Справа № 639/6445/17
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 р.Справа № 639/6445/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.04.2021, головуючий суддя І інстанції: Рубіжний С.О., м. Харків, повний текст складено 16.04.21 року по справі № 639/6445/17

за позовом ОСОБА_1

до Адміністрації Державної прикордонної служби України , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 з клопотанням про примусове виконання судового рішення по адміністративній справі № 639/6445/17 за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії в порядку ст. 382 КАС України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.04.2021 відмовлено у прийнятті клопотання ОСОБА_1 (надалі також позивач, ОСОБА_1 ).

Не погодившись з ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.04.2021, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій він, посилаючись на безпідставність, необґрунтованість та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.04.2021 та ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач указує, що оскільки рішення суду залишається невиконаним Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, позивач звернувся до суду з клопотанням, з метою забезпечення належного виконання судового рішення. Звертає увагу, що судом першої інстанції під час розгляду його клопотання не досліджувалися обставини невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 листопада 2017 року у справі № 639/6445/17.

Від Адміністрації Державної прикордонної служби України надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що постанова Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 листопада 2017 року у справі № 639/6445/17 Адміністрацією Державної прикордонної служби України виконана в повному обсязі, що позивачем не заперечується, а отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

ГУПФУ в Харківській області (надалі також відповідач, ГУПФУ) у відзиві на апеляційну скаргу зазначило, що на виконання постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 листопада 2017 року у справі № 639/6445/17ГУ ПФУ добровільно проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 30.04.2017. 16.02.2018 за вих. № 4507-14/20 та 03.03.2018 за вих. № 6172-14/20 до Жовтневого районного суду м. Харкова рекомендованими повідомленнями подано звіти про виконання постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.11.2017 по справі № 639/6445/17. Сума доплати за судовим рішенням складає 12153,00 грн, яка виплачена 05.03.2018. Отже, на даний час постанова Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.11.2017 по справі № 639/6445/17 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області виконана повному обсязі, тому накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області є недоцільним.

Вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а судове рішення першої інстанції - без змін.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України).

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Так, приймаючи ухвалу про відмову у відкритті та прийнятті клопотання позивача до свого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що боржниками вже були надані звіти про виконання судового рішення, які розглянуті судом та за наслідком розгляду яких постановлено ухвалу, що набрала законної сили.

Водночас, суд першої інстанції, посилаючись на аналогію закону (ч. 6 ст. 7 КАС України), застосував до спірних правовідносин приписи п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України, за якими суд відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 07 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Також, Конституційний Суд України у рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 КАС України).

З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав уважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. Водночас, суд, установлюючи строк для подання звіту, повинен ураховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, сформованими у постановах від 3 квітня 2019 року у справі № 820/4261/18, від 27 лютого 2020 року у справі № 0640/3719/18.

З матеріалів справи вбачається, що в проваджені Жовтневого районного суду м. Харкова перебувала адміністративна справа № 639/6445/17.

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.11.2017 позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано протиправними дії (бездіяльність) Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо оформлення та подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області документів для призначення пенсії ОСОБА_1 , які не передбачали в складі грошового забезпечення ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до Постанови КМУ від 22.09.2010 за № 889 зі змінами.

Визнано дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиконання завдань, покладених на нього п. п. 1, 3 п. 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, яке затверджене Постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 за № 28-2 щодо здійснення контролю за призначенням (перерахунком) і виплатою пенсії, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду, інших джерел, визначених законодавством.

Визнано дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 пенсії з грошового забезпечення без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до Постанови КМУ від 22.09.2010 № 889 зі змінами протиправними.

Зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України отримати у Військової частини НОМЕР_1 довідку (довідки) про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до Постанови КМУ від 22.09.2010 за № 889 зі змінами та подати зазначену довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області після отримання від Адміністрації Державної прикордонної служби України довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до Постанови КМУ від 22.09.2010 за № 889 зі змінами, призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі, якій обчислений з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до Постанови КМУ від 22.09.2010 за № 889 зі змінами, та здійснити виплату ОСОБА_1 недоплаченої частини основного розміру пенсії з 30.04.2017.

Зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України подати протягом місяця, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати протягом місяця, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Адміністрації Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 320 грн.

Стягнуто за рахунок держави на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 320 грн.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018 апеляційні скарги Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління Пенсійного фонду України в харківській області залишено без задоволення. Постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.11.2017 по справі №639/6445/17 залишено без змін (т.1, а.с. 227-235).

Тобто, постанова Жовтневого районного суду м. Харкова набрала законної сили 31.01.2018.

На підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.11.2017, судом 12.03.2018 видано виконавчий лист по адміністративній справі № 639/6445/17.

21 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся із клопотанням про розгляд звітів, поданого в порядку 382 КАС України.

За наслідком розгляду клопотання ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.04.2019 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу на Адміністрацію Державної прикордонної служби України та Головне управління Пенсійного фонду України за неподання звіту про виконання постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 листопада 2017 року у адміністративній справі № 639/6445/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.04.2019 по справі № 639/6445/17 залишено без змін.

Також, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, ОСОБА_1 оскаржував в касаційному порядку ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.04.2019 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 липня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 08 квітня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Як установлено судовими рішеннями, 22.02.2018 та 06.03.2018 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, а 05 березня 2018 року Адміністрацією Державної прикордонної служби України, подано до Жовтневого районного суду м. Харкова звіти про виконання постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 листопада 2017 року,

У звіті від 16.02.2018, поданому Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області 22 лютого 2018 року повідомлялося, що для забезпечення своєчасного виконання постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.11.2017 по справі № 639/6445/17 щодо зобов`язань проведення перерахунку ОСОБА_1 , зроблено запит до Державної прикордонної служби України від 07.12.2017 за № 26768-14/20 про надання довідки про виплату додаткових видів грошового забезпечення. До теперішнього часу довідку до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області не надано. Після надходження довідки від Державної прикордонної служби України буде проведено перерахунок та виплачено різницю пенсії, про що буде повідомлено додатково.

05 березня 2018 від Адміністрації Державної прикордонної служби України надійшов звіт від 05.03.2018, у якому повідомлялося, що адміністрація Державної прикордонної служби України звітує відповідно до вимог частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України про виконання в повному обсязі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 листопада 2017 року по справі № 639/6445/17 шляхом отримання у Військовій частині НОМЕР_1 довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 за № 889 (зі змінами) та подання зазначеної довідки до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (т.1, а.с. 248, 249).

06 березня 2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області в додаток до звіту від 16.02.2018 за № 4507-14/20 повідомлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області на виконання постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.11.2017 по справі № 639/6445/17, ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 30.04.2017 по 28.02.2018. Сума доплати складає 12153,00 грн. Проведено виплату у березні поточного року.

Тобто, боржниками виконано обов`язок надати звіти про виконання судового рішення.

При цьому, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про те, що боржниками виконаний обов`язок надати звіти про виконання судового рішення, та зі змісту наданих звітів можливо дійти до висновку про фактичне здійснення виконання судового рішення.

Також судом касаційної інстанції встановлено, що судами попередніх інстанцій за результатами розгляду клопотання позивача по цій справі, досліджено питання виконання судового рішення та встановлено, що відповідачами вжиті заходи з метою виконання постанови Жовтневого районного суду міста Харкова від 28 листопада 2017 року по справі № 639/6445/17.

Як убачається зі змісту клопотання позивача від 12 квітня 2021 року про примусове виконання судового рішення по адміністративній справі № 639/6445/17, після подання звітів про примусове виконання постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.11.2017 позивачем отримано виконавчий лист у справі № 639/6445/17, виданий судом 17 березня 2020 року, за яким постановою від 10.11.2020 відкрито виконавче провадження щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області після отримання від Адміністрації Державної прикордонної служби України довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до Постанови КМУ від 22.09.2010 за № 889 зі змінами, призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі, якій обчислений з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до Постанови КМУ від 22.09.2010 за № 889 зі змінами, та здійснити виплату ОСОБА_1 недоплаченої частини основного розміру пенсії з 30.04.2017.

Тобто, підставою звернення позивача із клопотанням від 12 квітня 2021 року про примусове виконання судового рішення по адміністративній справі № 639/6445/17, є невиконання Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Харківській області саме виконавчого листа у справі № 639/6445/17 (виданого 17 березня 2020 року), обставини виконання чи невиконання якого не могли досліджуватися судовими інстанціями під час розгляду клопотання позивача від 21 березня 2019 року про розгляд звітів, поданого в порядку 382 КАС України.

На час розгляду клопотання позивача виконавче провадження не закрито, виконавчий лист у справі № 639/6445/17, виданий судом 17 березня 2020 року, Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Харківській області не виконано.

За таких обставин, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, що 21 березня 2019 року ОСОБА_1 вже звертався із заявою про примусове виконання судового рішення, поданою в порядку 382 КАС України, в якій зазначав вимоги, аналогічні тим, із якими він звернувся до суду у клопотанні від 12.04.2021.

Отже, застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України, за яким суд відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі, колегія суддів уважає необґрунтованим.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що за приписами статті 382 КАС України підстави звернення із клопотанням, поданим в порядку цієї статті, вирішується судом під час його розгляду, а отже, в цій частині висновки суду є передчасними.

З огляду на вказане вище, оскаржувана ухвала прийнята судом першої інстанції у порушення норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги щодо зазначених обставин приймаються колегією суддів у якості належних.

Разом з тим, позивач в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити рішення, проте, апеляційному розгляду підлягає ухвала про відмову у прийнятті клопотання, а не вирішення справи по суті.

Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи наведені вище правові норми та фактичні обставини справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції не врахував усі ці обставини та при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов передчасного висновку про відмову у прийнятті клопотання, а тому ухвалене судове рішення на підставі вимог статті 320 КАС України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.04.2021 по справі № 639/6445/17 скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 14.06.2021 року