Справа № 480/7310/20
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року Справа №480/7310/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Осіпової О.О., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/7310/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просить:

1) визнати протиправною відмову відповідача в частині не зарахування йому наступних періодів трудового стажу:

- з 21.01.1980 р. по 01.10.1981 р. навчання на підготовчих курсах підготовчого відділення з денною формою навчання у Харківському авіаційному інституті (Національний аерокосмічний університет ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут»);

- з 01.06.1993 р. по 24.09.1993 р. час роботи на посаді муляра 4 розряду у ВХО «Інстройвнєдрєніє»;

- з 25.09.1993 р. по 30.12.1993 р. час роботи на посаді муляра 4 розряду у АТЗТ «Сумчанка»;

- з 16.02.1994 р. по 14.04.1994 р., з 16.06.1994 р. по 14.08.1994 р., з 16.11.1994 р. по 31.01.1995 р., з 16.02.1995 р. по 01.03.1995 р. час роботи на посаді муляра 4 розряду у АТЗТ «СМУ-55»;

- з 03.04.1999 р. по 16.07.1999 р. в МПП «Відродження» на посаді муляра;

- з 01.12.2000 р. по 31.12.2000 р. в КП «Бліц» на посаді муляра;

2) зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу, що дає право на пенсію за віком вказані періоди роботи;

3) зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком з дня досягнення пенсійного віку.

Свої вимоги мотивує тим, що 09.10.2019 позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про призначення йому пенсії за віком. Листом №28339/03.2-17 від 16.10.2019 р. відповідач повідомив, що відповідно до рішення Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області від 16.10.2019р. позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 26 років. Зібравши додаткові документи на підтвердження трудового стажу, 20.12.2019 р. позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком. Листом №3712/03.2-16 від 17.01.2020 р. йому повторно було відмовлено у призначанні пенсії за віком. 15.01.2020 р. і 27.01.2020 р. позивач також звертався до відповідача із заявами про призначення йому пенсії за віком, на які також ним було отримано відмови. У зв`язку з відмовами позивачу у призначенні пенсії, він неодноразово звертався з листами та скаргами до Пенсійного фонду України. Листом від 30.06.2020 р. Пенсійний фонд України рекомендував відповідачу повернутися до розгляду питання призначення позивачу пенсії з урахуванням періодів роботи з 2011 року по 2019 рік, враховуючи його заяву від 09.10.2019 р. Після отримання вказаного вище листа, він повторно звернувся до відповідача з приводу призначення йому пенсії за віком. 15.07.2020 р. рішенням відповідача №87 позивачу було призначено пенсію за віком. До трудового стажу було зараховано 26 років 1 місяць та 29 днів. Разом з тим під час призначення пенсії до страхового стажу позивача безпідставно не було зараховано такі періоди:

- з 21.01.1980 р. по 01.10.1981 р. навчання на підготовчих курсах підготовчого відділення з денною формою навчання у Харківському авіаційному інституті (нині - Національний аерокосмічний університет ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут»). При цьому, до страхового стажу зараховано лише період з 01.09.1980 р. по 13.11.1981 р. без повідомлення переконливих причин зарахування саме цього періоду.

- з 01.06.1993 р. по 24.09.1993 р. час роботи на посаді муляра 4 розряду у ВХО «Інстройвнєдрєніє». При цьому підставою не зарахування страхового стажу сало те, що «зазначений запис не завірений підписом відповідальної особи».

- з 25.09.1993 р. по 30.12.1993 р. час роботи на посаді муляра 4 розряду у АТЗТ «Сумчанка». При цьому підставою не зарахування страхового стажу стало те, що «зазначений запис не завірений печаткою організації».

- з 19.01.1994 р. по 01.03.1995 р. час роботи на посаді муляра 4 розряду у АТЗТ «СМУ-55». При цьому до страхового стажу не зараховано лише періоди з 16.02.1994 р. по 14.04.1994 р., з 16.06.1994 р. по 14.08.1994 р., з 16.11.1994 р. по 31.01.1995 р., з 16.02.1995 р. по 01.03.1995 р. без повідомлення переконливих причин часткового незарахування саме вказаних періодів роботи.

- з 03.04.1999 р. по 16.07.1999 р. в МПП «Відродження» на посаді муляра 4 розряду.

- з 01.12.2000 р. по 31.12.2000 р. - в КП «Бліц» на посаді муляра 4 розряду. При цьому підставою для не зарахування страхового стажу роботи у МПП «Відродження» та КП «Бліц» стало невірно зазначене ім`я у даних реєстру застрахованих осіб. При цьому сама інформація про роботу на даних підприємствах мається у базі застрахованих осіб.

Позивач вважає не зарахування вказаних періодів відповідачем до страхового стажу протиправним та звернувся до суду за захистом своїх прав.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.69-70), в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначає, що рішенням головного управління відмовлено позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 26 років. Право на призначення пенсії за віком позивач набує при досягненні віку - 65 років та звернення до управління. До страхового стажу позивачу не зарахований період роботи в АОЗТ "Сумчанка" з 25.09.1993 по 30.12.1993 р., так як зазначений запис не завірений печаткою організації, не зарахований період роботи в ВХО "Ірстройвнєдрєніє" з 01.12.1993 по 25.09.1993 р., оскільки запис не завірений підписом відповідальної особи. Згіно даних реєстру застрахованих осіб є дані про стаж за період роботи МПП "Відродження" з 03.04.1999 по 16.07.1999 та в КП "Бліц" з 01.12.200 по 31.12.2000 роки, які не зараховані до страхового стажу у зв`яку неправильно зазначеним ім`ям. Також до загального стажу не зараховані періоди роботи в ТОВ "Меридіан" (Росія) за 2011-2016 роки та в ТОВ "Партнер" (Росія) за 2016-2019 роки, оскільки відсутня інформація про підтвердження сплати страхових внесків до Пенсійного фонду. Отже, дії головного управління щодо відмови у призначенні пенсії за віком позивачу є правомірними та такими, що відповідають ст. 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне акесійне страхування", оскільки позивач не набув право на пенсію відповідно до цієї статті у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 26 років.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначає, що відповідачем у відзиві не було спростовано жодного факту, які були зазначені у позовній заяві, а тому просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 12.11.2020 р. провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 09.10.2019 р., 20.12.2019 р., 15.01.2020 р. та 27.01.2020 р. звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявами про призначення пенсії за віком.

Листом №28339/03.2-17 від 16.10.2019 р. відповідач повідомив, що відповідно до рішення Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області від 16.10.2019р. позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 26 років. Також зазначено, що до страхового стажу позивачу не зарахований період роботи в АОЗТ "Сумчанка" з 25.09.1993 по 30.12.1993 р., та в АОЗТ СМУ-55 з 19.01.1994 р. по 01.03.1995 р., оскільки записи про роботу не скріплені печаткою організації. Дані реєстру застрахованих осіб містять дані про періоди роботи в МПП "Відродження" з 03.04.1999 по 16.07.1999 та в КП "Бліц" з 01.12.200 по 31.12.2000 роки які не зараховані до страхового стажу у зв`яку з неправильно зазначеним ім`ям " ОСОБА_1 " (а.с.17).

Листом №3712/03.2-16 від 17.01.2020 р. відповідач повідомив, що відповідно до рішення Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області від 14.01.2020р. позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 26 років. Також зазначено, що до страхового стажу позивачу не зарахований період роботи в АОЗТ "Сумчанка" з 25.09.1993 по 30.12.1993 р., оскільки зазначений запис не завірений печаткою організації, не зарахований період роботи в ВХО "Ірстройвнєдрєніє" з 01.06.1993 по 25.09.1993 р., оскільки зазначений запис не завірений підписом відповідальної особи. Одночасно повідомляємо, що згідно даних реєстру застрахованих осіб є дані про стаж за періоди роботи в МПП "Відродження" з 03.04.1999 по 16.07.1999р. та в КП "Бліц" з 01.12.2000 по 31.12.2000 роки, які не зараховані до страхового стажу у зв`язку з неправильно зазначеним ім`ям. Також до загального стажу не зараховані періоди роботи в ТОВ "Меридіан" (Росія) за 2011-2016 роки та в ТОВ "Партнер" (Росія) за 2016-2019 роки, оскільки відсутня інформація про підтвердження сплати страхових внесків до Пенсійного фонду Російської Федерації (а.с.19).

Листом №1800-0302-8/773 від 30.01.2020 р. відповідач повідомив, що відповідно до рішення Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області від 21.01.2020р. позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 26 років. Також зазначено, що до страхового стажу позивачу не зарахований період роботи в АОЗТ "Сумчанка" з 25.09.1993 по 30.12.1993 р., так як зазначений запис не завірений печаткою організації, а період роботи в ВХО "Ірстройвнєдрєніє" з 01.06.1993 по 25.09.1993 не завірений підписом відповідальної особи. Повідомлено, що в Реєстрі застрахованих осіб є дані про періоди роботи позивача дродження" з 03.04.1999 по 16.07.1999 та в КП "Бліц" з 01.12.2000 по 31.12.2000, які не зараховані до страхового стажу у зв`язку невірно зазначеним ім`ям. Також до страхового стажу не зараховані періоди роботи в ТОВ "Меридіан" (Росія) за 2011-2016 роки та в ТОВ "Партнер" (Росія) за 2016-2019 роки, оскільки відсутня інформація про підтвердження сплати страхових внесків до Пенсійного фонду (а.с.21).

Листом №1800-0302-8/1074 від 03.02.2020 р. відповідач повідомив, що відповідно до рішення Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області від 21.01.2020р. позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 26 років. Зазначено, що до страхового стажу не зарахований період роботи в АОЗТ "Сумчанка" з 25.09.1993 по 30.12.1993 р., так як зазначений запис не завірений печаткою організації, не зарахований період роботи в ВХО "Ірстройвнєдрєніє" з 01.06.1993 по 25.09.1993 р., оскільки зазначений запис не завірений підписом відповідальної особи. Повідомлено, що згідно даних реєстру застрахованих осіб є дані про стаж за періоди роботи в МПП "Відродження" з 03.04.1999 по 16.07.1999р. та в КП "Бліц" з 01.12.2000 по 31.12.2000 роки які не зараховані до страхового стажу у зв`язку з неправильно зазначеним ім`ям. Також до загального стажу не зараховані періоди роботи в ТОВ "Меридіан" (Росія) за 2011-2016 роки та в ТОВ "Партнер" (Росія) за 2016-2019 роки, оскільки відсутня інформація про підтвердження сплати страхових внесків до Пенсійного фонду Російської Федерації (а.с.23).

Листом від 30.06.2020 р. № 17884-14745/М-03/8-2800/20 Пенсійний фонд України розглянувши лист Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 16.06.2020 № 1800-0221-9/25686 та звернення ОСОБА_1 від 27.05.2020, що надійшло на урядову «гарячу» лінію за № НОМЕР_1 (вх. № 14745/М-2800-20 від 27.05.2020), та скарги від 09.06.2020, що надійшли на електронну адресу Пенсійного фонду України та з Міністерства соціальної політики України (вх. № 16248/М-2800-20 від 11.06.2020 та вх. № 16248/1/М-2800-20 від 18.06.2020), щодо не зарахування до страхового стажу та заробітної плати періодів роботи позивача з 2011 року по 2019 рік в ТОВ «Меридіан», TOB «СК «Меридіан» та ТОВ «CK-Партнер», Пенсійний фонд України повідомив наступне. 09.10.2019 ОСОБА_1 звернувся з заявою про призначення пенсії за віком. Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 з 06.07.2011 по 30.11.2014 працював в ТОВ «Меридіан», з 01.02.2015 по 31.08.2015 та з 07.12.2015 по 14.04.2016 - в TOB «СК «Меридіан», з 01.05.2016 працює в ТОВ «СК-Партнер». До заяви він надав, зокрема, довідки про заробітну плату від 31.12.2014 № 16, видану ТОВ «Меридіан», від 26.08.2019 № 18, видану ТОВ «СК «Меридіан» та від 06.08.2019 № 17, видану ТОВ «СК-Партнер». При цьому у зарахуванні вищевказаних періодів роботи до страхового стажу та заробітної плати, та у призначенні пенсії за віком було відмовлено у зв`язку з відсутністю даних про сплату страхових внесків. Зарахування до страхового стажу з 1 січня 2004 року періодів роботи на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, у тому числі періодів роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, та врахування заробітної плати за періоди роботи на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав необхідно здійснювати за умови підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, на території яких провадилася трудова діяльність. Довідки містять відомості про те, що з вказаних в них сум заробітку проводились відрахування, зокрема, до Пенсійного фонду Російської Федерації, Актами перевірок правомірності наданих довідок підтверджено відповідність сум заробітної плати, зазначених у довідках, первинним документам. Крім цього заявник надав відомості про стан індивідуального особового рахунку застрахованої особи, видані територіальним органом Пенсійного фонду Російської Федерації. З урахуванням зазначеного, слід повернутися до розгляду питання призначення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням періодів роботи з 2011 року по 2019 рік та, враховуючи заяву від 09.10.2019. Про результати проведеної роботи повідомити заявника. Позивачу повідомлено, що до його страхового стажу зараховано період навчання в Харківському авіаційному інституті з 01.09.1980 по 13.11.1981, згідно архівної довідки № 2/13-26 від 02.01.2020, виданої навчальним закладом. Періоди роботи в АОЗТ СМУ-55 з 1994 року по 1995 рік, зараховано до його страхового стажу на підставі довідки про заробітну плату від 11.12.2019 № 37, виданої АТ «Ерідан» (а.с.24-25).

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно із п. 2 Порядку під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Щодо періоду навчання на підготовчих курсах з 21.01.1980 р. по 01.10.1981 р. у Харківському авіаційному інституті (Національний аерокосмічний університет ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут») суд зазначає наступне.

Відповідно до довідки №158/13-26 від 12.05.2020 р. позивача з 15 січня 1980 р. було зараховано слухачем підготовчого відділення з денною формою навчання Харківського авіаційного інституту, яке він закінчив 31 липня 1980 р., а з 01 серпня 1980 р. його було зараховано студентом першого курсу денного відділення Харківського авіаційного інституту, на якому він навчався до 13 листопада 1981 р. (а.с.40).

На час навчання позивача порядок визначення трудового стажу, який давав право на пенсію за віком, регулювався Постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590 «Про затвердження положення про порядок призначення та виплати державних пенсій».

Підпунктом «і» п. 109 цього Порядку визначено, що крім роботи в якості робітника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також «навчання у вищих навчальних закладах, середніх спеціальних закладах (технікумах, педагогічних та медичних училищах і т.д.), партійних школах, совпартшколах, школах профрухів, на робфаках, перебування в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі. При призначенні пенсій по старості періоди вказані у підпункті «і» зараховуються в стаж при умові, що цим періодам передувала робота в якості робітника чи службовця, або служба в складі Військових сил СРСР.

Підготовчі відділення при вищих навчальних закладах були створені у відповідності до Постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР від 20 серпня 1969 року № 681 «Про організацію підготовчих відділень при вищих навчальних закладах» та Постанови ЦК КПУ та Ради Міністрів УРСР від 08 жовтня 1969 року № 573.

Цими нормативно-правовими актами передбачалося, що: 1) «при організації підготовчих відділень передбачається проведення учбових занять по денній, вечірній та заочній формах навчання...; створення відділень при наявності не менше 100 слухачів, які навчаються з відривом і без відриву від виробництва; строк навчання з відривом від виробництва - 8 місяців, без відриву від виробництва - 10 місяців» (п. 2 зазначених нормативних актів); 2) «на підготовчі відділення приймаються особи з закінченою середньою освітою з числа передових робітників, колгоспників і демобілізованих з рядів Збройних Сил СРСР. Молоді робітники і колгоспники, які вступають на підготовчі відділення, повинні мати стаж практичної роботи (не менше одного року). Відбір і направлення молоді на ці відділення здійснюються безпосередньо керівниками промислових підприємств, установ, організацій транспорту і зв`язку, радгоспів, колгоспів, командуванням військових частин за рекомендацією партійних, комсомольських і профспілкових організацій. Особи, які закінчили підготовчі відділення та успішно витримали випускні екзамени, зараховуються на І курс вищих учбових закладів без здачі вступних екзаменів.» (п. З зазначених нормативних актів). 3) «слухачам підготовчих відділень, зарахованим на навчання з відривом від виробництва, виплачується, стипендія в розмірі, встановленому для студентів І курсів вищих учбових закладів (п. 5 та 10 відповідно), при яких організовані підготовчі відділення, у відповідності з Постановою Ради Міністрів СРСР від 09 липня 1963 року № 774 та розпорядження Ради Міністрів УРСР від 27 липня 1963 року № 1114».

Пунктом 21 Положення про підготовче відділення при вищому навчальному закладі, затвердженого наказом Міністерства вищої та середньої освіти СРСР від 14 липня 1987 року № 504, передбачалось, що час навчання на підготовчому відділенні не перериває трудового стажу.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України та ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Під час навчання позивача діяли норми Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162 пункт 2.15 якої передбачав, що студентам, особам, які навчаються, аспірантам та клінічним ординаторам, що мають трудові книжки, учбовий заклад (науковий заклад) вносить запис про час навчання на денних відділеннях (в тому числі підготовчих) вищих і середніх спеціальних учбових закладах, в партійних школах і школах профруху. Підставою для таких записів є накази учбового закладу (науковий заклад) про зарахування або відрахування студента, особи, яка навчається, аспіранта, клінічного ординатора.

Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_1 , він навчання на підготовчих курсах з 21.01.1980 р. по 01.10.1981 р. у Харківському авіаційному інституті (на даний час - Національний аерокосмічний університет ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут») (а.с.30-31).

Враховуючи те, що нормами законодавства, що діяло у 1980 році, слухачі підготовчого відділення за правовим статусом прирівняні у правах до студентів вищого навчального закладу, час навчання позивача на підготовчому відділенні за денною формою навчання не переривав трудового стажу, а тому підлягає зарахуванню до трудового стажу.

Щодо роботи позивача у ВХО «Інстройвнєдрєніє» в період з 01.06.1993 р. по 24.09.1993 р. та у АТЗТ «Сумчанка» в період з 25.09.1993 р. по 30.12.1993 р. суд зазначає наступне.

В трудової книжці ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 (а.с.37, 38) містяться відповідні записи про прийняття на роботу до ВХО «Інстройвнєдрєніє» 01.06.1993 р. (запис №33) та звільнення з неї 25.09.1993 р. (запис №34). Вказані записи зроблені у системному взаємозв`язку з іншими записами у трудовій книжці, йдуть у хронологічному порядку та не мають виправлень. Дата прийняття на роботу та дата звільнення з підприємства не містять виправлень та оформлені належним чином. Будь-які розбіжності чи неточності в датах призначення або звільнення з роботи трудова книжка не містить. Записи завірені печаткою підприємства та підписом начальника відділу кадрів.

Тому твердження, що записи про вказаний період роботи є неправильними або неточними не відповідають дійсності, а посилання відповідача на те, що вказані записи про прийняття та звільнення з роботи не засвідчені підписом, є безпідставним.

В трудовій книжці ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 (а.с.38) містяться відповідні записи про прийняття на роботу у АТЗТ «Сумчанка» 25.09.1993 р. (запис №35) та звільнення з неї 30.12.1993 р. (запис №36). Вказані записи зроблені у системному взаємозв`язку з іншими записами у трудовій книжці, йдуть у хронологічному порядку, не мають виправлень. Крім того, вказані записи завірені підписом посадової особи, яка внесла запис до трудової книжки. Дата прийняття на роботу та дата звільнення з підприємства не містять виправлень та оформлені належним чином. Будь-які розбіжності чи неточності в датах призначення або звільнення з роботи трудова книжка не містить.

При цьому відповідач, відмовляючи у зарахуванні стажу, посилається на те, що зазначений запис не завірений печаткою організації.

Разом з тим, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи-працівника, а отже, й не може впливати на її особисті права та інтереси. З огляду на вищевикладене працівник не несе відповідальність за порушення вимоги ведення трудових книжок третіми особами.

Крім того, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку особа займала у той чи інший період роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення громадянина його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17.

Також Верховним Судом у постанові від 06.03.2018 року у справі №754/14898/15-а зазначено, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання всіх формальних вимог при заповнення трудової книжки. Не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Отже, з системного аналізу вказаних вище норм слідує, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не позивачем особисто, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 року по справі №490/12392/16-а.

Таким чином, відповідачем безпідставно не зараховано до страхового стажу періоди роботи у ВХО «Інстройвнєдрєніє» в період з 01.06.1993 р. по 24.09.1993 р. та у АТЗТ «Сумчанка» в період з 25.09.1993 р. по 30.12.1993 р.

Щодо періоду роботи в АТЗТ «СМУ-55» у період з 19.01.1994 р. по 01.03.1995 р., суд зазначає наступне.

В трудовій книжці ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 (а.с.38,39) та уточнюючій довідці зазначено період роботи в АТЗТ «СМУ-55» з 19.01.1994 р. по 01.03.1995 р. Відповідні записи зроблені у системному взаємозв`язку з іншими записами у трудовій книжці, йдуть у хронологічному порядку, не мають виправлень. Крім того, вказані записи завірені підпис начальника відділу кадрів. Дата прийняття на роботу та дата звільнення з підприємства не містять виправлень та оформлені належним чином. Будь-які розбіжності чи неточності в датах призначення або звільнення з роботи трудова книжка не містить.

Відповідно до пункту 1.1. Основних положень про вахтовий метод організації робіт, затверджених постановою Держкомпраці СРСР, Секретаріату ВЦРПС та Міністерства охорони здоров`я СРСР від 31 грудня 1987 рік № 794/33-82, вахтовий метод - це особлива форма організації робіт, заснована на використанні трудових ресурсів поза місцем їх постійного проживання за умови, коли не може бути забезпечене щоденне повернення працівників до місця постійного проживання. Робота організовується за спеціальним режимом праці, як правило, при підсумованого обліку робочого часу, а межвахтового відпочинок надається в місцях постійного проживання.

При вахтовому методі організації робіт встановлюється, як правило, підсумований облік робочого часу за місяць, квартал або за інший більш тривалий період, але не більше, ніж за рік. Обліковий період охоплює весь робочий час, час у дорозі від місця знаходження підприємства або від пункту збору до місця роботи і назад і час відпочинку, що припадає на даний календарний відрізок часу. При цьому тривалість робочого часу за обліковий період не повинна перевищувати нормального числа робочих годин, встановлених законодавством.

На підприємствах ведеться спеціальний облік робочого часу і часу відпочинку на кожного працівника по місяцях і наростаючим підсумком за весь обліковий період.

Таким чином, період роботи вахтовим методом має зараховуватись до трудового стажу в повному обсязі без будь-яких перерв.

Відповідач, відмовляючи у зарахуванні стажу, посилався лише на те, що зазначений запис не завірений печаткою організації, однак суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Щодо періодів роботи позивача в МПП «Відродження» у період з 03.04.1999 р. по 16.07.1999 р. та в КП «Бліц» з 01.12.2000 р. по 31.12.2000 р., суд зазначає наступне.

Підставою для не зарахування страхового стажу роботи у МПП «Відродження» та КП «Бліц» стало неправильно зазначене ім`я у даних реєстру застрахованих осіб. При цьому сама інформація про роботу на даних підприємствах мається у базі застрахованих осіб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 1998 року № 794 затверджене Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (надалі Положення № 794).

Так, згідно з нормами пункту 1 зазначеного Положення персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов`язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням (далі - відомості про фізичних осіб).

В основі персоніфікованого обліку, згідно пункту 3 Положення № 794 лежить обов`язковість і своєчасність подання відомостей про фізичних осіб; обов`язковість використання індивідуального ідентифікаційного номера даних Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів.

Згідно норм пункту 5 даного Положення персоніфікований облік здійснює Пенсійний фонд та його органи на місцях (далі - уповноважений орган).

Уповноважений орган з додержанням вимог статті 23 Закону України «Про інформацію» ( 2657-12 ) має право:

своєчасно одержувати в установленому порядку від фізичних осіб та роботодавців відомості, передбачені пунктом 1 цього Положення;

проводити у роботодавців перевірку достовірності поданих відомостей про фізичних осіб, зокрема перевірку фінансових та інших документів, що підтверджують зазначені відомості;

у встановленому порядку притягати до відповідальності осіб, винних у порушенні строків подання відомостей, а також подання неправдивих відомостей про фізичних осіб;

видавати у межах своєї компетенції нормативні акти та здійснювати роз`яснення з питань організації персоніфікованого обліку, а також інші права, що випливають із завдань персоніфікованого обліку (пункт 6 Положення № 794).

Уповноважений орган, відповідно до норм пункту 7 Положення № 794: створює і забезпечує функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про фізичних осіб та з цією метою організовує збирання, оброблення, систематизацію і зберігання відомостей про фізичних осіб;

забезпечує автоматизоване використання відомостей про фізичних осіб для визначення права на виплати за пенсійним страхуванням та розміру цих виплат;

надає фізичним особа відомості про них, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а у разі їх зміни, несвоєчасного надходження страхового збору (внесків), перегляду розміру виплачуваної пенсії, її індексації, зміни умов надання соціальних послуг чи перегляду питання про можливості їх надання - інформує письмово у встановлені строки застраховану особу;

надає роботодавцям допомогу в організації підготовки відомостей про фізичних осіб.

Уповноважений орган виконує функції щодо організації персоніфікованого обліку в тісній взаємодії з центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, державної податкової адміністрації, фінансовими органами, банківськими установами (пункт 8 Положення № 794).

Роботодавці мають право доповнювати та уточнювати подані до уповноваженого органу відомості про фізичну особу відповідно до законодавства (пункт 9 Положення №794).

Згідно з нормами статті 10 Положення № 794 Роботодавці зобов`язані:

в установленому порядку подавати уповноваженому органу достовірні відомості про фізичних осіб, які працюють у них;

надавати на вимогу фізичної особи копії документів з відомостями про неї стосовно персоніфікованого обліку.

Фізична особа має право:

ознайомлюватися з відомостями про неї, внесеними до системи персоніфікованого обліку;

у разі незгоди з відомостями, внесеними до системи персоніфікованого обліку, звертатися до уповноваженого органу із заявою про їх виправлення;

вимагати від роботодавців повного та своєчасного подання до уповноваженого органу відомостей стосовно персоніфікованого обліку.

Фізична особа для отримання в майбутньому виплат з Пенсійного фонду:

повідомляє під час приймання її на роботу свій ідентифікаційний номер з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів і відомості, які вносяться до системи персоніфікованого обліку;

повідомляє уповноважений орган та роботодавця про зміни у відомостях про неї стосовно персоніфікованого обліку;

подає уповноваженому органу або роботодавцю документи, які підтверджують відомості про себе, що мають бути внесені до системи персоніфікованого обліку (пункт 11,12 зазначеного Положення).

Отже, з аналізу зазначених норм, вбачається, що відповідальність за невірне оброблення відомостей в системі персоніфікованого обліку несе сам відповідач. А будь-які неточності в системі персоніфікованого обліку, не можуть слугувати єдиною підставою для не зарахування вказаних періодів роботи до страхового стажу. Крім того, відповідачем не взято до уваги інші дані, які можуть ідентифікувати позивача, зокрема прізвище, по-батькові, РНОКПП, місце роботи та періоди роботи на вказаних підприємствах.

З огляду на викладене, позивачем підтверджено свій трудовий стаж за вищевказані періоди.

Разом з тим, предметом спору у даній справі є наявність у позивача права на призначення пенсії за віком з дня досягнення пенсійного віку, що відноситься до виключної компетенції органу Пенсійного фонду України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З урахуванням встановленого судом порушення відповідачем вимог чинного законодавства щодо протиправності відмови у зарахування йому вказаних у позовній заяві періодів трудового стажу до страхового стажу, що дає право на пенсію за віком вказані періоди роботи, суд вважає за необхідне задовольнити і позовні вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу, що дає право на пенсію за віком, періоди роботи; з 21.01.1980 р. по 01.10.1981 р. навчання на підготовчих курсах підготовчого відділення з денною формою навчання у Харківському авіаційному інституті (на даний час - Національний аерокосмічний університет ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут»); з 01.06.1993 р. по 24.09.1993 р. час роботи на посаді муляра 4 розряду у ВХО «Інстройвнєдрєніє»; з 25.09.1993 р. по 30.12.1993 р. час роботи на посаді муляра 4 розряду у АТЗТ «Сумчанка»; з 16.02.1994 р. по 14.04.1994 р., з 16.06.1994 р. по 14.08.1994 р., з 16.11.1994 р. по 31.01.1995 р., з 16.02.1995 р. по 01.03.1995 р. час роботи на посаді муляра 4 розряду у АТЗТ «СМУ-55»; з 03.04.1999 р. по 16.07.1999 р. в МПП «Відродження» на посаді муляра; з 01.12.2000 р. по 31.12.2000 р. в КП «Бліц» на посаді муляра.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, відповідно до положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору в розмірі 1681 грн. 60 коп. пропорційно до розміру задоволених вимог.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 134 КАС України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3 ст. 134 КАС України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 КАС України).

На підтвердження понесених позивачем витрат з правничої допомоги до матеріалів справи надано договір про надання правничої (правової) допомоги від 01 жовтня 2020 р., з якого вбачається, що вартість поглуг адвоката за підготовку позовної заяви та участь у розгляді справи складає 2500 грн. (а.с.58) та квитанціями про оплату правової допомоги від 05.10.2020 року у розмірі 1250 грн. та від 15.10.2020 р. у розмірі 1250 грн. (а.с.61)

Проаналізувавши подані позивачем документи, враховуючи критерії обґрунтованості та співмірності, суд приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу в сумі 1500 грн. пропорційно до розміру задоволених вимог та з урахуванням того, що судове засідання у справі не проводилося, справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в частині не зарахування ОСОБА_1 наступних періодів трудового стажу:

- з 21.01.1980 р. по 01.10.1981 р. навчання на підготовчих курсах підготовчого відділення з денною формою навчання у Харківському авіаційному інституті (Національний аерокосмічний університет ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут»);

- з 01.06.1993 р. по 24.09.1993 р. час роботи на посаді муляра 4 розряду у ВХО «Інстройвнєдрєніє»;

- з 25.09.1993 р. по 30.12.1993 р. час роботи на посаді муляра 4 розряду у АТЗТ «Сумчанка»;

- з 16.02.1994 р. по 14.04.1994 р., з 16.06.1994 р. по 14.08.1994 р., з 16.11.1994 р. по 31.01.1995 р., з 16.02.1995 р. по 01.03.1995 р. час роботи на посаді муляра 4 розряду у АТЗТ «СМУ-55»;

- з 03.04.1999 р. по 16.07.1999 р. в МПП «Відродження» на посаді муляра;

- з 01.12.2000 р. по 31.12.2000 р. в КП «Бліц» на посаді муляра;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) наступні періоди:

- з 21.01.1980 р. по 01.10.1981 р. навчання на підготовчих курсах підготовчого відділення з денною формою навчання у Харківському авіаційному інституті (Національний аерокосмічний університет ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут»);

- з 01.06.1993 р. по 24.09.1993 р. час роботи на посаді муляра 4 розряду у ВХО «Інстройвнєдрєніє»;

- з 25.09.1993 р. по 30.12.1993 р. час роботи на посаді муляра 4 розряду у АТЗТ «Сумчанка»;

- з 16.02.1994 р. по 14.04.1994 р., з 16.06.1994 р. по 14.08.1994 р., з 16.11.1994 р. по 31.01.1995 р., з 16.02.1995 р. по 01.03.1995 р. час роботи на посаді муляра 4 розряду у АТЗТ «СМУ-55»;

- з 03.04.1999 р. по 16.07.1999 р. в МПП «Відродження» на посаді муляра;

- з 01.12.2000 р. по 31.12.2000 р. в КП «Бліц» на посаді муляра.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) витрати зі сплати судового збору в сумі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. 60 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Осіпова