Справа № 160/5815/21
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2021 року Справа № 160/5815/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В. розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині проведення перерахунку і виплати пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, №21-22 вих.-21 від 15.02.2021, за період з 01.10.2020 по 31.01.2021 включно;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині проведення перерахунку і виплати пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, №21-28 вих.-21 від 19.02.2021, за період з 01.02.2020 по 30.09.2020 включно;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині застосування обмеження максимального розміру пенсії розміром десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, при перерахунку пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату, з урахуванням раніше проведених виплат, пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, №21-22 вих.-21 від 15.02.2021, за період з 01.10.2020 по 31.01.2021 включно без обмеження максимального розміру десятьма мінімальними розмірами прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату, з урахуванням раніше проведених виплат, пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, № 21-28 вих. -21 від 19.02.2021, за період з 01.02.2020 по 30.09.2020 включно без обмеження максимального розміру десятьма мінімальними розмірами прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність;
- допустити негайне виконання цього рішення в частині присудження виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у десятиденний строк звіт про виконання судового рішення, відповідно до вимог ст.382 КАС України.
В обґрунтування позову зазначено, що з серпня 2010 року отримує пенсію по втраті годувальника, призначену на підставі Закону України «Про прокуратуру». Позивачем отримано довідку Дніпропетровської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, №21-22 вих-21 від 15.02.2021 та №21-28 вих.21 від 19.02.2021. У лютому 2021 року позивач звернулася до Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії та додала відповідні довідки. Однак, відповідач відмовив у перерахунку пенсії позивачу.
Позивач вважає протиправними дії відповідача, які виразились у обмеженні встановленої позивачу згідно даних довідок пенсії по втраті годувальника розміром десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697 та Закону України від 15.12.2020 №1082 «Про Державний бюджет України на 2021 рік», а також призначення нарахування і виплати пенсії по втраті годувальника за перерахунком, проведеним згідно наданих довідок.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Від відповідача 05.05.221 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію по втраті годувальника, як член сім`ї прокурора, що перебувала на його утриманні на момент смерті. Органи Пенсійного фонду України керуються діючою на момент перерахунку статтею 86 Закону №1697, відповідно до якої, максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.
Від позивача 05.05.2021 до суду надійшла відповідь на відзив, яка обгрунтована доводами позовної заяви.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з серпня 2010 року отримує пенсію по втраті годувальника ОСОБА_2 , як член сім`ї прокурора, що перебувала на його утриманні на момент смерті.
Позивачем отримано довідки Дніпропетровської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій № 21-22 вих-21 від 15.02.2021 та №21-28 вих.21 від 19.02.2021.
Згідно довідки Дніпропетровської обласної прокуратури № 21-22 вих-21 від 15.02.2021 розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 11.09.2020 за відповідною посадою старший прокурор відділу (прирівняною) прокурор прокуратури становить:
- матеріальні допомоги для оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань 4414,20 грн. та 4414,20 грн.,
Згідно довідки Дніпропетровської обласної прокуратури № 21-28 вих-21 від 19.02.2021 розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 06.09.2017 за відповідною посадою старший прокурор відділу (прирівняною) прокурор прокуратури становить:
- посадовий оклад 5730 грн.,
- надбавка за класний чин/оклад за військовим званням 2200,00 грн.,
- надбавка за вислугу років (40%) 2292,00 грн.,
- інші щомісячні надбавки, доплати 7155,40 грн.,
- матеріальні допомоги для оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань 2316,99 грн. та 2316,99 грн.,
Зазначені довідки разом із заявою про перерахунок пенсії подані до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернулася за захистом порушеного права до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
На час призначення позивачу пенсії по втраті годувальника (2010 рік) особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначалися статтею 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ).
Згідно з частиною 16 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ визначено, що членам сімей прокурора або слідчого (батькам, дружині, чоловіку, дітям, які не досягли 18 років або старшим цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення ними 18 років, а тим, які навчаються, - до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку), які були на його утриманні на момент смерті, призначається пенсія на випадок втрати годувальника, за наявності у нього стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків від середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім`ї, 80 відсотків - на двох і більше членів сім`ї.
Відповідно до ч. 12 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.
Згідно з ч. 17 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.
Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668 (далі - Закон №3668) до статті 50-1 Закону №1789 внесено зміни, внаслідок яких наведена вище частина 17 статті 50-1 Закону №1789-XII з 01.10.2011 стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.
Також, Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668 від 08.07.2011 до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Разом з тим, положення статті 50-1 Закону №1789 щодо підстав та порядку перерахунку пенсій прокурорам змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668 від 08.07.2011 не зазнали. Відбулась лише зміна порядкового номеру частин статті, що регламентували вказаний порядок та підстави.
Відповідно до пункту 2 розділу II „Прикінцеві та перехідні положення" Закону від 08.07.2011 №3668 обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
З 14.10.2014 прийнято Закон України «Про прокуратуру» №1697 (далі Закон №1697).
Частина 20 статті 86 Закону №1697 (в первинній редакції) мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Отже, первісна редакція частини 20 статті 86 Закону №1697 та частина 17 (з 01.10.2011 - вісімнадцята) статті 50-1 Закону № 1789 містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.
Розділ XII Прикінцеві положення Закону №1697 щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у т.ч. стаття 86) даного Закону набрали чинності з 15.07.2015. Водночас з 15.07.2015 втратив чинність Закон №1789 (крім пункту 8 частини 1 статті 15, частини 4 статті 16, абзацу 1 частини 2 статті 46-2, статті 47, частини 1 статті 49, частини 5 статті 50, частин 3, 4, 6 та 11 статті 50-1, частини 3 статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).
З 01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №76 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №76), яким, крім іншого, внесено наступні зміни:
- частину 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789 (діяла до 15.07.2015) викладено в наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»;
- частину 20 статті 86 Закону України від 14.10.2014 «Про прокуратуру» №1697 (набрала чинності 15.07.2015) викладено у наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».
Однак, Кабінет Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.
У грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи №3 -209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 згідно з яким:
- визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;
- положення частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697 визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(ІІ)/2019:
- частина 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697 зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
- частина 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697 підлягає застосуванню в первинній редакції: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вишу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Таким чином, позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону №1697 на підставі зазначених довідок.
Зазначене підтверджується висновками Верховного Суду у зразковій справі №560/2120/20 (постанова від 14.09.2020 року).
При цьому, згідно з п. 1 та 2 Прикінцевих положень Закону України №911 від 24.12.2015, цей Закон набирає чинності з 1 січня 2016 року та дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року. Крім того, відповідно до п. 1 Прикінцевих Положень Закону України від 06.12.2016 року №1774 цей Закон набирає чинності з 1 січня 2017 року.
З наведеного слідує, що законодавець чітко визначив коло суб`єктів, на яких поширюється дія даної норми, до якого позивач не входить, так як у даних правовідносинах має місце перерахунок пенсії, а не її призначення.
Звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або знесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.
Отже, передбачені вищенаведеними нормами Законів № 1697 та №3668 обмеження пенсій максимальним розміром застосовується лише до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016, в той же час як пенсія позивачу по втраті годувальника згідно Закону України «Про прокуратуру» вперше призначена ще у 2010 році.
Отже, в даному випадку до розміру пенсії позивача не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії.
Застосування нових положень до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, суперечить вимогам частини 1 статті 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність.
Тобто, безпідставним є застосування до правовідносин норм Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697, оскільки вказаний закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності.
Аналогічна правова позиція викладена у Рішенні Верховного Суду від 14.09.2020 справа №560/2120/20, у зразковій справі про перерахунок пенсій прокурорів відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019.
Отже, враховуючи викладене, позивач має право на перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Суд вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій, натомість позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Щодо вимоги про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Здійснивши системний аналіз положень КАС України, суд вважає, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, а отже наділений правом, а не закріпленим обов`язком, під час прийняття рішення у справі.
Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а у разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладанням штрафу.
При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.
З огляду на не наведення заявником аргументів на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів, як встановлення судового контролю і ненадання останнім доказів в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача у встановленні судового контролю за виконанням судового рішення в даній справі, шляхом подання звіту про виконання рішення суду, яке набрало законної сили.
Зі змісту позовної заяви не вбачається, що загальний порядок виконання судового рішення не дасть в подальшому очікуваного результату, або, що відповідач буде створювати перешкоди для виконання такого рішення.
Суд зауважує, що зазначена позиція кореспондується позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 31.08.2018 у справі №235/7638/16-а.
Заявник не навів жодних обґрунтувань та не надав жодних доказів, які б підтверджували необхідність застосування процесуального інституту судового контролю за виконанням судового рішення, а тому суд доходить висновку про відмову позовних вимог в даній частині.
Щодо вимоги допустити до негайного виконання рішення суду, суд зазначає наступне.
Відповідно ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць;
Негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини 1 статті 263, пунктами 1 - 4 частини 1 статті 283 цього Кодексу.
Тобто, положенням статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України визначено категорії адміністративних справ, рішення у яких виконуються або можуть виконуватися негайно, до набрання рішенням законної сили.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи, може звернути до негайного виконання рішення у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини 1 цієї статті.
Втім суд зазначає, що судом прийнято рішення про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу.
Рішення про присудження періодичних платежів, про стягнення всієї суми боргу при присуджені платежів, судом не приймалося, а отже суд доходить висновку про неможливість застосовування порядку виконання судового рішення, визначеного ст. 371 Кодексом адміністративного судочинства України.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи положення статті 139 КАС України та часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 255, 257 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо проведення перерахунку і виплати пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, №21-22 вих.-21 від 15.02.2021 за період з 01.10.2020 по 31.01.2021 включно.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо проведення перерахунку і виплати пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, №21-28 вих.-21 від 19.02.2021 за період з 01.02.2020 по 30.09.2020 включно.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо застосування обмеження максимального розміру пенсії розміром десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, при перерахунку пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату, з урахуванням раніше проведених виплат, пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, №21-22 вих.-21 від 15.02.2021, за період з 01.10.2020 по 31.01.2021 включно без обмеження максимального розміру десятьма мінімальними розмірами прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату, з урахуванням раніше проведених виплат, пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, № 21-28 вих. -21 від 19.02.2021, за період з 01.02.2020 по 30.09.2020 включно без обмеження максимального розміру десятьма мінімальними розмірами прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати зі сплати судового збору у сумі 454,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська