Справа № 160/10713/20
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 червня 2021 року м. Дніпросправа № 160/10713/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

секретар судового засідання Новошицька О.О.

за участю представника позивача Григоренка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 (головуючий суддя Златін С.В.)

в адміністративній справі №160/10713/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСФОРМ ЕНЕРДЖИ" до відповідача Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів з картками відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "ТРАНСФОРМ ЕНЕРДЖИ" звернувся 07.09.2020 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Київської митниці Держмитслужби, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Київської митниці Держмитслужби:

- від 23.06.2020 року № UA100070/2020/000049/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100070/2020/00228;

- від 02.07.2020 року № UA100000/2020/000298/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100070/2020/00237;

- від 02.07.2020 року № UA100000/2020/000300/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100070/2020/00238;

- від 06.07.2020 року № UA100070/2020/000052/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100070/2020/00243;

- від 07.07.2020 року № UA100070/2020/000053/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100070/2020/00244;

- від 08.07.2020 року № UA100070/2020/000058/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100070/2020/00250.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач без відповідних правових підстав відмовив у визначенні митної вартості товарів за основним методом за ціною договору, оскільки надані позивачем документи не містили розбіжностей та ознак підробки, містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Згідно умов Інкотермс 2010 умови поставки CPT означає, що продавець передає товар перевізнику або іншій особі, номінованому продавцем, в узгодженому місці і продавець зобов`язаний укласти договір перевезення і нести витрати з перевезення, необхідні для доставки товару в узгоджене місце. Таким чином, митна вартість товару вже включає у себе вартість транспортування товару. Крім того, позивач у декларації митної вартості не визначив окремо витрати на транспортування товару до місця доставки. Відповідач не надав доказів понесення витрат на транспортування товару позивачем. Висновки Дніпропетровської Торгово-промислової палати є достовірними та достатніми доказами. Інформація, яка міститься у комерційних пропозиціях, є вірною, а чинним законодавством України не встановлено жодних обов`язкових умов для даного документу.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 позовні вимоги задоволені.

Визнано протиправними та скасовані рішення про коригування митної вартості товарів Київської митниці Держмитслужби;

- від 23.06.2020 року № UA100070/2020/000049/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100070/2020/00228;

- від 02.07.2020 року № UA100000/2020/000298/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100070/2020/00237;

- від 02.07.2020 року № UA100000/2020/000300/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100070/2020/00238;

- від 06.07.2020 року № UA100070/2020/000052/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100070/2020/00243;

- від 07.07.2020 року № UA100070/2020/000053/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100070/2020/00244;

- від 08.07.2020 року № UA100070/2020/000058/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100070/2020/00250.

- Стягнуто з Київської митниці Держмитслужби за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Трансформ Енерджи» сплачену суму судового збору у розмірі 13960,46 грн.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що тягар доведення неправильності заявленої митної вартості лежить на органі доходів і зборів. Відповідачем під час розгляду справи не доведено належними та допустимими засобами доказування неправильності заявленої митної вартості товару. Доводи відповідача ґрунтуються лише на припущенням, які не підтвердженні жодними доказами. У зв`язку з чим судом встановлено, що відомості надані позивач стосовно митної вартості товарів є об`єктивними, піддаються обчисленню та підтверджуються документально. Також судом встановлено, що висновки Дніпропетровської торгово-промислової палати, які містяться у матеріалах справи, додатково підтверджують інформацію про якісні та вартісні характеристики товарів, які ввезено позивачем. За вказаних обставин заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Не погодився з рішення суду першої інстанції відповідач, подів, апеляційну скаргу. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову. Посилається на те, що при проведенні митного оформлення митних декларацій позивача автоматизованою системою аналізу та управління ризиками сформовано декілька критеріїв ризику по даних митних деклараціях, а саме: необхідно посилити контроль правильності визначення митної вартості, витребування документів, які підтверджують митну вартість. Вказує на те, що оскаржувані позивачем рішення прийнято у зв`язку з наступним:

- не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки CPT витрат, пов`язаних із транспортуванням товару, завантаженням, розвантаженням товарів до місця призначення; не деталізовано чи включено у вартість товару витрати на транспортування товару у країні покупця до м. Києва згідно умов постановки;

- комерційна пропозиція являє собою копію інвойсу, не містить інформації щодо пропозиції для продажу оцінюваних товарів незалежним покупцям, а тому не відображає дійсну вартість товару;

- висновок Дніпропетровської ТПП містить джерела з мережі Інтернет без врахування технічних характеристик товару; в окремих джерелах вартість продукції вища ніж вартість оцінюваного товару;

- позивачем не надано митному органу витребуваних документів.

Тому відповідач вважає, що діяв у відповідності до вимог митного законодавства.

В відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що доводи відповідача ґрунтуються лише на припущенням, які не підтвердженні доказами. Відомості надані позивачем стосовно митної вартості товарів піддаються обчисленню та підтверджуються документально. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

В судовому засіданні представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечив. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем подано до митного органу такі митні декларації :

- №UA100070/2020/423072 від 23.06.2020 року,

- №UA100070/2020/423820 від 02.07.2020 року,

- №UA100070/2020/423828 від 02.07.2020 року,

- № UA100070/2020/424074 від 06.07.2020 року,

- № UA100070/2020/424175 від 07.07.2020 року,

- № UA100070/2020/424293 від 08.07.2020 року,

Відповідачем запропоновано позивачу надати додаткові документи, оскільки документи,

надані позивачем, містили розбіжності.

Позивач повідомив про неможливість подання додаткових документів, як наслідок, відповідач визначив митну вартість товару на підставі резервного методу, у зв`язку з чим Митним органом прийняті рішення про коригування митної вартості товарів:

- від 23.06.2020 року № UA100070/2020/000049/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100070/2020/00228;

- від 02.07.2020 року № UA100000/2020/000298/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100070/2020/00237;

- від 02.07.2020 року № UA100000/2020/000300/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100070/2020/00238;

- від 06.07.2020 року № UA100070/2020/000052/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100070/2020/00243;

- від 07.07.2020 року № UA100070/2020/000053/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100070/2020/00244;

- від 08.07.2020 року № UA100070/2020/000058/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100070/2020/00250.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, який набув чинності з 01.06.2012, а також положеннями Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами 4 та 5 статті 58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Матеріалами справи підтверджується, що у червні-липні 2020 року згідно контракту від 02.09.2019 року, що укладений між позивачем та компанією Zhejiang Richoice Machinery Imp & Exp Co, Ltd (Китай) (продавець) - на умовах поставки СРТ позивачу надійшли товари на суму:

- 24 179,41 дол. США згідно інвойсу № МТ2144 від 18.05.2020 року;

- 43 683,16 дол. США згідно інвойсу №МТ21449 від 25.05.2020 року;

- 37 798,69 дол. США згідно інвойсу №МТ21450 від 20.05.2020року;

- 30 416,20 дол. США згідно інвойсу №МТ21451 від 29.05.2020року;

- 37 703,15 дол. США згідно інвойсу №МТ21455 від 20.05.2020року;

- 35 389,60 дол. США згідно інвойс №МТ21457 від 20.05.2020року;

Отже, у відповідності до ч. 4 та 5 статті 58 Митного кодексу України позивач мав зазначити митну вартість товару, що відповідала ціні, що була фактично сплачена або підлягала сплаті, тобто ціну, що зазначена у вказаних інвойсах, що безпосередньо і було здійснено позивачем.

Так, згідно із статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом.

При цьому, декларант зобов`язаний:

- заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

- подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

- нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (стаття 52 Митного кодексу України).

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Виконуючи правила зазначеної норми, позивач, визначив митну вартість товару за першим (основним) методом визначення митної вартості товару (т.т. за ціною договору, виходячи з вартості операції).

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст. 53 МК України).

В силу частини 5 статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин 1 та 2 статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Матеріалами справи підтверджується, що 02.09.2019 року між позивачем та компанією Zhejiang Richoice Machinery Imp & Exp Co, Ltd (Китай) (продавець) укладено контракт №020919.

Згідно умов цього контракту, контрагент позивача (Zhejiang Richoice Machinery Imp & Exp Co, Ltd (Китай)) зобов`язався поставити товар, а позивач зобов`язався оплатити товар.

В контракті зазначено:

- умови поставки товару: CIF Одеса;

- умови поставки можуть бути змінені;

- кількість товару, асортимент та ціна вказується у рахунках фактурах;

- вантажовідправник - третя особа;

- на момент відвантаження товару продавець видає позивачу на товар рахунок проформу для оформлення процедури відправки;

- вартість тари, маркування, упаковки, перевезення, переміщення (навантаження, вивантаження), страхування включені до ціни товару.

На виконання умов поставки товару позивачем подано до митного органу такі митні декларації:

№ UA100070/2020/423072 від 23.06.2020 року - до декларації додано наступні документи:

- декларація митної вартості № 2499;

- пакувальний лист № МТ2144 від 18.05.2020 року;

- інвойс № МТ2144 від 18.05.2020 року;

- коносамент від 18.05.2020 року;

- міжнародна товарно-транспортна накладна від 22.06.2020 року;

- документ про походження товару - інвойс № МТ2144 від 18.05.2020 року;

- висновок про вартісні характеристики товару - Дніпропетровської торгово-промислової палати № ГО-1374 від 23.06.2020 року;

- комерційна пропозиція від 18.05.2020 року;

- контракт від 02.09.2019 року № 020919;

- додаткова угода від 10.10.2019 року;

- лист від 20.07.2020 року про відсутність можливості надання інших документів;

№ UA100070/2020/423820 від 02.07.2020 року, - до декларації додано:

- декларація митної вартості №2530;

- пакувальний лист № МТ21449 від 25.05.2020 року;

- інвойс № МТ21449 від 25.05.2020 року;

- коносамент від 25.05.2020 року;

- міжнародна товарно-транспортна накладна від 23.07.2020 року;

- документ про походження товару - інвойс № МТ21465 від 30.06.2020 року;

- висновок про вартісні характеристики товару - Дніпропетровської торгово-промислової палати № ГО-1436 від 02.07.2020;

- комерційна пропозиція від 25.05.2020 року;

- контракт від 02.09.2019 року № 020919;

- додаткова угода від 10.10.2019 року;

- лист від 02.07.2020 року про відсутність можливості надання інших документів;

№ UA100070/2020/423828 від 02.07.2020 року, - до декларації додано:

- декларація митної вартості № 2531;

- пакувальний лист №МТ21450 від 20.05.2020року;

- інвойс №МТ21450 від 20.05.2020року;

- коносамент від 20.05.2020 року;

- міжнародна товарно-транспортна накладна від 01.07.2020 року;

- документ про походження товару - інвойс №МТ21450 від 20.05.2020року;

- висновок про вартісні характеристики товару - Дніпропетровської торгово-промислової палати № ГО-1437 від 02.07.2020;

- комерційна пропозиція від 20.05.2020 року;

- контракт від 02.09.2019 року № 020919;

- додаткова угода від 10.10.2019 року;

- лист від 02.07.2020 року про відсутність можливості надання інших документів;

№ UA100070/2020/424074 від 06.07.2020 року, до декларації додано:

- декларація митної вартості № 2543;

- пакувальний лист №МТ21451 від 29.05.2020року;

- інвойс №МТ21451 від 29.05.2020року;

- коносамент від 29.05.2020 року;

- міжнародна товарно-транспортна накладна від 03.07.2020 року;

- документ про походження товару - інвойс №МТ21451 від 29.05.2020року;

- висновок про вартісні характеристики товару - Дніпропетровської торгово-промислової палати № ГО-1449 від 06.07.2020;

- комерційна пропозиція від 29.05.2020 року;

- контракт від 02.09.2019 року № 020919;

- додаткова угода від 10.10.2019 року;

- лист від 06.07.2020 року про відсутність можливості надання інших документів;

№ UA100070/2020/424175 від 07.07.2020 року, до декларації додано:

- декларація митної вартості № 2549;

- пакувальний лист №МТ21455 від 20.05.2020року;

- інвойс №МТ21455 від 20.05.2020року;

- коносамент від 20.05.2020 року;

- міжнародна товарно-транспортна накладна від 06.07.2020 року;

- документ про походження товару - інвойс №МТ21455 від 20.05.2020року;

- висновок про вартісні характеристики товару - Дніпропетровської торгово-промислової палати № ГО-1460 від 07.07.2020;

- комерційна пропозиція від 20.05.2020 року;

- контракт від 02.09.2019 року № 020919;

- додаткова угода від 10.10.2019 року;

- лист від 07.07.2020 року про відсутність можливості надання інших документів;

№ UA100070/2020/424293 від 08.07.2020 року, до декларації додано:

- декларація митної вартості № 2563;

- пакувальний лист №МТ21457 від 20.05.2020року;

- інвойс №МТ21457 від 20.05.2020року;

- коносамент від 20.05.2020 року;

- міжнародна товарно-транспортна накладна від 06.07.2020 року;

- документ про походження товару - інвойс №МТ21457 від 20.05.2020року;

- висновок про вартісні характеристики товару - Дніпропетровської торгово-промислової палати № ГО-1475 від 08.07.2020;

- комерційна пропозиція від 20.05.2020 року;

- контракт від 02.09.2019 року № 020919;

- додаткова угода від 10.10.2019 року;

- лист від 08.07.2020 року про відсутність можливості надання інших документів.

Аналіз зазначених документів дає підстави для висновку, що позивач надав відповідачу по кожній з поставок пакет документів, передбачений статтею 53 МКУ, що, зокрема, може підтверджувати митну вартість задекларованого товару за першим методом.

Водночас, митний орган запропонував позивачу надати додаткові документи, оскільки документи, надані позивачем, містили розбіжності, а саме:

1. - не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки CPT витрат, пов`язаних із транспортуванням товару, завантаженням, розвантаженням товарів до місця призначення; не деталізовано чи включено у вартість товару витрати на транспортування товару у країні покупця до м. Києва згідно умов постановки;

2. - комерційна пропозиція являє собою копію інвойсу, не містить інформації щодо пропозиції для продажу оцінюваних товарів незалежним покупцям, а тому не відображає дійсну вартість товару;

3. - висновок Дніпропетровської ТПП містить джерела з мережі Інтернет без врахування технічних характеристик товару; в окремих джерелах вартість продукції вища ніж вартість оцінюваного товару.

Зокрема, відповідачем запропоновано позивачу надати такі додаткові документи:

договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

копію митної декларації країни відправлення;

страхові документи;

банківські платіжні документи;

транспортні документи.

Про витребування додаткових документів відповідачем зроблено відповідну відмітку у митній декларації позивача із посиланням саме на ч.3 ст. 53 МК України.

Водночас, зазначаючи, що позивачем не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки CPT витрат, пов`язаних із транспортуванням товару, завантаженням, розвантаженням товарів до місця призначення; не деталізовано чи включено у вартість товару витрати на транспортування товару у країні покупця до м. Києва згідно умов постановки відповідач не надає докази, які саме відомості є достовірними; при цьому ч. 2 ст. 53 МКУ не зазначає про необхідність деталізації чи включено у вартість товару витрати на транспортування товару у країні покупця згідно умов постановки;

Відповідач, зазначаючи, що комерційна пропозиція являє собою копію інвойсу, не містить інформації щодо пропозиції для продажу оцінюваних товарів незалежним покупцям, а тому не відображає дійсну вартість товару, - не врахував, що норми ч. 2 ст. 53 МКУ не встановлюють такої необхідності;

Також відповідач, зазначаючи, що висновок Дніпропетровської ТПП містить джерела з мережі Інтернет без врахування технічних характеристик товару; в окремих джерелах вартість продукції вища ніж вартість оцінюваного товару, - не здійснив експертного дослідження та не надав інших показників експертного дослідження для спростування зазначеного висновку Дніпропетровської ТПП.

Таким чином постає питання, чи обґрунтованими були вимоги відповідача щодо позивача про надання додаткових документів для визначення митної вартості товару?

На думку колегії суддів апеляційної інстанції вимоги митного органу про надання додаткових документів не є обґрунтованими, оскільки надані позивачем до митного оформлення документи не містять розбіжності, наявних ознак підробки, при цьому, містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за поставлені товари.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що консультації між позивачем та митним органом проведено у електронній формі; копії повідомлень податкового органу містяться у матеріалах справи разом із доказами їх направлення декларанту.

Отже, позивач був ознайомлений з переліком витребуваних документів.

Водночас, позивач повідомив про неможливість подання додаткових документів.

Як наслідок, відповідач визначив митну вартість товару на підставі резервного методу, у зв`язку з чим ним прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості та картки відмови у митному оформленні товару.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, оскільки ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України передбачає вичерпний перелік документів, що підтверджують митну вартість товарі, однак, відповідачем не доведено наявність в документах, що подані позивачем до митного оформлення наявність розбіжностей, що впливають на числове визначення митної вартості, не встановлена наявність ознак підробки, при цьому, подані до митного оформлення документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за поставлені товари.

Так, стаття 53 Митного кодексу України не містить жодних вимог щодо необхідності додаткового підтвердження ціни, вказаної і документах, які містять митну вартість, зокрема у інвойсі.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20.02.2018 року у справі №809/1884/16.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч.5 ст. 53 МК України).

Оскільки позивачем були надані документи, що підтверджують митну вартість товару за першим/основним методом, то у відповідача були відсутні підстави для витребування додаткових документів.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Отже саме числового значення заявленої митної вартості підлягає перевірці.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Натомість, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) в даному випадку підлягає застосуванню, оскільки використані декларантом відомості підтверджені документально.

Умови поставки згідно зовнішньоекономічного контракту CIF зобов`язують продавця товару оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару у порт призначення та укласти договір страхування. Отже, вартість товару вже включає у себе витрати на перевезення та страхування товару.

В контракті зазначено: умови поставки товару: CIF Одеса; при цьому, умови поставки можуть бути змінені.

Сторони у інвойсах змінили умови поставки товару на CPT Київ.

Поставка товару здійснена на умовах поставки на СРТ.

Відповідно Інкотермс-2010 термін СРТ (або Фрахт/перевезення оплачені до (…назва місця призначення), означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. А покупець бере на себе всі ризики чи втрати ушкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику.

Це означає, що на умовах СРТ ціна вже включає в себе витрати по транспортуванню (навантаження, розвантаження, вартість тари, упаковки, маркування), т.т. витрати, пов`язані з перевезенням. Таким чином, митна вартість товару вже включає у себе вартість транспортування товару. Крім того, позивач у декларації митної вартості не визначив окремо витрати на транспортування товару до місця доставки.

У зовнішньоекономічному контракті сторони визначили, що вартість тари, маркування, упаковки, перевезення, переміщення (навантаження, вивантаження), страхування включені до ціни товару.

Згідно Митного кодексу України до митної вартості товарів включаються витрати на транспортування товару лише у випадку, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару.

За вказаних обставин довід відповідача не є обґрунтованим, а тому правомірно відхилений судом першої інстанції.

Отже, не є обґрунтованою вимога відповідача що позивачем не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки CPT витрат, пов`язаних із транспортуванням товару, завантаженням, розвантаженням товарів до місця призначення, оскільки продавець (а не позивач/покупець) на умовах поставки CPT бере на себе обов`язок щодо витрат, пов`язаних із транспортуванням товару, завантаженням, розвантаженням товарів.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю є виключно наявність обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/ або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Однак, враховуючи те, що митна вартість товарів підтверджується документально, відповідач необґрунтовано застосував до декларанта/позивача підстави для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю (за ціною договору).

Одночасно, слід зазначити, що наявність у базі даних митного органу інформації про більшу вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, не є підставою для не застосування основного методу для визначення митної вартості товарів, оскільки вказана обставина не перерахована у статті 58 МК України в якості підстави, що виключає застосування основного методу визначення митної вартості товарів.

Оскільки тягар доведення неправильності заявленої митної вартості лежить на органі доходів і зборів, то саме відповідач має довести правомірність своїх дій/рішень щодо застосування другорядного методу визначення митної вартості товару.

Натомість, матеріали справи не місять підтверджень, що під час розгляду справи відповідачем доведено правомірність своїх дій/рішень щодо застосування другорядного (а не основного) методу визначення митної вартості товару.

Водночас, доводи відповідача ґрунтуються на припущенням, які не підтвердженні доказами.

При цьому відомості, надані позивач стосовно митної вартості товарів, є об`єктивними, піддаються обчисленню, підтверджуються документально, що надає можливість для висновку про визначення митної вартості товару за першим (основним) методом.

Також слід зазначити, що висновки Дніпропетровської торгово-промислової палати, які містяться у матеріалах справи, додатково підтверджують інформацію про якісні та вартісні характеристики товарів, які ввезено позивачем.

Крім того, рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 04.09.2018 в справі №818/1186/17.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що документи, подані до митного органу з метою підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів, відповідають переліку документів, встановлених частиною 3 статті 53 МК України, і підтверджують вартість заявленого до митного оформлення товару, а надані позивачем до митного оформлення відомості та документи не дають підстав для сумніву щодо повноти та обґрунтованості числових значень митної вартості товару.

За вказаних обставин колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, виходячи з обставин справи та норм законодавства України, що регулює дані правовідносини, права, свободи та інтереси позивача захищені.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на результати апеляційного розгляду справи, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 02.06.2021 та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 02.06.2021.

В повному обсязі постанова виготовлена 08.06.2021.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова