Справа № 280/2562/21
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

15 червня 2021 року Справа № 280/2562/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді трельнікової Н.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: відділ реєстрації фізичних осіб по Шевченківському району Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради

про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: відділ реєстрації фізичних осіб по Шевченківському району Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, в яркому позивач просить суд скасувати рішення від 30.11.2020 про відмову у реєстрації місця проживання за заявою № 2379-7/04-19 та зобов`язати відповідача зареєструвати ОСОБА_1 за адресом: будинок АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 15.04.2004 року проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю матір`ю - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 яка є фактично наймачем зазначеного житлового приміщення, Позивач користується, як член сім`ї всіма житловими приміщеннями, бере участь у витратах, пов`язаних з оплатою комунальних послуг за користування ним та виконує інші зобов`язання, що випливають із договору найму житлового приміщення. 30.11.2020 повивач звернулась до відділу реєстрації фізичних осіб по Шевченківському району для реєстрації, але позивачу було відмолено. Вважає, що відповідачем під час прийняття спірного рішення не було враховано той факт, що позивачем було надане рішення, яке підтверджує що ОСОБА_1 мешкає разом із ОСОБА_2 однією родиною в будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 05.04.2021 адміністративний позов залишено без руху.

15.04.2021 позивачем усунено недоліки позовної заяви.

Ухвалою судді від 19.04.2021 звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви до Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: відділ реєстрації фізичних осіб по Шевченківському району Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії у справі №280/2562/21.

Ухвалою суду від 19.04.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що Правилами № 207 для реєстрації місця проживання особа визначений виключний перелік судових рішень, на підставі яких здійснюється реєстрація місця проживання - про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання. Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31.07.2020 у справі №336/1097/20, яким встановлений факт проживання однією сім`єю позивача з матір`ю ОСОБА_2 до переліку таких рішень не належить. Зазначене рішення суду не можна вважати документом, який підтверджує право на проживання в житлі, а є лише підтвердженням факту сумісного проживання в певний проміжок часу. В задоволенні позовної заяви просить відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи письмові пояснення до суду не надав.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася із заявою від 30.11.2020 №2379-7/04-19 до відділу реєстрації фізичних осіб по Шевченківському району управління державної реєстрації фізичних осіб департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради з питання реєстрації її місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31.07.2020 по справі №336/1097/20 про встановлення факту проживання за вказаною адресою.

Рішенням відповідача заявниці було відмовлено у наданні адміністративної послуги у вигляді реєстрації місця проживання за зазначеною адресою на підставі п. 9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» п. 11 Постанови КМУ № 207 від 02.03.2007 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до ЄДДР», особа не подала необхідних документів або інформації; п. 18 Постанови КМУ № 207 від 02.03.2007 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до ЄДДР» установлено перелік документів, які повинна подати особа для реєстрації місця проживання, зокрема, документи, що підтверджують право на реєстрацію місця проживання в житлі.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить із наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 Закону орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо:

особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію; у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними;

для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку. Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.

Статтею 10 Закону визначено, що Правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів, порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 «Про затвердження правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» (далі - Правила) затверджені правила реєстрації місця проживання. Правила визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів.

Відповідно до п.18 Правил для реєстрації місця проживання особа подає:

заяву;

документ, до якого вносяться відомості про місце проживання;

квитанцію про сплату адміністративного збору;

документи, що підтверджують право на проживання в житлі (свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи);

У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї, (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників);

військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Як визначено пунктом 18 Правил № 207 для реєстрації місця проживання особа подає документи, що підтверджують право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи.

Тобто, Правилами визначений виключний перелік судових рішень, на підставі яких здійснюється реєстрація місця проживання - про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31.07.2020 по справі №336/1097/20, яким встановлений факт проживання позивача з її матір`ю ОСОБА_2 однією сім`єю до переліку таких рішень не належить. Зазначене рішення суду не можна вважати документом, який підтверджує право на проживання в житлі, а є лише підтвердженням факту сумісного проживання в певний проміжок часу.

Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно - територіальної одиниці, в якому особа проживає. Особі гарантується вільний вибір місця проживання, як право на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вона хоче проживати.

Реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства , які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язанні протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового проживання зареєструвати своє місце проживання.

Отже, Законом визначено як право обрати місце свого проживання, так і обов`язково здійснити реєстрацію свого місця проживання.

Позивач стверджує, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 однією сім`єю з матір`ю ОСОБА_2 , яка має право користування цим будинком та є у ньому належним квартиронаймачем. Проте, позивач правом на реєстрацію свого місця проживання не скористалася, незважаючи на можливість проведення такої реєстрації свого місця проживання за наявності згоди своєї матері, як належного квартиронаймача та користувача, що передбачено п.18 Правил.

Враховуючи вище наведене, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги не є доведеними та не обґрунтовані, відповідно позов не підлягає задоволенню

Згідно вимог ст.139 КАС України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (69053, м. Запоріжжя, вул. Жуковського, буд. 36 ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: відділ реєстрації фізичних осіб по Шевченківському району Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (69014, м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, буд. 5В) про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії - відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова