримана 29 березня 2021 року, а також стосовно того, що уперше касаційну скаргу було подано до Суду у межах встановленого строку, скаржником не додано.

З урахуванням наведеного Суд не вбачає підстав визнавати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.

Скаржник до касаційної скарги не додав документу про сплату судового збору, водночас заявив клопотання про відстрочення його сплати, посилаючись на обмежене фінансування.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що, ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, скаржник не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства з питань звільнення від сплати судового збору, відстрочення, розстрочення його сплати чи зменшення його розміру.

Таким чином, у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору необхідно відмовити.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру фізичною особою в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Зі скарги та доданих до неї матеріалів убачається, що позивач у цій справі є фізичною особою і, звернувшись до суду в 2020 році, заявила одну позовну вимогу немайнового характеру і одну позовну вимогу майнового характеру в розмірі 161043,09 грн.

Відповідно до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2102,00 грн. Отже, розмір судового збору за подання цієї касаційної скарги складає 3363,20 грн (200% від 1681,60 грн (2102,00 грн х 0,4 х 2 + 1% від 161043,09 грн, що менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Таким чином скаржнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3363,20 грн.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу - судовий збір (Верховний Суд, 055); призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За таких обставин, відповідно до норм статей 169, 332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху із установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом: сплати судового збору та надіслання належних доказів на підтвердження його сплати; подання до суду касаційної інстанції заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення і надіслання відповідних доказів.

Керуючись статтями 169, 132, 133, 248, 328, 329, 330, 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області строку на касаційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року і постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року в справі №160/13182/20.

Відмовити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року в справі №160/13182/20 залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: Л.О. Єресько

В.Е. Мацедонська