Справа № 400/1459/21
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2021-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

15 червня 2021 р. № 400/1459/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельника О.М., розглянув в письмовому провадженні заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом:Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001,

про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду до Миколаївської міської ради в якому просить: визнати незаконною бездіяльність Миколаївської міської ради, що виразилась у неприйнятті у встановленому законодавством порядку рішення про переоформлення або про відмову у переоформленні на ФОП ОСОБА_1 земельної ділянки площею 146 кв.м по АДРЕСА_2 та зобов`язати Миколаївську міську раду прийняти рішення у встановленому законодавством порядку щодо переоформлення або про відмову у переоформленні на ФОП ОСОБА_1 земельної ділянки площею 146 кв.м по АДРЕСА_2 .

05 травня 2021 року Миколаївським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

14 червня 2021 року позивачем, до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Миколаївській міській раді вчиняти дії, пов`язані із земельною ділянкою площею 146 кв.м. по АДРЕСА_2 , в тому числі дії пов`язані з переоформленням земельної ділянки площею 146 кв.м. по АДРЕСА_2 , дії щодо демонтажу тимчасової споруди, розташованої на спірній земельній ділянці та будь які інші дії - до набрання законної сили судовим рішенням.

В обґрунтування заяви про забезпечення адміністративного позову зазначено, що знесення об`єкта нерухомості позивача всупереч встановленого порядку виконання судових рішень створює реальну загрозу порушення майнових прав та інтересів позивача, ускладнить захист, поновлення порушених прав та інтересів позивача в подальшому, доведеться докласти значних зусиль для поновлення порушених прав.

Дослідивши доводи та підстави, викладені в заяві про забезпечення позову, суд прийшов до висновку, що заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову не належить задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч. 2 ст. 151 КАС України).

Забезпечення позову - це вжиття судом до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;

3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;

4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Необхідно зазначити, що вказані вище підстави є оціночними, а тому необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з наведених вище обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Частиною 2 ст. 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України (як суду касаційної інстанції до 03.10.2017) Про узагальнення практики застосування адміністративними судами першої інстанції глав 1-4 розділу III Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду та вирішення адміністративних справ від 29.09.2016 №14, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

З аналізу вищенаведеного слідує, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Разом з тим, наявність очевидних ознак бездіяльності Миколаївської міської ради, що виразилась у неприйнятті у встановленому законодавством порядку рішення може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Крім того, сам спосіб забезпечення позову у вигляді заборони Миколаївській міській раді вчиняти дії, пов`язані із земельною ділянкою площею 146 кв.м. по АДРЕСА_2 , в тому числі дії пов`язані з переоформленням земельної ділянки площею 146 кв.м. по АДРЕСА_2 , дії щодо демонтажу тимчасової споруди, розташованої на спірній земельній ділянці та будь які інші дії, не може бути застосованим у даному випадку, оскільки з підстав, зазначених позивачем, суд вирішить позовні вимоги по суті, що не відповідає меті та завданням інституту заходів забезпечення позову.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 150, 154, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

2. Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Мельник