Справа № 520/9711/21
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 р. №520/9711/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М. розглянувши в порядку письмового позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (майдан Захисників України, буд. 7/8, 7 пов.,м. Харків,61001), в якому просить суд: зобов`язати Міжрайонний відділ ДВС виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зняти арешт з майна ОСОБА_1 , що був накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія АА № 531376 від 07.11.2006 року, що видав ДВС у Комінтернівському районі м. Харкова.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що арешт накладений на майно позивача за відсутності виконавчого провадження позбавляє можливості розпоряджатися своєю власністю, що буде набута в майбутньому, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 08.06.2021 відкрито спрощене провадження по справі в порядку з урахуванням вимог ст. 287 КАС України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується, матеріалами справи.

Відповідач, у строк встановлений судом, не скористався правом на подання відзиву на позов. Жодних заяв, повідомлень про причини такого неподання, їх поважності та/або неможливості подання у строк, встановлений судом, від відповідача на адресу суду (у тому числі електронну) не надходило. Відтак, в силу вимог ч.6 ст. 162 КАС України суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч.4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив наступне.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова, від 01 листопада 2006 року, по справі № 2-3920/2006, задоволено заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову (за позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання договору дарування квартири АДРЕСА_2 , укладеному 27.08.1997 року на користь ОСОБА_1 недійсним) та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 .

Копію зазначеної вище ухвали, для виконання було направлено судом до КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» та до Першої Харківської державної нотаріальної контори, Державній виконавчій службі в Комінтернівському районі м. Харкова.

Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 13 вересня 2007 року, скасоване рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 липня 2007 року та ухвалено нове рішення яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_2 , укладеному 27.08.1997 року - відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду України від 26 березня 2008 року, касаційну скаргу ОСОБА_2 - відхилено.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Як зазначає позивач, у червні 2020 року, під час оформлення угоди куплі-продажу квартири, що їй належить, стало відомо про наявність в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження (реєстраційний номер обтяження: 4071927, зареєстроване 17.11.2006 року, 11:57:33 за № 4071927 реєстратором: Сьома Харківська державна нотаріальна контора, 61001, Харківська область, м. Харків, майдан Захисників України, буд. 7/8 поверх 10, , встановлені на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження, серія АА № 508641, 07.11.2006, ДВС у Комінтернівському районі м. Харкова, державний виконавець Семененко В.Ю та обтяження № 37731179.

01.07.2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою про надання інформації, що до зазначеного обтяження та проханням надати копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження серії АА № 508641, від 07.11.2006 року винесену ДВС у Комінтернівському районі м. Харкова, державним виконавцем Семененко В.Ю.

Відповіді на зазначений лист не надійшло.

Для вирішення цього питання позивач звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова, яким у 2006 році було винесено ухвалу про забезпечення позову про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харків по справі № 2-3920/2006 (провадження 2-зз/641/32/20) від 17 липня 2020 року, було скасовано накладені ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.11.2006 року заходи забезпечення позову по справі № 2-3920/2006 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа державний нотаріус Сьомої Харківської державної нотаріальної контори Петренко Н.В про визнання недійсним договору дарування, а саме: арешт на квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 .

На підставі зазначеної ухвали, про скасування заходів забезпечення позову, обтяження №37731179 було припинено, державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг Ізюмської міської ради запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчудження нерухомого майна погашено.

При цьому, щодо погашення обмеження № 4071927 відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження серія АА № 531376 від 07.11.2006 року, що видав ДВС у Комінтернівському районі м. Харкова, державний реєстратор повідомив, що припинення цього обтяження може здійснити тільки відділ ДВС (правонаступником якого є відповідач) який виносив постанову серії АА № 531376, оскільки неможливо встановити зв`язок між цією постановою та ухвалою суду.

Надалі, 20 серпня 2020 року, позивач звернувся до відповідача з заявою про зняття обтяжень встановлених на підставі постанови відповідача, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження, серія АА № 508641 від 07.11.2006 року винесену ДВС у Комінтернівському районі м. Харкова, державним виконавцем Семененко В.Ю.

До заяви було додано оригінал ухвали Комінтернівського районного суду м. Харків по справі № 2-3920/2006 (провадження 2-зз/641/32/20) від 17 липня 2020 року, копія паспорта та коду позивача.

Також, представником позивача 29.09.2020 року, було направлено запит до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори, щодо надання копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 508641, від 07.11.2006 року винесену ДВС у Комінтернівському районі м. Харкова, державним виконавцем Семененко В.Ю.

08.10.2020 року надійшла відповідь від Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори, відповідно до якого було повідомлено, що наказом Міністерства юстиції України № 3623/5 від 19.11.2018 року Сьому Харківську державну нотаріальну контору реорганізовано шляхом приєднання до Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори, але архів Сьомої Харківської державної нотаріальної контори до 2008 року включно переданий на зберігання до Харківського обласного нотаріального архіву.

Після звернення до Харківського обласного нотаріального архіву, листом від 27.11.2020 року № 3583/01-18, позивача було повідомлено, що за наявними в архіві даними, згідно з документами фонду № 16 «Сьома Харківська державна нотаріальна контора» запитувана вами постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження від 01.11.2006 року не зберігається (акт «Про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду»).

Зазначену відповідь разом з заявою про надання інформації про хід скасування обтяжень ( за заявою від 28.08.2020 року) було направлено 04.01.2021 року, відповідачу.

09 квітня 2021 року, представник позивача направив адвокатський запит на ім`я керівника Міжрайонний відділ ДВС виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), з вимогою надати інформацію, щодо скасування обтяжень відповідно до заяви позивача від 28.08.2020 року.

У квітні 2021 року, надійшла відповідь відповідача № 41536 від 14.04.2021 року, якою повідомлено, що « відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 було накладено арешт ( реєстраційний номер обтяження № 37731179) відповідно до ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова № 2-3920/2006 виданої 01.11.2006 суддею Кучмою А.Ю.

12.08.2020 року на підставі ухвали 2-3920/2006 виданої 17.07.2020 Комінтернівським районним судом м. Харкова про скасування заходів забезпечення позову за даною справою вищезазначене обтяження № 37731179 було припинено, запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчудження нерухомого майна погашено.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 було накладено арешт (реєстраційний номер обтяження: 4071927) відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження серія АА № 531376 від 07.11.2006 року, що видав ДВС у Комінтернівському районі м. Харкова (правонаступником якого є Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ 'янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Відповідно до положень ч.1-2 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника.

Дослідивши відомості з Автоматизованої системи виконавчих проваджень («Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень» на час винесення постанови) встановлено, що постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження серія АА № 531376 від 07.11.2006 року, що видав ДВС у Комінтернівському районі м. Харкова та виконавче провадження, в якому винесена дана постанова не зареєстрована у Системі.

Зазначена обставина виникла в наслідок того факту, що після набрання чинності 09.03.2011 року Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадженням та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень де здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії, в обов`язковому порядку вносилась оцифрована інформація щодо виконавчих проваджень, що перебували на виконанні у Відділі.

Додатково було зазначено, що відповідно до ч. 2 розділу XI Наказу Міністерства України № 1829/5 від 07.06.2017 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Таким чином, виконавче провадження на підставі якого було винесено постанову про арешт майна боржника на даний час знищено та у архіві Відділу не містяться».

Зазначену відмову позивач вважає протиправною та звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VІІІ "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Копія постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника не пізніше наступного після її винесення дня надсилається боржнику та відповідно до банків чи інших фінансових установ або органів, зазначених у частині другій цієї статті.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що з метою забезпечення реального виконання рішення державний виконавець наділений повноваженнями щодо накладення арешту на майно боржника шляхом винесення відповідної постанови.

Водночас, відповідачем не надано доказів існування на момент звернення позивача до суду виконавчих проваджень, у межах яких позивач виступає боржником відповідно до ст. 38 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-ХІV (в редакції, чинній на момент винесення постанови про арешт майна та на момент існування виконавчого провадження відносно позивача), у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Аналогічні норми містить і чинна редакція Закону України від 02.06.2016 № 1404 "Про виконавче провадження", а саме частина 1 статті 40.

Відповідно до пункту 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 1 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством.

Згідно з пунктом 9.10 цього Порядку, завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення, якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт. Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою.

Аналогічні положення містяться у п. 1 р.10, п. 2,4 р.11 Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями", затверджених наказом Мінюсту від 07.06.2017 № 1829/5 якими визначено, що завершені виконавчі провадження та виконавчі провадження, за якими виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання, підлягають передачі до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше 01 серпня поточного року та 01 лютого наступного року. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Справи (документи), які підлягають знищенню, включаються до акту про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду. Передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення, який формується Системою.

Наведене свідчить, що знищенню підлягають завершені виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів того, що виконавче провадження завершено за інших обставин як його виконання, тоді як закінчення строку зберігання матеріалів цього виконавчого провадження не може слугувати підставою для відмови у відновленні порушених прав позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404 (в редакції, на момент звернення позивача до суду), у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно з ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" №1404, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 12 розділу XIІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Частиною 5 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404 (в редакції, на момент звернення позивача до суду) передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Судовим розглядом встановлено, що відповідачем не доведено наявність відкритого виконавчого провадження за ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2006 року, по справі № 2-3920/2006 та не підтверджено належними доказами правомірності існування іншого виконавчого провадження за вищевказаним виконавчим документом.

Отже, арешт накладений на майно позивача за відсутності виконавчого провадження позбавляє останнього, можливості розпоряджатися своєю власністю.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ефективним способом захисту порушеного права позивача у спірних правовідносинах є задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача зняти накладений арешт.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування своєї позиції та не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах: ні відзиву на позов, ні будь-яких доказів на підтвердження протилежних, аніж встановлено судом фактів при розгляді цієї справи, не подав.

За встановлених в ході розгляду справи обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджені належними і допустимими доказами, а тому підлягають до задоволення повністю.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 90, 139, 242 246, 250, 251, 255, 260-263, 287, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії -задовольнити.

Зобов`язати Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зняти арешт з майна ОСОБА_1 , що був накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія АА № 531376 від 07.11.2006 року, що видав ДВС у Комінтернівському районі м. Харкова.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (майдан Захисників України, буд. 7/8, 7 пов.,м. Харків,61001, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Суддя О.М.Тітов