Справа № 280/2882/21
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року Справа № 280/2882/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Стовбур А.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ),

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ),

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ),

ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ),

ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_5 ),

до Приморської міської ради Приморського району Запорізької області (72102, Запорізька область, м.Приморськ, вул.Центральна, буд.7; )

про визнання протиправним та скасування пунктів рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (далі позивачі, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) до Приморської міської ради Приморського району Запорізької області (далі відповідач, Приморська міська рада), у якій позивачі просять суд:

1) визнати незаконними та скасувати п.1, 2 3, 4, 5 рішення №56 восьмої сесій дев`ятого скликання Приморської міської ради Приморського району Запорізької області від 26 лютого 2021 року про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства громадянам - позивачу 3, позивачу 4, позивачу 2, позивачу 1, позивачу 5;

2) зобов`язати відповідача розглянути клопотання позивача 3 від 15.01.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земельної ділянки, кадастровий номер :02:014:0006 сільськогосподарського призначення комунальної власності Приморської міської ради Приморського району Запорізької області та надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,000 га. за рахунок земельної ділянки, кадастровий номер :02:014:0006 сільськогосподарського призначення комунальної власності Приморської міської ради Приморського району Запорізької області;

3) зобов`язати відповідача розглянути клопотання позивача 4 від 15.01.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земельної ділянки, кадастровий номер :02:014:0006 сільськогосподарського призначення комунальної власності Приморської міської ради Приморського району Запорізької області та надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,000 га. за рахунок земельної ділянки, кадастровий номер :02:014:0006 сільськогосподарського призначення комунальної власності Приморської міської ради Приморського району Запорізької області;

4) зобов`язати відповідача розглянути клопотання позивача 2 від 15.01.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земельної ділянки, кадастровий номер :02:014:0006 сільськогосподарського призначення комунальної власності Приморської міської ради Приморського району Запорізької області та надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,000 га. за рахунок земельної ділянки, кадастровий номер :02:014:0006 сільськогосподарського призначення комунальної власності Приморської міської ради Приморського району Запорізької області;

5) зобов`язати відповідача розглянути клопотання позивача 1 від 15.01.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земельної ділянки, кадастровий номер :02:014:0006 сільськогосподарського призначення комунальної власності Приморської міської ради Приморського району Запорізької області та надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,000 га. за рахунок земельної ділянки, кадастровий номер :02:014:0006 сільськогосподарського призначення комунальної власності Приморської міської ради Приморського району Запорізької області;

6) зобов`язати відповідача розглянути клопотання позивача 5 від 15.01.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земельної ділянки, кадастровий номер :02:014:0006 сільськогосподарського призначення комунальної власності Приморської міської ради Приморського району Запорізької області та надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,000 га за рахунок земельної ділянки, кадастровий номер :02:014:0006 сільськогосподарського призначення комунальної власності Приморської міської ради Приморського району Запорізької області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернулись до Приморської міської ради з клопотаннями про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність згідно статті 116 Земельного кодексу України для ведення особистого селянського господарствам за рахунок земель комунальної форми власності на території Приморської об`єднаної територіальної громади кадастровий номер: :02:014:0006 (з цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) на підставі графічних матеріалів з позначками бажаного місця розташування на кожного заявника, що додавались до кожного клопотання, орієнтовною площею 2.000 га кожному. За результатами розгляду клопотань позивачів відповідачем прийнято рішення про відмову в їх задоволенні з посиланням на статті 60, 62 Земельного кодексу України, статті 87, 88, 90 Водного кодексу України. Позивачі вважають вказане рішення протиправним, оскільки воно не містить конкретної підстави для відмови, передбаченої статтею 118 Земельного кодексу України, а посилання у спірному рішенні на статті 60, 62 Земельного кодексу України та на статті 87, 88, 90 Водного кодексу України є безпідставними. Просять позов задовольнити.

Ухвалою суду від 13.04.2021 відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

07.05.2021 відповідач подав відзив на позовну заяву, за змістом якого не погоджується із заявленими позовними вимогами, зазначає, що на території Приморського району Запорізької області межі водоохоронних зон та прибережної захисної смуги уздовж Азовського моря не встановлено, відсутня відповідна землевпорядна документація. Разом з тим, відсутність проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги та невизначеність її меж в натурі не означає, що ця смуга відсутня. З посиланням на статтю 60 Земельного кодексу України та статтю 88 Водного кодексу України звертає увагу, що з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється прибережна захисна смута шириною не менше двох кілометрів від урізу води. Розглядаючи клопотання позивачів та доданих графічних матеріалів вільних земельних ділянок, відповідачем встановлено, що ці земельні ділянки знаходяться на території Приморської міської ради (за межами населеного пункту) на відстані 264,02 метрів від урізу води Азовського моря, тобто у межах прибережної захисної смуги Азовського моря. Землі прибережних захисних смуг перебувають у державній та комунальній власності та можуть надаватися в користування лише для цілей, визначених чинним законодавством. Так, за змістом статті 90 Водного кодексу України прибережна захисна смуга уздовж морів, морських заток і лиманів входить у зону санітарної охорони моря і може використовуватися лише для будівництва військових та інших оборонних об`єктів, що виробляють енергію за рахунок використання енергії вітру, сонця і хвиль, об`єктів постачання, розподілу, передачі (транспортування) енергії, а також санаторіїв, дитячих оздоровчих таборів та інших лікувально-оздоровчих закладів з обов`язковим централізованим водопостачанням і каналізацією, гідротехнічних, гідрометричних та лінійних споруд. При цьому, відведення безоплатно у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства Водним кодексом України не передбачено. Звертає увагу, що землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на які розповсюджується особливий порядок їх використання та надання їх у користування. Такі землі можуть змінювати володільця лише у випадках, прямо передбачених Земельним кодексом України та Водним кодексом України. Тобто, якщо земельна ділянка зайнята прибережною захисною смугою, таку ділянку можна отримати тільки в оренду для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо, а не у приватну власність для ведення особистого селянського господарства. На підставі викладеного, вважає, що спірне рішення Приморської міської ради є правомірним. Просить у задоволенні позову відмовити.

18.05.2021 позивачі подали відповідь на відзив, в якій не погоджуються з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, з підстав зазначених у позовній заяві. Звернули увагу на те, що у спірному рішенні відсутня така підстава відмови у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою - розташування земельної ділянки у прибережній захисній смузі. Загальний перелік статей 60, 62 Земельного Кодексу України та статей 87, 88, 90 Водного Кодексу України, який зазначений у оскаржуваному рішенні, не може вважатися мотивованою відмовою. Зазначили, що згідно Витягу з Державного земельного кадастру, земельна ділянка за кадастровим номером 602:014:0006 сформована та має цільове призначення землі сільськогосподарського призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Тобто, зазначена земельна ділянка має не відноситься до прибережної захисної смуги, оскільки має інше цільове призначення. При реєстрації за собою права комунальної власності у відповідача не виникало питання щодо оформлення належним чином прибережної захисної смуги, якщо така існує. За нормами Земельного кодексу України та Водного кодексу України прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою. Однак, при розробці технічної документації на земельну ділянку у проектної організації також не виникало питання про те, що начебто повинна встановлюватися окремим проектом прибережна захисна смуга. Також вказали, що зазначення в позові відстані між морем та крайньою точкою ділянки у 264 метри є безпідставним, оскільки відстань до урізу води взагалі не вимірювалась належним чином, а тим більше, що в даному конкретному випадку до урізу води є круті схили, які мають кути нахилу, тобто схили, правильність вимірювання яких передбачена нормативними документами. При виготовлені технічної документації на дану земельну ділянку сільськогосподарського призначення здійснювалось геодезична зйомка, яка враховувала особливості розташування земельної ділянки, та відповідно, якщо б ділянка відносилась до прибережної захисної смуги, проектна організація не виготовила б технічну документацію, як на ділянку сільськогосподарського призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва».

На підставі наданих сторонами письмових доказів судом встановлено такі обставини.

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кожен окремо звернулись до Приморської міської ради з клопотанням, в якому просили розглянути на найближчій сесії питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність згідно статті 116 Земельного кодексу України для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної приватизації за рахунок земель комунальної власності на території Приморської об`єднаної територіальної громади згідно графічних матеріалів, що додаються, орієнтованою площею 2,00 га, яка розташована на ділянці комунальної форми власності кадастровий номер: :02:014:0006 та яка визначена позначкою у графічному матеріалі.

У якості додатків до клопотань зазначено: графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки з позначкою; документи, що підтверджують громадянство України; ідентифікаційний номер платника податків.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021 від 30.03.2021 земельна ділянка з кадастровим номером :02:014:0006, розташована на території Преславської сільської ради Приморського району Запорізької області, має цільове призначення: «01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва»; категорія земель: «землі сільськогосподарського призначення»; форма власності: «комунальна».

Рішенням Приморської міської ради від 26.02.2021 №56 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (заявники гр.України ОСОБА_1 , гр.України ОСОБА_2 , гр.України ОСОБА_3 , гр.України ОСОБА_5 , гр.України ОСОБА_4 , на території Приморської міської ради (за межами населеного пункту)» вирішено відмовити позивачам у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність орієнтованою площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :02:014:0006 сільськогосподарського призначення комунальної власності Приморської міської ради Приморського району Запорізької області. Земельну ділянку кадастровий номер :02:014:0006 вирішено залишити в землях комунальної власності Приморської міської ради Приморського району Запорізької області. Підстава: стаття 60, 62 Земельного кодексу України; стаття 87, 88, 90 Водного кодексу України.

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивачі звернулись до суду з даним позовом.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання земельних відносин регулюється Конституцією України, нормами Земельного кодексу України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу (стаття 3 Земельного кодексу України, тут й надалі у редакції, чинної на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування:

а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства;

б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства;

г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об`єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства;

ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури.

Відповідно до абзаці 1 частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина 2 статті 116 Земельного кодексу України).

Частинами 3 та 4 статті 116 Земельного кодексу України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Частиною 1 статті 121 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з абзацом 1 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Частиною 5 статті 46 цього Закону передбачено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що фізичні особи на підставі клопотання, до якого додані графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, мають право отримати у власність земельні ділянки комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування, прийнятим у місячний строк, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою про відведення земельної ділянки.

Як встановлено судом, спірним рішенням відмовлено ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, орієнтованою площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :02:014:0006 сільськогосподарського призначення комунальної власності Приморської міської ради Приморського району Запорізької області з підстави: «стаття 60, 62 Земельного кодексу України; стаття 87, 88, 90 Водного кодексу України».

Оцінюючи оскаржуване рішення, суд керується нормами частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в силу якої, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому, суд звертає увагу, що критерій «прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії» - відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Як зазначалось вище, за положенням статті 118 Земельного кодексу України підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Разом з тим, у спірному рішенні Приморської міської ради не зазначено, в чому саме полягає невідповідність місця розташування бажаної до відведення земельної ділянки вимогам законодавства, рішення не містить жодного обґрунтування (мотивації) на підтвердження того, з яких міркувань виходив відповідач при його прийнятті, крім посилань на номери статей Земельного кодексу України та Водного кодексу України.

Так, статті 60, 62 Земельного кодексу України стосуються прибережних захисних смуг, та обмежень у використанні земельних ділянок прибережних захисних смуг уздовж морів, морських заток і лиманів та на островах у внутрішніх морських водах.

У свою чергу, статті 87, 88, 90 Водного кодексу України стосуються водоохоронних зон, прибережних захисних смуг та обмежень господарської діяльності в прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах.

Проте, оскаржуване рішення не містить будь-яких посилань на те, що в чому саме полягає невідповідність земельної ділянки з кадастровим номером :02:014:0006 вищенаведеним статтям Земельного кодексу України та Водного кодексу України.

З огляду на вказане, суд зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення Приморською міською радою не дотримано вимоги частини 7 статті 118 Земельного кодексу України щодо належного мотивування причин відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що підставою для відмови позивачам у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність стало знаходження земельної ділянки з кадастровим номером :02:014:0006 на території Приморської міської ради (за межами населеного пункту) на відстані 264,02 метрів від урізу води Азовського моря, тобто у межах прибережної захисної смуги Азовського моря, оскільки законом забороняється надавати у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку, розташовану у прибережній захисній смузі.

Разом з тим, всупереч положенням частини 2 статті 77 КАС України відповідачем не доведено належними доказами, що спірна земельна ділянка розташована у прибережній захисній смузі. При цьому суд вважає неналежним доказом надане графічне зображення з кадастрової карти, оскільки за положеннями статей 60 Земельного кодексу України та 88 Водного кодексу України прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою, межі встановлених прибережних захисних смуг і пляжних зон зазначаються в документації з землеустрою, кадастрових планах земельних ділянок, а також у містобудівній документації. Відповідних належних доказів до суду не надано.

Крім того, суд зауважує, що наведене у відзиві обґрунтування відмови у задоволенні клопотань позивачів відсутнє у спірному рішенні. Враховуючи повноваження суду та предмет доказування у цій справі, оскаржуване рішення у даній справі перевіряється судом на предмет правомірності, виходячи лише з тих мотивів, які покладалися відповідачем в основу його винесення. Однак, вказане рішення не містить а ні мотивів, а ні обставин, за яких воно прийнято.

Підсумовуючи вищенаведене, суд доходить до висновку, що рішення Приморської міської ради від 26.02.2021 №56 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (заявники гр.України ОСОБА_1 , гр.України ОСОБА_2 , гр.України ОСОБА_3 , гр.України ОСОБА_5 , гр.України ОСОБА_4 , на території Приморської міської ради (за межами населеного пункту)» прийнятий з недотриманням принципу обґрунтованості, а тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому обраний позивачами спосіб захисту порушеного права шляхом скасування лише пунктів 1-5 цього рішення суд вважає помилковим, оскільки рішення має всього 6 пунктів, останній з яких стосується визначення особи, на яку покладено контроль за виконання цього рішення, тобто останній пункт рішення має похідний та допоміжний характер від перших п`яти, а тому рішення Приморської міської ради від 26.02.2021 №56 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (заявники гр.України ОСОБА_1 , гр.України ОСОБА_2 , гр.України ОСОБА_3 , гр.України ОСОБА_5 , гр.України ОСОБА_4 , на території Приморської міської ради (за межами населеного пункту)» підлягає скасуванню в повному обсязі як акт індивідуального характеру, яким вирішено права та обов`язки позивачів по спарві.

Вирішуючи позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача надати позивачам дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, суд виходить з такого.

Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд зазначає, що зобов`язання судом відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може мати місце лише у випадку, якщо судом встановлено відсутність таких підстав для відмови у видачі дозволу, які передбачені законом (стаття 118 Земельного кодексу України), а саме: - невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів; - невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів; - невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх визначених законом підстав, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки.

Однак, як вже зазначалося, зі змісту оскаржуваного рішення слідує, що відповідачем не встановлювалася відповідність місця розташування бажаної земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, оскільки спірне рішення не містить будь-яких обґрунтувань невідповідності місця розташування бажаної до відведення земельної ділянки вимогам чинного законодавства.

Відтак, у межах справи, що розглядається, виправити цю ситуацію шляхом зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення не можливо, оскільки питання, які необхідно перевірити для прийняття такого судового рішення не входять до предмету судової перевірки, що може призвести до видачі такого дозволу з порушенням закону.

У зв`язку з наведеним, належним способом захисту порушених прав є саме зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивачів про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства від 15.01.2021, з урахуванням висновків суду про необхідність прийняття обґрунтованого рішення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із викладеним, понесені позивачами судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 4 540,00 грн.(5 х 908,00 грн.) підлягають стягненню на їх користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Приморської міської ради Приморського району Запорізької області від 26.02.2021 №56 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (заявники гр.України ОСОБА_1 , гр.України ОСОБА_2 , гр.України ОСОБА_3 , гр.України ОСОБА_5 , гр.України ОСОБА_4 , на території Приморської міської ради (за межами населеного пункту)», яким відмовлено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність орієнтованою площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :02:014:0006 сільськогосподарського призначення комунальної власності Приморської міської ради Приморського району Запорізької області.

Зобов`язати Приморську міську раду Приморського району Запорізької області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 15.01.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :02:014:0006 сільськогосподарського призначення комунальної власності Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Зобов`язати Приморську міську раду Приморського району Запорізької області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 від 15.01.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :02:014:0006 сільськогосподарського призначення комунальної власності Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Зобов`язати Приморську міську раду Приморського району Запорізької області повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 15.01.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :02:014:0006 сільськогосподарського призначення комунальної власності Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Зобов`язати Приморську міську раду Приморського району Запорізької області повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 від 15.01.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :02:014:0006 сільськогосподарського призначення комунальної власності Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Зобов`язати Приморську міську раду Приморського району Запорізької області повторно розглянути клопотання ОСОБА_5 від 15.01.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :02:014:0006 сільськогосподарського призначення комунальної власності Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Приморської міської ради Приморського району Запорізької області судові витрати зі сплати судового збору сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Приморської міської ради Приморського району Запорізької області судові витрати зі сплати судового збору сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Стягнути на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Приморської міської ради Приморського району Запорізької області судові витрати зі сплати судового збору сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Стягнути на користь ОСОБА_4 за рахунок бюджетних асигнувань Приморської міської ради Приморського району Запорізької області судові витрати зі сплати судового збору сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Стягнути на користь ОСОБА_5 за рахунок бюджетних асигнувань Приморської міської ради Приморського району Запорізької області судові витрати зі сплати судового збору сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач 1 ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Позивач 2 - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Позивач 3 - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Позивач 4 - ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Позивач 5 - ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач - Приморська міська рада Приморського району Запорізької області, місцезнаходження: 72102, Запорізька область, м.Приморськ, вул.Центральна, буд.7; .

Повне судове рішення складено 14.06.2021.

Суддя М.О. Семененко