Справа № 320/4831/21
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2021 року м. Київ №320/4831/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В.,

за участю секретаря судового засідання Атаманенко А.В.,

представника позивача - не прибув,

представника відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України Київської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління Пенсійного фонду України Київської області з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в якому просить скасувати постанову про накладення штрафу від 07.04.2021 №62056037.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржувана постанова про накладення штрафу за невиконання рішення суду є незаконною, оскільки позивач рішення суду, в рамках якого відкрито виконавче провадження, виконав в межах покладених судом зобов`язань у повному обсязі. Також позивач зазначає, що про виконання судового рішення повідомлено відповідача, проте державним виконавцем не взято це до уваги.

26 квітня 2021 року Київський окружний адміністративний суд постановив ухвалу, про залишення позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області без руху, у якій зазначив недоліки позовної заяви, спосіб і строк для усунення недоліків.

Позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 відкрито провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Цією ж ухвалою витребувано від відповідача оригінал для огляду та належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження №62056037.

Представники сторін до судового засідання не прибули.

Представник позивача звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, до суду не прибув, відзив до суду не подав, з клопотанням та іншими заявами до суду не звертався.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Кагарлицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії (справа №320/5287/18).

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 у справі №320/5287/18 адміністративний позов задоволено.

Суд, зокрема, зобов`язав Кагарлицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести ОСОБА_1 з 04 вересня 2018 року перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

На виконання вказаного судового рішення Київський окружний адміністративний суд 19.12.2019 видав виконавчий лист, який 12.05.2020 подано на виконання до органів ДВС.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 14.05.2020 відкрито виконавче провадження №62056037 з виконання вказаного виконавчого листа. Також у постанові зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Головне управління Пенсійного фонду України Київської області як боржник у ВП №62056037 листом від 09.06.2020 №1000-0803-5/45384 повідомило Відділ примусового виконання рішень про те, що відповідно протоколу про перерахунок пенсії від 31.07.2019 у справі №320/5287/18 виконано, а саме - здійснено ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 04.09.2018, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Також повідомлено, що виплата пенсії у збільшеному розмірі після проведення перерахунку здійснюється з 25.10.2019, тобто - з дня набрання рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 у справі №320/5287/18 законної сили.

Щодо суми доплат до пенсії за період з 04.09.2018 по 24.10.2019 у розмірі 70762,16 грн боржник вказав, що вона буде здійснена відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 "Про питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду" після прийняття відповідного рішення комісією пенсійного фонду України, оскільки судове рішення взято на облік в окремому реєстрі відповідно до Постанови №649 під №50 615 (т. 1, а.с. 9-10).

Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 07.04.2021 прийнято постанову про накладення на боржника штрафу у ВП №62056037 у розмірі 5100 грн 00 коп. за невиконання рішення суду.

Цією ж постановою зобов`язаного боржника - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області - виконати рішення суду протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність (т. 1, а.с. 12-13).

Вважаючи протиправною постанову про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України від 2 червня 2016 р. №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).

Закон №1404-VIII визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до вимог статті 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з вимогами п. 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до вимог статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до вимог частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з вимогами частини четвертої статті 19 Закону №1404-VIII, сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 8 ст. 19 Закону №1404-VIII).

Відповідно до вимог частини першої статті 63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону №1404-VIII).

Згідно з вимогами частини першої статті 75 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 75 Закону №1404-VIII).

Як встановлено судом, спірні правовідносини виникли у зв`язку з тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України Київської області, як боржником у виконавчому провадженні №62056037, не виконано без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 у справі №320/5287/18.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згвдно з частиною першою статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне та в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Таким чином, виплати здійснює Головне управління Пенсійного фонду України винятково коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством.

Згідно з статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 (далі - Порядок №649).

Відповідно до пункту 1 Порядку №649, цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, коштами, передбаченими в державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Згідно з пунктом 3 Порядку №649, боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Пунктами 4, 5 Порядку №649 передбачено, що черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.

Для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України:

документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника;

копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа;

розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Відповідно до пункту 10 Порядку №649, виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету у спосіб перерахування коштів боржнику.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що виплата нарахованих (перерахованих) сум пенсій за рішенням суду здійснюється, зокрема, коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Черговість виконання судових рішень визначається датою їх надходження.

З наявних в матеріалах справи доказів суд встановив, що Головне управління Пенсійного фонду у Київській області на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 у справі №320/5287/18 відповідно протоколу про перерахунок пенсії від 31.07.2019 у справі №320/5287/18 здійснило ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 04.09.2018, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року (т. 1, а.с. 14-23).

Також вказане судове рішення в частині суми доплат до пенсії за період з 04.09.2018 по 24.10.2019 у розмірі 70 762,16 грн. включено до Реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою за №50703 (т. 1, а.с. 25).

При цьому, про вказані обставини Головне управління Пенсійного фонду у Київській області повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листом від 09.06.2020 №1000-0803-5/45384 (т. 1, а.с. 9-10).

Таким чином, боржником вжито визначених законом заходів з метою виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 у справі №320/5287/18.

Суд зазначає, що фактична невиплата суми доплат до пенсії за період з 04.09.2018 по 24.10.2019 у розмірі 70 762,16 грн зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості прийняття.

Тому, за умови дотримання Головним управлінням Пенсійного фонду у Київській області встановленого порядку виконання судового рішення, оскаржуване рішення щодо накладення штрафу є передчасним, оскільки жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічну позицію Верховний Суд України висловив, зокрема, в ухвалі від 19 травня 2015 року №21-1044а15 та в постанові від 22 листопада 2016 року у справі №804/5081/13-а та підтримав Верховний Суд, зокрема, у постановах від 24 січня 2018 року у справі №405/3663/13-а, від 16 липня 2018 року у справі №811/1469/18, від 23.04.2020 у справі №560/523/19.

Оскільки невиконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 у справі №320/5287/18 у встановлений державним виконавцем строк у повному обсязі відбулось не з вини боржника, який у свою чергу вжив всіх визначених законом заходів з метою виконання даного рішення, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про накладення штрафу є необґрунтованою.

Згідно з ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідач як суб`єкт владних повноважень покладений на нього обов`язок доказування не виконав.

Враховуючи викладене, адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2270,00 грн. Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача підлягають судові витрати зі сплати судового збору.

Судом враховують положення ч. 2 ст. 139 КАС України згідно якої при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Водночас, у спірних правовідносинах позивач не здійснював щодо відповідача передбачені законом владні управлінські функції.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бялим Максима Глібовича від 07.04.2021 №62056037 про накладення штрафу.

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України Київської області (місцезнаходження: м. Київ, вул. Ярославська, 40, ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (місцезнаходження: м. Київ, вул. Олекси Тихого, 32, ) судові витрати у сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Басай О.В.