Справа № 420/9497/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9497/21
УХВАЛА
14 червня 2021 року м. Одеса
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час виводу криптоактивів на початку березня 2020 року їх частина була заблокована біржою Huobi, яка повідомила позивачу, що блокування здійснено по запиту кіберполіції України. За повідомленням відповідача позивачу стало відомо, що криптовалютні активи за даними кіберполіції мають кримінальне походження та ОСОБА_2 заявив вимогу надати йому інформацію щодо походження вищевказаних криптоактивів, їх власників та інше. З огляду на те, що це стосувалось персональних даних позивача, він направив ОСОБА_2 лист електронною поштою з пропозицією надати офіційний запит, проте до цього часу запит не надійшов. Однак, на думку позивача, незаконне блокування його криптоактивів триває до цього часу, що фактично позбавило його можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ними.
Також позивач зазначив, що з огляду на те, що у листі інспектора з особливих доручень 1-го відділу управління протидії кіберзлочинам в Одеській області Департаменту кіберполіції національної поліції ОСОБА_2 до біржі Huobi не вказується, що блокування коштів позивача відбулося у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України для розслідування конкретного кримінального провадження з вказівкою номера та дати внесення даних до ЄРДР, не вказано чи надано йому доручення на здійснення слідчо-розшукових дій, на адвокатський запит з цього питання відповіді не надано, інший порядок оскарження дій працівника поліції у такому випадку не передбачений, його дії підлягають оскарженню у порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
Вивчивши матеріали адміністративного позову, суддя дійшов висновку, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, з огляду на таке.
Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем оскаржуються дії відповідача по зверненню із запитом до крипто біржі про блокування належних позивачу на гаманцях крипто валютних активів та позивач просить зобов`язати звернутись у такий же спосіб електронною поштою до крипто біржі з повідомленням про відсутність претензій до позивача та про розблокування належних позивачу криптоактивів на гаманця позивача.
З наданих до позову документів вбачається, що між позивачем та Старшим інспектором з особливих доручень 1-го відділу управління протидії кіберзлочинам в Одеській області Департаменту кіберполіції національної поліції ОСОБА_2 проводилась переписка засобами електронного зв`язку та відповідачем було повідомлено позивачу, що відкрито кримінальну справу та проводяться слідчі дії по факту крадіжки криптовалютних активів у великих розмірах.
Представник позивача звернувся до Старшого інспектора з особливих доручень 1-го відділу управління протидії кіберзлочинам в Одеській області Департаменту кіберполіції національної поліції Паламарчука Владислава Миколайовича з адвокатським запитом з проханням повідомити, яким конкретно органом проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, дату і номер реєстрації в ЄРДР кримінального провадження, дані слідчого і процесуального керівника, засоби мобільного зв`язку слідчого, проте відповіді не отримав, що послугувало підставою для звернення до суду з позовом.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Оскільки позивачем заявлені позовні вимоги про визнання протиправними дії щодо блокування належних позивачу на гаманцях крипто валютних активів та зобов`язати звернутись у такий же спосіб електронною поштою до крипто біржі з повідомленням про відсутність претензій до позивача та про розблокування належних позивачу криптоактиів на гаманця позивача, перевірка правомірності таких діянь з огляду на положення пункту 2 частини другої статті 19 КАС України та приписи ст. ст. 167, 303 КПК України знаходиться поза межами юрисдикції адміністративного суду, а тому їх оскарження має здійснюватися, у порядку встановленому КПК.
Також суд зазначає, що у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 826/2106/17 від 29.04.2020 року у пункті 20 щодо змісту адвокатських запитів зазначено таке: Наведені законодавчі положення дають підстави стверджувати, що подання адвокатом адвокатського запиту до органу державної влади про надання певної інформації на підставі положень Закону № 5076-VI не робить і не надає такому зверненню форми та якості критерія, що сам по собі визначає форму судочинства, оскільки професійні права адвоката й вибір видів та способів здійснення адвокатської діяльності корелюються умовами природи спірних правовідносин, у яких адвокат у відповідній формі та порядку надає послуги клієнту. Інакше кажучи, якщо адвокат захищає особу, яку звинуватили у злочині, або надає правову допомогу свідку у кримінальному провадженні (пункт 2 частина перша статті 66 КПК України), представляє інтереси фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, його повноваження адвоката мають здійснюватися з урахуванням положень процесуальних норм права, які регулюють порядок звернення за захистом від стверджуваного порушення права і відповідно професійні права адвоката, як представника (захисника, репрезентанта) клієнта.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд доходить висновку, що за змістом спірних правовідносин, вказаний спір не належить розгляду адміністративними судами.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
З урахуванням наведених обставин, позовна заява громадянина Литовської Республіки ОСОБА_1 (ПК НОМЕР_1 , адреса для листування: АДРЕСА_1 ) не може розглядатися в порядку адміністративного судочинства, а тому суд відмовляє позивачу у відкритті адміністративного провадження.
Частиною 6 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.
Дотримуючись зазначених приписів процесуального закону, суд роз`яснює позивачу, що з даними позовними вимогами він може звернутись в порядку, встановлену кримінально-процесуальним законодавством.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 19, 170,171, 256, 293,295 КАС України, -
Роз`яснити позивачу, що з даними позовними вимогами він може звернутись в порядку, встановлену кримінально-процесуальним законодавством.
Копію ухвали разом із заявою та всіма додатками до неї надіслати позивачеві.
Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки передбаченіст.ст.293,295 КАС України, з урахуванням пп.15.1 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.
Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.
Суддя: Л.Р. Юхтенко