Справа № 440/1707/21
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/1707/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

судді Супруна Є.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Лисака С.В.,

представника відповідача Нємченка В.І.,

представника третьої особи - адвоката Іваненко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/1707/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Паф Гарант" про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

02 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Управління з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради (надалі - відповідач, Управління), в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, що затверджені наказом відповідача від 12.07.2019 №135 "Реконструкція нежитлової будівлі з розширенням за рахунок добудови та надбудови по АДРЕСА_1 " з подальшими змінами затвердженими наказом від 11.09.2019 №190;

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 12.07.2019 №135 про затвердження Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва "Реконструкція нежитлової будівлі з розширенням за рахунок добудови та надбудови по АДРЕСА_1 ";

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 11.09.2019 №190 про затвердження Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва "Реконструкція нежитлової будівлі з розширенням за рахунок добудови та надбудови по АДРЕСА_1 ".

Мотивуючи свої вимоги, позивач стверджував, що видані Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, що затверджені наказом відповідача від 12.07.2019 №135 "Реконструкція нежитлової будівлі з розширенням за рахунок добудови та надбудови по АДРЕСА_1 " з подальшими змінами затвердженими наказом від 11.09.2019 №190 порушують Закону України "Про охорону культурної спадщини", Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" та вимоги ДБН.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 поновлено строк звернення до суду з даним позовом, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі із призначення її до розгляду на 24.03.2021. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Паф Гарант" (надалі - ТОВ "Паф Гарант").

До цього, ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.03.2021 заяву адвоката Черненко Л.В., подану в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову у даній справі залишено без задоволення.

15.03.2021 до суду від позивача надійшла заява про зміну підстав позову (а.с. 52-22), яка протокольною ухвалою від 24.03.2021 прийнята судом до розгляду.

Мотивуючи нові підстави позову, заявник посилається вже на те, що Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва "Реконструкція громадського будинку (банку) під готель з розширенням за рахунок добудови та надбудови по АДРЕСА_1 " були видані Управлінням з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради за заявою ТОВ "Паф Гарант" на підставі та з урахуванням, зокрема ДБН 360-92** та ДБН Б.2.2-12:2018, який втратив чинність. З огляду на це позивач стверджує, що вищезазначені Містобудівні умови та обмеження, які ґрунтуються на ДБН, що втратили чинність, не можуть слугувати підставою для видачі дозволу ТОВ "Паф Гарант" на виконання будівельних робіт. Додав, що видача Містобудівних умов та обмежень на підставі ДБН, який втратив чинність, порушує права позивача, як суміжного землекористувача, оскільки створюється загроза порушення його прав на дотримання будівельних норм при проведенні будівельних робіт суміжним землевласником.

23.03.2021 до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача висловив свої заперечення проти задоволення позову. Зазначив, що під час підготовки та надання оскаржуваних містобудівних умов і обмежень норми чинного законодавства Управлінням порушено не було, тоді як ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" враховуючи офіційних реєстр діючих нормативно-правових актів міністерства під час видачі спірних містобудівних умов і обмежень були діючими (а.с. 59-64).

Третя особа письмових пояснень не надала, натомість присутній у судових засіданнях представник висловив свою незгоду із заявленим позовом, посилаючись на його безпідставність з одного боку та на дотримання як замовником, так і виконавцем державних будівельних норм і правил під час розроблення та затвердження містобудівних умов і обмежень - з іншого.

У судовому засіданні 24.03.2021 суд, задовольнивши клопотання представника третьої особи про виклик свідків, оголосив перерву у справі до 06.04.2021, поклавши обов`язок із забезпечення явки свідків на ініціатора звернення.

Явку свідків третя особа не забезпечила, у зв`язку з чим в подальшому представник відмовився від підтримання клопотання про їх виклик.

06.04.2021 до суду від Управління надійшло клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду з позовом.

Ухвалою суду від 06.04.2021 це клопотання залишено без задоволення. Для надання додаткових доказів оголошено перерву до 15.04.2021.

У судовому засіданні 15.04.2021 суд, визнавши причини неявки представника позивача неповажними, задовольнив його клопотання та відклав розгляд справи на 13.05.2021.

У судовому засіданні 13.05.2021 суд, задовольнивши клопотання представника позивача, відклав розгляд справи на 08.06.2021 для надання додаткових доказів.

У судовому засіданні 08.06.2021 суд постановив рішення по суті.

Представники сторін під час виступів у судових засіданнях підтримали власні позиції, кожен наполягаючи на своєму, примирення не досягли.

Суд, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Позивач, ОСОБА_1 , є власником та орендарем нерухомого майна, що знаходиться по АДРЕСА_1 . До складу даного майна, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 20-36), входять земельні ділянки та нежитлові приміщення в адміністративному будинку.

За цією ж адресою знаходиться нежитлова будівля (банк), власником якої є ТОВ "Паф Гарант", яке, відповідно, є суміжним землекористувачем з ОСОБА_1 .

Як стверджує позивач, Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, що затверджені наказом Управління з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради від 12.07.2019 №135 "Реконструкція громадського будинку (банку) під готель з розширенням за рахунок добудови та надбудови по АДРЕСА_1 " з подальшими змінами, затвердженими наказом від 11.09.2019 №190, які предметом оскарження у даній справі, видані на підставі та з урахуванням вимог, зокрема ДБН 360-92**, який втратив чинність, вимог ДБН Б.2.2-12:2018 "Планування і забудова територій".

З огляду на це позивач у додаткових поясненнях (а.с. 178-181) зазначив, що надання відповідачем дозволу ТОВ "Паф Гарант" на підставі документації, до складу якої входять Містобудівні умови та обмеження, які ґрунтуються на ДБН, що втратили чинність, призведе до порушення його прав, як суміжного землекористувача, гарантованих зокрема статтею 5 Закону України "Про основи містобудування", відповідно до зобов`язальних приписів якої при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені розробка містобудівної документації, проектів конкретних об`єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням норм і правил та з урахуванням законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва.

Відповідно ж до документів, які надані третьою особою, позивач встановив, що нежитлова будівля по АДРЕСА_1 , яка переобладнується під готель шляхом реконструкції, надбудови та добудови має забезпечуватися теплотрасою, яка виходить посередині стіни нежитлового будинку, що належить ОСОБА_1 на праві власності; порушено пожежні відстані до сусіднього об`єкту, а саме - відстань від проектованого об`єкту до існуючих будівель та споруд має бути 10 м, тоді як в документах поданих до ДАБІ реконструйований об`єкт стоїть впритул; ґанок реконструйованого об`єкту готелю з тильної сторони фасаду розміщується на земельній ділянці, що належить ОСОБА_1 на праві платного користування відповідно до договору оренди земельної ділянки.

Перевіряючи обставини повідомлені учасниками справи, суд з`ясовував обставини чинності ДБН 360-92** та ДБН Б.2.2-12: НОМЕР_1 , на які вказує позивач.

Так, суд з`ясував, що пунктом 1 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житловокомунального господарства України від 23.04.2018 №100 затверджені ДБН Б.2.2-12:2018 "Планування і забудова територій".

Відповідно до пункту 2 цього ж Наказу, ДБН Б.2.2-12:2018 набирають чинності з першого числа місяця, що настає через 90 днів з дня їх опублікування в офіційному друкованому виданні Міністерства "Інформаційний бюлетень Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житловокомунального господарства України".

Пунктом 3 Наказу встановлено, що з набранням чинності ДБН Б.2.2-12:2018 визнаються такими, що втратили чинність, ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", затверджені наказом Держкоммістобудування України від 17.04.1992 №44; наказами Мінбудархітектури України від 23.06.1993 №91, від 17.12.1993 № 231, наказами Держкоммістобудування України від 29.04.1996 №73, від 11.03.1997 №33, від 25.09.1997 №164, наказами Держбуду України від 25.11.1997 №29, від 02.02.1999 №21, від 16.09.1999 №227, від 11.04.2001 №89, від 18.07.2001 №145, наказами Мінрегіонбуду України від 13.10.2008 №457, від 13.10.2008 №457, від 04.12.2009 №555, від 21.06.2011 №67, ДБН Б.2.4-1-94 "Планування і забудова сільських поселень", затверджені наказом Мінбудархітектури України від 05.01.1994 №6, ДБН Б.2.4-3-95 "Генеральні плани сільськогосподарських підприємств", затверджені наказом Держкоммістобудування України від 27.01.1995 №17, ДБН Б.2.4-4-97 "Планування і забудова малих сільськогосподарських підприємств та селянських (фермерських) господарств", затверджені наказом Держкоммістобудування України від 25.03.1997 №42, ДБН Б.1-2-95 "Склад, зміст, порядок розроблення, погодження і затвердження комплексних схем транспорту для міст України", затверджені наказом Держкоммістобудування України від 27.11.1995 №229, СНиП ІІ-89-80 "Генеральные планы промышленных предприятий", затверджені постановою Держбуду СРСР від 30.12.1980 №213.

Наказ Мінрегіону від 23.04.2018 №100 був опублікований в Інформаційному бюлетені Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України за травень 2018 року, а тому ДБН Б.2.2-12:2018 "Планування і забудова територій" мали б набрати чинності з 01.09.2018.

Проте, вказаний Наказ був оскаржений у судовому порядку і ухвалою про забезпечення позову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.08.2018 у справі №826/13433/18 його дія була зупинена.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2018 у справі №826/13433/18 ухвала про забезпечення позову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.08.2018 залишена без змін.

Тобто, з 27.08.2018 дія наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23.04.2018 року №100 "Про затвердження ДБН Б.2.2-12:2018 "Планування і забудова територій" зупинена у зв`язку із забезпеченням позову у справі №826/13433/18, у зв`язку з чим ДБН Б.2.2-12:2018 "Планування і забудова територій" залишився не введеним в дію.

У подальшому, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.12.2018 у справі №826/13433/18 наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23.04.2018 №100 "Про затвердження ДБН Б.2.2-12:2018 "Планування і забудова територій" був визнаний протиправним та нечинним.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2019 на стадії відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України на вказане рішення суду було зупинено його дію.

Проте, ухвала про забезпечення позову у справі не втратила чинності і діяла до набрання рішенням по справі законної сили.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2019 у вказаній справі прийнято відмову від адміністративного позову. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.12.2018 в частині задоволення адміністративного позову визнано нечинним, а провадження у справі закрито.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2019 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.12.2018 скасовано. Прийнято нове рішення, яким адміністративний позов задоволено. Визнано наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23.04.2018 №100 "Про затвердження ДБН Б.2.2-12:2018 "Планування і забудова територій" протиправним та нечинним.

Таким чином, починаючи з 27.08.2018 по 13.06.2019 дія ДБН Б.2.2-12:2018 була зупинена, а з 13.06.2019 відповідний наказ про їх затвердження скасовано, внаслідок чого такі ДБН втратили чинність, а ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", що затверджені наказом Держкоммістобудування України від 17.04.1992 №44, відновили свою дію.

Ознайомившись зі змістом Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва "Реконструкція громадського будинку (банку) під готель з розширенням за рахунок добудови та надбудови по АДРЕСА_1 ", що затверджені наказом Управління з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради від 12.07.2019 №135 з подальшими змінами, затвердженими наказом від 11.09.2019 №190 (а.с. 106-111), суд встановив, що при їх розробленні враховувався ДБН 360-92**, який відновив свою дію з 13.06.2019, ДБН В.2.2-9:2018, ДБН В.2.2-20:2008, ДБН В.2.2-40:2018, ДБН В.2.5-39:2008, ДБН В.2.5-75:2013.

При цьому жодних посилань на ДБН Б.2.2-12:2018, які втратили чинність з 13.06.2019, вказані Містобудівні умови та обмеження не містять.

Відтак усі твердження позивача щодо порушення Управлінням з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради під час розроблення Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва "Реконструкція громадського будинку (банку) під готель з розширенням за рахунок добудови та надбудови по АДРЕСА_1 ", які ґрунтуються на твердженнях щодо застосування ДБН, які втратили чинність, суд визнає безпідставними.

Твердження позивача про загрозу заподіяння шкоди його правам та інтересам, як суміжному землекористувачу, не підтверджені будь-якими доказами, у зв`язку з чим визнаються судом суб`єктивними судженнями позивача та до уваги не приймаються.

Питання прокладення теплотраси, яка виходить посередині стіни нежитлового будинку, що належить ОСОБА_1 на праві власності, порушення пожежних відстаней до сусіднього об`єкту, будівництво ґанку реконструйованого об`єкту готелю на земельній ділянці, що належить ОСОБА_1 на праві платного користування, на які звертає увагу позивач, не входять до кола питань, які визначаються містобудівними умовами та обмеженнями, а тому не можуть свідчити про не/відповідність цих містобудівних умов вимогам чинного законодавства.

За таких обставин суд приходить до висновку про безпідставність заявленого позову в цілому, у зв`язку з чим відмовляє у його задоволенні у повному обсязі.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Паф Гарант" у справі №440/1707/21 про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14.06.2021.

Суддя Є.Б. Супрун