Справа № 160/9198/21
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 червня 2021 року Справа №160/9198/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

08.06.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про накладання штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності № 17А/270521 від 27.05.2021 року, винесену відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суд доходить висновку, що вона подана до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з порушенням правил предметної підсудності, тому, справа підлягає передачі на розгляд до іншого адміністративного суду, виходячи з наступних підстав.

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

В даному випадку, позивач оскаржує постанову №17А/270521 по справі про адміністративне правопорушення від 27 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн.

Отже, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене статтею 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою встановлено відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Відповідно до статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між субєктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому субєкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, повязаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обовязковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, повязаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень"; 13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Відповідно до статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, повязані з виборчим процесом чи процесом референдуму; 3) адміністративні справи, повязані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Оскільки позивачем оскаржується постанова по справі про адміністративне правопорушення, то відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України, такі справи підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Окрім того, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом, що узгоджується з процесуальними вимогами Кодексу адміністративного судочинства України, викладеними в статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 1 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, зазначений позов предметно не підсудний Дніпропетровському окружному адміністративному суду, та має бути розглянутий відповідним місцевим загальним судом, як адміністративним судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Статті 169-170 Кодексу адміністративного судочинства України не містять такої підстави повернення позову чи відмови у відкритті провадження, як порушення правил предметної підсудності.

У відповідності до частини 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Оскільки Кодексом адміністративного судочинства України не визначено порядку передачі справи за підсудністю у зв`язку з порушенням предметної юрисдикції, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону.

Частиною 1 статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 26 Кодексу адміністративного судочинства України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Зареєстрованим місцем проживання позивача є: АДРЕСА_1 .

Місцезнаходженням відповідача є: АДРЕСА_2 .

У зв`язку з чим, адміністративну справу, за аналогією закону (оскільки прямої норми щодо передачі справи за підсудністю у зв`язку з порушення правил предметної юрисдикції адміністративних суддів не існує) належить передати за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (49044, м. Дніпро, вул. Паторжинського, 18-А) в межах територіальної та предметної юрисдикції якого знаходиться даний спір, за міцезнаходженням відповідача.

Відповідно до пункту 8 статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України, передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 19, 20, 29, 167-170, 248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Передати адміністративну справу №160/9198/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови на розгляд за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (49044, м. Дніпро, вул. Паторжинського, 18-А).

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України окремо від рішення суду у випадку, передбаченому п.6 ч. 1 статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська