Справа № 160/10221/20
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: Головуючого судді Врона О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України , в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за 392 дні за затримку повного розрахунку при звільненні зі служби з 17.05.2019 року по 11.06.2020 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за 392 дні за затримку повного розрахунку при звільненні зі служби з 17.05.2019 року по 11.06.2020 року.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що військова частина НОМЕР_1 виплатила грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 рік . У зв`язку з чим, відповідач зобов`язаний виплатити позивачу компенсацію за час затримки розрахунку на день звільнення з Військової частини НОМЕР_1 , а саме з 17.05.2019 року по 11.06.2020 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.09.2020 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк, протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.
29.09.2020 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшли документи на виконання ухвали від 01.09.2020.
05.10.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Ухвалою суду від 05.11.2020 провадження у справі зупинено до надання відзиву по справі.
01.03.2021 року військовою частиною НОМЕР_1 подано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду відзив на позовну заяву.
Ухвалою суду від 01.03.2021 року провадження у справі поновлено.
В обгрунтування відзиву відповідач зауважив, що 11.06.2020 року компенсація за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, не є щомісячним чи одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, у зв`язку з чим виплата даної компенсації не підпадає під дію та не може бути підставою для застосування статей 116,117 Кодексу законів про працю України. У зв`язку з чим відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
17.05.2019 року наказом тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 № 44-РС від 17.10.2018 року прапорщика військової служби за контрактом ОСОБА_1 , фельдшера медичного пункту парашутно-десантного батальйону звільнено з військової служби у запас за підпунктом «к» (які проходять військову службу за контрантом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду).
17.05.2019 року тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 видано наказ (по стройовій частині) №100, яким виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення ОСОБА_1 .
У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просила:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2017 по 2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 17.05.2019;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2017 по 2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 17.05.2019 та надати довідку-розрахунок грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за періоди 2017 рік, 2018 рік, 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 17.05.2019.
03.04.2020 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/3/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2017 по 2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 17.05.2019;
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2017 по 2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 17.05.2019 та надати довідку-розрахунок грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за періоди 2017 рік, 2018 рік, 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 17.05.2019.
09.07.2020 року ОСОБА_1 зверталась із заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просила виплатити грошову компенсацію за затримку у виплаті грошової компенсації за невикористану додаткову оплачувану відпустку як учаснику бойових дій за період з 17.05.2019 року по 11.06.2020 року.
09.07.2020 року Військова частина НОМЕР_1 листом №2233 відмовила позивачу у виплаті зазначеної компенсації, посилаючись на те, що нормативно правовими актами не врегульовано порядок відшкодування за час затримки розрахунку при звільнені військовослужбовців зі служби.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Згідно ч.1 ст.117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Згідно ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять:
- посадовий оклад, оклад за військовим званням;
- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
- одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Верховний Суд в постанові від 31.10.2019 року по справі №825/598/17 за позовом військовослужбовця до Військової частини НОМЕР_2 про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, дійшов висновку, що спеціальним законодавством, не встановлено відповідальність роботодавця - військової частини, за невиплату або несвоєчасну виплату працівнику-військовослужбовцю всіх належних сум.
З метою забезпечення рівності прав та принципу недискримінації у трудових відносинах, Верховний Суд прийшов до висновку про можливість застосування норм статті 116 та 117 Кодексу законів про працю України як таких, що є загальними та поширюються на правовідносини, які складаються під час звільнення з військової служби.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 21.11.2011 року у справі №6-60цс11, встановивши, що працівникові в день звільнення не були сплачені належні від підприємства суми, суд на підставі ст.117 Кодексу законів про працю України стягує на його користь середній заробіток за весь період затримки розрахунку, якщо роботодавець не доведе відсутність у цьому своєї вини.
Отже, враховуючи, що матеріалами справи підтверджується виключення позивача зі списків особового складу військової частини - 17.05.2019 року та проведення остаточного розрахунку з ним відбулося лише 11.06.2020 року, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено приписи ст.ст. 116, 117 Кодексу законів про працю України.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України, суд зазначає, що позивач у справі, що розглядається, звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір останнім сплачено не було, а отже відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за 392 дні за затримку повного розрахунку при звільненні зі служби з 17.05.2019 року по 11.06.2020 року.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за 392 дні за затримку повного розрахунку при звільненні зі служби з 17.05.2019 року по 11.06.2020 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимогст.255 Кодексу адміністративного судочинства Українита може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 РозділуVIIПерехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона