Справа № 160/7574/21
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2021-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2021 року Справа № 160/7574/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційні облікові системи» до Головного управління Держпраці у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішень,-,-
12.05.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інноваційні облікові системи» (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпраці у Кіровоградській області (далі відповідач), в якій позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Кіровоградській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №КР1199/217/АВ/ТД-ФС від 13.04.2021;
- визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпраці у Кіровоградській області про усунення виявлених порушень законодавства про працю №КР1199/217/АВ/П від 15.02.2021 р.;
-визнати протиправним та скасувати Акт інспекційного відвідування № КР1199/217/АВ від 15.02.2021р.
Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено наступне. Оспорювані постанова та припис складені відповідачем на підставі Акту інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю. Підприємством було правомірно укладено договір підряду (цивільно-правову угоду) з працівником ОСОБА_1 . Вказана угода не має ознак трудового договору. Факт виконання робіт підтверджено актами здачі-приймання робіт (надання послуг). Вказана особа не була включена до штату підприємства, не мала робочого місця, не виконувала роботу протягом робочого часу підприємства. Позивач зазначає, що ОСОБА_1 не звертався до органу управління з заявою про прийняття його на роботу, та ніколи не надавав будь-які документи, що необхідні для прийому на роботу. Наведена цивільно-правова угода є чинною, не визнана судом не дійсною.
Також, відповідачем допущено процедурні порушення при винесенні оскаржуваних постанови, припису та акту. Відповідно до ст. 265 КЗпП України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі наявності одного з порушень, перелічених у вказаній статті. Однак, оскільки порушень не було допущено позивачем, застосування штрафних санкцій та притягнення до відповідальності за таких обставин є безпідставним, з огляду на що позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику) учасників справи ( у письмовому провадженні).
Одночасно з адміністративним позовом до суду було надано заяву про забезпечення позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційні облікові системи» про забезпечення позову задоволено частково. Зупинено дію постанови Головного управління Держпраці у Кіровоградській області № КР1199/217/АВ/ТД-ФС від 13.04.2021 року про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Інноваційні облікові системи» штрафу до винесення рішення у справі № 160/7574/21.
31.05.2021 р. відповідачем надано письмовий відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого зазначено, що відповідно до наказу Головного управління від 11.02.2021 року № 108 «Про проведення інспекційного відвідування» головному державному інспектору ОСОБА_2 та головному державному інспектору ОСОБА_3 доручено здійснити з 11.02.2021 по 24.02.2021 року інспекційне відвідування з питань додержання законодавства про працю (виявлення неоформлення трудових відносин) у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Інноваційні облікові системи». За результатами інспекційного відвідування був складений Акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № КР1199/217/АВ від 15.02.2021 року. В ході проведення інспекційного відвідування встановлено, що у ТОВ «Інноваційні облікові системи» наявний випадок укладання цивільно-правової угоди, яка має ознаки трудового договору, який повинен укладатись у відповідності до норм трудового законодавства. Так, державними інспекторами під час проведення інспекційного відвідування встановлено, що на торговій точці працював продавець-консультант і наладчик пристроїв для куріння ОСОБА_1 , що надає послуги підприємству на підставі цивільно-правової угоди та факт отримання послуг підтверджується актами приймання-передачі матеріалів/товарно-матеріальних цінностей. Вищезазначені порушення стали підставою для винесення оскаржуваної постанови, яка є законною та обґрунтованою, винесеною на підставі та у відповідності до норм діючого законодавства, а тому вважає, що підстави для її скасування відсутні. З огляду на викладене відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити.
Позивачем надано відповідь на відзив, в якій не погоджується з доводами, викладеними відповідачем, вважає їх не обґрунтованими та такими, що не відповідають чинному законодавству України.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до наказу Головного управління від 11.02.2021 року № 108 «Про проведення інспекційного відвідування» головному державному інспектору ОСОБА_2 та головному державному інспектору ОСОБА_3 доручено здійснити з 11.02.2021 р. по 24.02.2021 р. інспекційне відвідування з питань додержання законодавства про працю на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Інноваційні облікові системи» в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна 48, ТЦ « Депот» у зв`язку із наявністю інформації, передбаченої пп. 3 п. 5 Порядку № 823.
За результатами проведення інспекційного відвідування ТОВ «Інноваційні облікові системи» складено Акт № КР1199/217/АВ від 15 лютого 2021року.
Згідно з висновками, викладеними в Акті № КР1199/217/АВ від 15 лютого 2021року, встановлено порушення вимог чинного трудового законодавства, а саме, порушення вимог ст. 21, 24 КЗпП України, згідно до яких працівник н може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, відносно одного працівника ОСОБА_1 .
На підставі Акта № № КР1199/217/АВ від 15 лютого 2021 року винесено припис №КР1199/217/АВ/П від 15.02.2021 року та постанову про накладення штрафу у розмірі 60 000,00 грн. уповноваженими особами від 13.04.2021 року № КР1199/217/АВ/ТД-ФС.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 259 Кодексу законів про працю України передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування) визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 "Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержання законодавства про працю» (далі-Порядок № 823).
Відповідно до п.2 Порядку №823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Відповідно до п. 16, 18, 20, 21 Порядку №823 за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.
Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.
Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів після дня підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.
Припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування.
Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.
Припис складається у двох примірниках, що підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою.
Один примірник припису залишається в об`єкта відвідування.
У відповідності до вимог п.5 Порядку № 823 інспекційні відвідування проводяться з таких підстав, зокрема, рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.
Згідно пунктів 8 та 9 Порядку № 823 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню. Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення. На вимогу об`єкта відвідування або уповноваженої ним посадової особи інспектор праці надає копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та вносить запис про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису.
Пунктом 14 Порядку № 823 визначено, що під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право:
1) перевіряти в інспектора праці наявність службового посвідчення;
2) одержувати копію направлення на проведення інспекційного відвідування;
3) не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі:
відсутності службового посвідчення;
якщо на офіційному веб-сайті Держпраці не оприлюднено рішення Мінсоцполітики про затвердження форми акта інспекційного відвідування;
4) вимагати припинення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у разі перевищення визначеного пунктом 10 цього Порядку максимального строку здійснення такого заходу;
5) подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження до акта або припису;
6) вимагати від інспектора праці внесення запису про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису об`єктом відвідування або уповноваженою ним посадовою особою;
7) перед підписанням акта бути поінформованим про свої права та обов`язки;
8) вимагати від інспектора праці додержання вимог законодавства;
9) вимагати нерозголошення комерційної таємниці або конфіденційної інформації об`єкта відвідування;
10) оскаржувати в установленому законодавством порядку неправомірні дії інспектора праці;
11) отримувати консультативну допомогу від інспектора праці з метою запобігання порушенням під час проведення інспекційних відвідувань, невиїзних інспектувань;
12) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки.
З аналізу пунктів 8, 9 та 14 Порядку № 823 судом встановлено, що у відповідача наявний обов`язок повідомлення про проведення інспекційного відвідування об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі; обов`язок пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення; обов`язок на вимогу об`єкта відвідування або уповноваженої ним посадової особи надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування. Вказаним обов`язкам відповідача кореспондує право об`єкта відвідування або уповноваженої ним посадової особи не допускати до проведення інспекційного відвідування.
Як встановлено судом із копії направлення на проведення інспекційного відвідування від 11.02.2021 року № 108/02.3, ОСОБА_1 отримано направлення на перевірку під підпис.
Судом також встановлено, що позивач допустив працівників відповідача до інспекційного відвідування, що не заперечується сторонами та вказано безпосередньо у акті інспекційного відвідування від 15.02.2021 року № КР1199/217/АВ.
Згідно ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, судом встановлено, що позивач допустив відповідача до проведення інспекційного відвідування та не скористався своїм правом не допуску до проведення інспекційного відвідування.
Суб`єкт господарювання, який вважає порушеним порядок та підстави призначення перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень трудового та іншого законодавства, дотримання якого перевіряється контролюючими органами.
За вказаних обставин судом відхиляються доводи позивача про те, що відповідач порушив законодавство в частині призначення та проведення інспекційного відвідування, та суд зауважує, що означені доводи не можуть бути підставою для скасування оскаржуваних постанови та припису.
Щодо оскарження Акту перевірки від 15.02.2021 року № КР1199/217/АВ Головного управління Держпраці у Кіровоградській області суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до п.п.5 п. 6 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою КМУ від 11.02.2015 № 96 Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Акт проведення перевірки є службовим документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні тієї або іншої перевірки порушення, він є носієм доказової інформації про виявлені порушення, та його зміст може бути оспорено шляхом подання до контролюючого органу за основним місцем обліку заперечень.
Сам собою акт перевірки та дії посадових осіб контролюючого органу зі складання цього акта не створюють правових наслідків у вигляді виникнення обов`язків, зміни чи припинення будь-яких прав суб`єкта господарювання, крім виникнення права на подання зауважень до акта.
Таким чином, акт перевірки не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання, не є обов`язковим рішенням суб`єкта владних повноважень.
Отже, складання акту перевірки належить до дискреційних повноважень органу державної влади з відображення порушень, що були виявлені в ході перевірки. За юридичною природою акт перевірки не є індивідуально-правовим актом та не створює правових наслідків для суб`єкта господарювання.
Щодо оскарження припису Головного управління Держпраці у Кіровоградській області про усунення виявлених порушень законодавства про працю №КР1199/217/АВ/П від 15.02.2021 р. та постанови Головного управління Держпраці у Кіровоградській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №Кр1199/217/АВ/ТД-ФС від 13.04.2021 року суд зазначає наступне.
Трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини регулює Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП України).
Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників.
Частиною 1 ст.21 КЗпП України визначено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.
Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.
Згідно із ч.3 ст.24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У постанові Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» зазначено, що відповідно до частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України Кабінет Міністрів України постановляє: установити, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв`язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із пятьма особами.
Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Отже, зазначеною постановою Кабінету Міністрів України №413 чітко встановлено обов`язок подавати повідомлення про прийняття працівника на роботу власником підприємства до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із зазначених способів.
Проте, за інформацією Пенсійного фонду України страхувальником ТОВ «Інноваційні облікові системи» (РНОКПП 39770806) станом на час проведення перевірки 11.02.2021року не подано повідомлення про початок трудових відносин щодо продавця-консультанта ОСОБА_1 .
Цивільно-правовий договір - це угода між громадянином і організацією (підприємством тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.
Серед ознак, за допомогою яких відрізняються один вид договору від іншого, можна виділити такі.
За договором підряду, укладеним між власником і громадянином, останній зобов`язується за винагороду виконувати для підприємства індивідуально визначену роботу. Основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.
Предмет будь-якого цивільно-правового договору не може бути визначений інакше як конкретний результат праці або виконання певного завдання замовника. В даному випадку замовник на відміну від трудового договору сплачує не робочий процес, а результат цього процесу.
Таким чином, основним критерієм відмінності цивільно-правового договору є те, що він укладається з метою досягнення результатів праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство, а трудовий - регулює сам процес праці.
Схема розмежування цивільно-правових і трудових договорів за критерієм їх предмета (об`єкта) така: якщо фізична особа взяла на себе обов`язок виконати роботу і передати замовникові результат роботи - це договір підряду або інший цивільно-правовий договір; якщо ж громадянин виконує роботи під керівництвом іншої сторони, що прийняла на себе обов`язок організовувати працю, одержала право давати вказівки щодо послідовності проведення робіт - це трудовий договір.
Відповідно до ст.23 КЗпП України, трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.
Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.
Отже, за наявності ознак, визначених трудовим відносинам, укладається трудовий договір, а за наявності ознак, визначених цивільно-правовим відносинам, укладається цивільно-правовий договір.
Перевіряючи питання оформлення трудових відносин між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інноваційні облікові системи» та фізичними особами, які працюють чи працювали у позивача, встановлено, що предметом діяльності позивача відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є інша діяльність із забезпечення трудовими ресурсами ( квед 78.30).
В акті перевірки від 15.02.2021 року за №КР1199/217/АВ встановлено, що в ході проведення перевірки у ТОВ «Інноваційні облікові системи» з питань виявлення неоформлених трудових відносин за адресою: АДРЕСА_1 , торгова точка « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на цій торгівельній точці працювали продавець ОСОБА_4 , яка працевлаштована офіційно в ПП «Фортуна-Тютюн» та продавець-консультант ОСОБА_5 , який повідомив, що працевлаштований на фірмі Glo та надав для огляду договір про надання послуг між ним та ТОВ «Інноваційні облікові системи».
Як вбачається із матеріалів даної адміністративної справи, позивачем було надано цивільно-правові договори з ОСОБА_1 , а також акти прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг).
Договором про надання послуг №IAS-478/21, що укладений між ТОВ «Інноваційні облікові системи» та ОСОБА_1 , а саме, пунктом 2.2 викладено наступні умови договору:
- виконавець інформує споживачів про наявність продукції і її властивості при особистому спілківанні та/або телефоном, та/або в роздрібних пунках продажу;
- виконавець здійснює непрямі продажі та переключення споживачів відповідно до плану продажу на умовах, передбачених договором, а також відповідно до інших вказівок замовника, надає інші послуги, передбачені договором.
При цьому, в укладеному договорі не визначається обсяг виконуваної роботи, а обумовлюється у вигляді зобов`язання виконувати роботи (надавати послуги) за вказаною сферою діяльності.
В матеріалах справи наявний додаток А до Договору про надання послуг №IAS-478/21 від 29 січня 2021 року, який містить пряму заборону створювати в оточуючих враження про те, що виконавець є працівником ТОВ «Інноваційні облікові системи» або БАТ Україна, або представляє будь-кого з них та не має спілкуватись від імені ТОВ «Інноваційні облікові системи» або БАТ Україна з журналістами, представниками органів державної влади або місцевого самоврядування.
Укладання договору про надання послуг та додатків до нього мають на меті підміну трудових відносин між юридичною та фізичною особою цивільно-правовими.
Стаття 626 ЦК України визначає загальне поняття цивільно-правового договору. Відповідно, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Виконавець робіт, на відміну від найманого працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку. Наказ (розпорядження) про прийом на роботу не видається.
Сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі, згідно з вимогами ст.208 ЦК України. Такі угоди застосовуються для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і у разі досягнення зазначеної мети вважаються виконаними і дія їх припиняється.
Відповідно до ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (частина 1 статті 843 ЦК України).
Основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.
Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.
Трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання, трудова діяльність не припиняється.
Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.
Умовами цивільно-правового договору позивача, укладених між сторонами, визначено, що фізична особа беруть на себе обов`язок виконати певні роботи, а саме продавця-консультанта з продажу пристроїв для куріння з визначеним планом продажу, який встановлюється позивачем щомісячно, що свідчить про тривалість трудових відносин.
Судом також встановлено, що ОСОБА_1 було фактично виконано роботи, що також підтверджується актами виконаних робіт за кожним договором.
Отже, суд дійшов висновку, що всі вищезазначені обставини та характер виконуваної роботи вказують на те, що предметом цих договорів є процес праці, а не її кінцевий результат.
З наведеного встановлено, що позивачем здійснюється підміна трудового договору, укладеним цивільно-правовим договором, оскільки в договорі зазначено про процес робіт, які мають постійний характер виконання.
Таким чином, враховуючи специфіку виконаних робіт працівником, який працював по цивільно-правовому договору, Товариством з обмеженою відповідальністю «Інноваційні облікові системи» фактично було допущено працівника ОСОБА_1 до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом, без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівників на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що свідчить про порушення позивачем вимог ч.3 ст.24 КЗпП України.
Пунктом 2 ч.5 ст.50 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що роботодавцям забороняється застосовувати працю громадян без належного оформлення трудових відносин, вчиняти дії, спрямовані на приховування трудових відносин.
В даному випадку, позивач застосовував працю фізичної особи ОСОБА_1 без належного оформлення трудових відносин та вчинив дії, спрямовані на приховування трудових відносин, шляхом укладення договору цивільно-правового характеру.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Таким чином, припис Головного управління Держпраці у Кіровоградській області про усунення виявлених порушень законодавства про працю №КР1199/217/АВ/П від 15.02.2021 р., постанову Головного управління Держпраці у Кіровоградській області про накладення штрафу № КР1199/217/АВ/ТД-ФС від 13.04.2021 року відповідають вимогам п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційні облікові системи» є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 16.06.2021 р.

Суддя О.С. Рябчук