Справа № 295/14630/20
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року м. Житомир справа № 295/14630/20

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Майстренко Н.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом суду, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні пенсії позивачу, як працівнику освіти, за наявності відповідного стажу роботи.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому він просить відмовити у задоволенні позову, зважаючи на те, що період роботи з 01.11.2003 по 02.11.2020 на посаді викладача в початковому спеціалізованому мистецькому навчальному закладі не може бути зарахований до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, оскільки Високопічська школа мистецтв не відноситься до закладів і установ освіти.

Відповідно до положень частини п`ятої статті 262, частини першої статті 263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 03.11.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

Відповідач, розглянувши подані документи щодо призначення пенсії за вислугу років, повідомив позивачу, що їй відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років, оскільки до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, не зараховано період роботи з 01.11.2003 по 02.11.2020 на посаді викладача в початковому спеціалізованому мистецькому навчальному закладі з огляду на те, що Високопічська школа мистецтв не відноситься до закладів і установ освіти.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

За приписами статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №№1788-ХІІ) за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.

Згідно пункту "е" статті 55 Закону №1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 01.04.2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 01.04.2020 по 31.03.2021 - не менше 28 років.

З правового аналізу викладених норм слідує, що необхідною умовою для виникнення у особи права на отримання пенсії за вислугу років є наявність відповідного спеціального стажу роботи на посадах, визначених переліком.

Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909, установлено заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років - у позашкільних навчальних закладах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

За позицією Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Дорученням №397/21 дію Переліку №909 поширено і на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання, без внесення змін до постанови.

Однак таке доручення було прийнято 06.01.1995, тобто до внесення постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 №1436 змін у Перелік №909, редакцією якого не було окремо виділено позашкільні навчальні заклади і посади, робота на яких давала право на пенсію за вислугу років.

Таким чином, Доручення №397/21 не поширює свою дію на Перелік №909 (у редакції, чинній після внесення змін постановою Кабінету міністрів України від 26.09.2002 № 1436). Водночас, при внесенні змін у зазначений Перелік зміст Доручення №397/21 Кабінетом Міністрів України не був урахований.

Отже, Верховний Суд України у постанові від 25.05.2016 у справі №419/794/15 висловив позицію, що наявність Доручення №397/21 без відповідних змін до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, не є достатньою законодавчою підставою для зарахування до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, періоду роботи позивачки на посаді викладача в позашкільних закладах освіти.

Разом з цим, Велика Палата Верховного Суду вважає, що Верховний Суд України при ухвалені постанови, не врахував та не проаналізував положення Законів №1060-XII, №1841-III, Переліків №963, №433, які поряд із наведеними нормативно-правовими актами також регулюють правовідносини, що виникають при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України заяв громадян про призначення пенсій за вислугу років.

Частиною першою статті 10 Закону України "Про освіту" (далі - Закон №1245-VІIІ) передбачено, що невід`ємними складниками системи освіти є: дошкільна освіта; повна загальна середня освіта; позашкільна освіта; спеціалізована освіта; професійна (професійно-технічна) освіта; фахова передвища освіта; вища освіта; освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.

Здобуття позашкільної освіти забезпечується закладами позашкільної освіти різних типів, форм власності та підпорядкування, іншими закладами освіти, сім`єю, громадськими об`єднаннями, підприємствами, установами, організаціями та іншими юридичними і фізичними особами (частина третя статті 14 Закону №1245-VІIІ).

Згідно частин третьої та п`ятої статті 12 Закону України "Про позашкільну освіту" заклади позашкільної освіти можуть функціонувати у формі центрів, комплексів, палаців, будинків, клубів, станцій, кімнат, студій, шкіл мистецтв, малих академій мистецтв (народних ремесел), малих академій наук, мистецьких шкіл, спортивних шкіл, дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, фізкультурно-спортивних клубів за місцем проживання, фізкультурно-оздоровчих клубів осіб з інвалідністю, спеціалізованих дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, дитячих стадіонів, дитячих бібліотек, дитячих флотилій, галерей, бюро, оздоровчих закладів, що здійснюють позашкільну освіту. Перелік типів закладів позашкільної освіти затверджується Кабінетом Міністрів України.

Так, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші) визначені Переліком типів позашкільних навчальних закладів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 №433.

Абзацом третім частини четвертої статті 21 Закону України "Про позашкільну освіту" визначено, що педагогічні працівники закладів позашкільної освіти мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 19.06.2006 ОСОБА_1 в період з 01.11.2003 по 02.11.2020 працювала на посаді викладача по класу фортепіано у Високопічській школі мистецтв.

Відповідно до п. 2.1 статуту Комунального закладу "Початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад "Високопічська школа мистецтв" Житомирської районної ради (далі - статут) заклад належить до системи позашкільної освіти, є початковою ланкою спеціальної мистецької освіти.

Пунктом 2.1 статуту передбачено, що основним завданнями закладу є: навчання дітей, підлітків, а при потребі і повнолітніх громадян різним видам мистецтв.

Згідно з п. 3.7 статуту основною формою навчально-виховної роботи є урок. Тривалість одного уроку у закладі визначається навчальними планами та програмами з урахуванням психофізіологічного розвитку та допустимого навантаження для різних вікових категорій і становить для учнів:

- віком від 4 до 6 років - 30 хвилин;

- віком від 6 до 7 років - 35 хвилин;

- інші - 45 хвилин.

Нормативом для розрахунку педагогічних годин є навчальні плани, обрані закладом для організації навчального процесу (п. 3.9. статуту).

Пунктом 8.2 Статуту передбачено, що державний контроль за діяльністю здійснюють Міністерство освіти і науки, інші державні органи виконавчої влади, Уповноважений орган управління та засновник.

Згідно з п. 8.3 статуту основною формою державного контролю за діяльністю навчального закладу є атестація, що проводиться не рідше одного разу на десять років у порядку, встановленому Міністерством освіти і науки України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що викладач по класу фортепіано школи мистецтв є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, а тому стаж роботи на цій посаді має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту "е" статті 55 Закону № 1788-ХІІ при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 30.01.2019 у справі № 876/5312/17 (11-860апп18).

Отже, у позивача наявний спеціальний педагогічний стаж, оскільки посада викладача позашкільного навчального закладу відноситься до посад педагогічних працівників, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції від 03.12.2020 під час звернення з даним позовом до суду було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., який підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 258-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (10003, вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 15.06.2021.

Суддя Н.М. Майстренко