Справа № 420/2742/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2021-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2742/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Закуріної А.М.,

сторін:

від позивача Карагяур В.І. за ордером

від відповідача - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Ради адвокатів Одеської області (, місцезнаходження: 65026, м. Одеса, вул. Жуковського, 14) про визнання протиправним та скасування рішення в частині відмови в задоволенні заяви про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, оформлене в резолютивній частині протоколу №41 засідання Ради адвокатів Одеської області від 15 липня 2020 року та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 24 лютого 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Ради адвокатів Одеської області (, місцезнаходження: 65026, м. Одеса, вул. Жуковського, 14) про визнання протиправним та скасування рішення в частині відмови в задоволенні заяви про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, оформлене в резолютивній частині протоколу №41 засідання Ради адвокатів Одеської області від 15 липня 2020 року та зобов`язання безоплатно видати свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Ухвалою від 01 березня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.04.2017 Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Одеської області ОСОБА_1 видано свідоцтво про складення кваліфікаційного іспиту відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» на підставі рішення від 04 квітня 2017 № 103-13/17 та в період з 02.12.2019 року по 02.06.2020 року позивач проходив стажування, за наслідками якого останнім виконано порядок проходження стажування, дотримано методики оцінювання стажування, сплачено внески на проходження стажування та сформовано відповідні звіти.

Так, позивач зазначив, що 15.07.2020 року, розглянувши поданий Позивачем звіт про результати стажування та звіт про оцінку стажування керівника стажування, Рада адвокатів Одеської області позитивно оцінила результат пройденого стажування, однак ухвалила рішення, яким відмовила Позивачу у задоволенні заяви про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю з підстав недотримання вимог щодо несумісності, передбачених ст. 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», вмотивувавши тим, що станом на 15.07.2020 року він працює на посаді т.в.о. начальника слідчого відділення Чорноморського ВП Овідіопольського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Позивач вважає зазначене рішення незаконним та таким, що не відповідає вимогам Конституції України та іншим вимогам чинного законодавства України, істотно порушує права та інтереси позивача, оскільки із наведених положень чинного законодавства України про адвокатуру та адвокатську діяльність чітко вбачається, що інших видів рішень, ніж ті, що зазначені в ч. 7 ст. 10 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», рада адвокатів регіону ухвалювати не має права, в тому числі не має права ухвалювати рішення про відмову у задоволенні заяви про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю з підстав порушення вимог щодо несумісності, передбачених ст. 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», оскільки з аналізу Закону України «Про запобігання корупції» можливо дійти висновку, що законодавство встановлює обмеження лише щодо безпосереднього здійснення адвокатської діяльності, яка спрямована на надання правової допомоги. Проте, жодний нормативний акт не обмежує поліцейських чи інших осіб, які перебувають на публічній або державній службі, у праві брати участь у відповідних процедурах добору та одержувати документи, що підтверджують кваліфікаційний рівень та правовий статус, в тому числі й не обмежують право отримати свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Відповідач повідомлений про розгляд справи, що підтверджено звітами про надсилання судової повістки електронною поштою.

Проте відповідач відзив на позов не надав, також не повідомив суд про поважність причини нез`явлення в судове засідання.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою від 26 квітня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження по справі на 30 днів, до 30 травня 2021 року.

Ухвалою, занесеною до протоколу підготовчого засідання 26 квітня 2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті на 07 червня 2021 року на 11 годину 00 хвилин.

Представник позивача на відкритому судовому засіданні, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача на відкрите судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином та завчасно засобами електронної пошти, про що свідчить звіт від поштового сервера.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Так, суд встановив, що на підставі рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області від 31 березня 2017 року №103-13/17 04 квітня 2017 року видано ОСОБА_1 свідоцтво про складання кваліфікаційного іспиту відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» строком дії до 31 березня 2020 року (а.с.15).

Матеріалами справи, що відповідно до договору на керівництво стажуванням для отримання свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 02.12.2019 року, ОСОБА_2 у період з 02.12.2019 року по 02.06.2020 року проходив стажування у адвоката ОСОБА_3 (а.с.9-10).

Також, матеріалами справи підтверджено, що 07 липня 2020 року позивач звернувся до Ради адвокатів Одеської області із заявою, в якій просив видати свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю, в цій заяві позивач повідомив про те, що на даний час займає посаду т.в.о начальника слідчого відділення Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області (а.с.11).

За наслідками розгляду цієї заяви Радою адвокатів Одеської області прийнято рішення, оформлене протоколом №41 від 15 липня 2020 року, відповідно до якого відповідно до ст. 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» про вимоги щодо несумісності відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні його заяви (а.с.8).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року

№ 5076-VI (надалі Закон №5076-VI) визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI передбачено, що адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 5076-VI, адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів (частина перша статті 4 Закону № 5076-VI).

Водночас згідно із частинами першою та другою статті 6 Закону № 5076-VI, адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Не може бути адвокатом особа, яка: має непогашену чи незняту в установленому законом порядку судимість за вчинення тяжкого, особливо тяжкого злочину, а також злочину середньої тяжкості, за який призначено покарання у виді позбавлення волі; визнана судом недієздатною чи обмежено дієздатною; позбавлена права на заняття адвокатською діяльністю, - протягом двох років з дня прийняття рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю; звільнена з посади судді, прокурора, слідчого, нотаріуса, з державної служби або служби в органах місцевого самоврядування за порушення присяги, вчинення корупційного правопорушення, - протягом трьох років з дня такого звільнення.

Відповідно до статті 7 Закону № 5076-VI, несумісною з діяльністю адвоката є:1) робота на посадах осіб, зазначених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції"; 2) військова або альтернативна (невійськова) служба; 3) нотаріальна діяльність; 4) судово-експертна діяльність.

Вимоги щодо несумісності з діяльністю адвоката, передбачені пунктом 1 цієї частини, не поширюються на депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатів місцевих рад (крім тих, які здійснюють свої повноваження у відповідній раді на постійній основі).

У разі виникнення обставин несумісності, встановлених частиною першою цієї статті, адвокат у триденний строк з дня виникнення таких обставин подає до ради адвокатів регіону за адресою свого робочого місця заяву про зупинення адвокатської діяльності. У разі виникнення обставин несумісності, встановлених частиною першою цієї статті, адвокат у триденний строк з дня виникнення таких обставин подає до ради адвокатів регіону за адресою свого робочого місця заяву про зупинення адвокатської діяльності.

Так, суд встановив, що на момент звернення до відповідача із заявою про видачу свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, позивач зазначив, що станом на 15.07.2020 року ОСОБА_1 займає посаду начальника слідчого відділення Чорноморського ВП Овідіопольського ВН ГУНП в Одеській області.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон. Зразки та порядок видання службових посвідчень та спеціальних жетонів затверджує Міністр внутрішніх справ України.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 49 цього Закону, на службу в поліції можуть бути прийняті громадяни України віком від 18 років, які мають повну загальну середню освіту, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, які володіють українською мовою.

Вимоги щодо рівня фізичної підготовки для поліцейських та кандидатів, які вступають на службу в поліції, затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

Незалежно від професійних та особистих якостей, рівня фізичної підготовки та стану здоров`я на службу в поліції не можуть бути прийняті особи у випадках, визначених частиною другою статті 61 цього Закону, а також особи які:

1) відмовляються від взяття на себе зобов`язань дотримуватися обмежень та/або від складання Присяги поліцейського, визначених законом;

2) особи, які звільнені або мали бути звільнені з посад на підставі Закону України "Про очищення влади".

Статтею 61 цього Закону встановлено обмеження, пов`язані зі службою в поліції, відповідно до цієї статті на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України "Про запобігання корупції", цим та іншими законами України. Не може бути поліцейським:

1) особа, визнана недієздатною або обмежено дієздатною особою;

2) особа, засуджена за умисне вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочину, у тому числі судимість якої погашена чи знята у визначеному законом порядку;

3) особа, яка має непогашену або незняту судимість за вчинення кримінального правопорушення, крім реабілітованої;

4) особа, щодо якої було припинено кримінальне провадження з нереабілітуючих підстав;

5) особа, до якої були застосовані заходи адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією;

6) особа, яка відмовляється від процедури спеціальної перевірки під час прийняття на службу в поліції або від процедури оформлення допуску до державної таємниці, якщо для виконання нею службових обов`язків потрібен такий допуск;

7) особа, яка має захворювання, що перешкоджає проходженню служби в поліції. Перелік захворювань, що перешкоджають проходженню служби в поліції, затверджується Міністерством внутрішніх справ України спільно з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я;

8) особа, яка втратила громадянство України та/або має громадянство (підданство) іноземної держави, або особа без громадянства;

9) особа, яка надала завідомо неправдиву інформацію під час прийняття на службу в поліції.

Статтею 11 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» установлено, що особа, стосовно якої радою адвокатів регіону прийнято рішення про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, не пізніше тридцяти днів з дня прийняття цього рішення складає перед радою адвокатів регіону присягу адвоката України такого змісту: «Я, (ім`я та прізвище), урочисто присягаю у своїй адвокатській діяльності дотримуватися принципів верховенства права, законності, незалежності та конфіденційності, правил адвокатської етики, чесно і сумлінно забезпечувати право на захист та надавати правову допомогу відповідно до Конституції України і законів України, з високою відповідальністю виконувати покладені на мене обов`язки, бути вірним присязі».

Особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України. Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю і посвідчення адвоката України не обмежуються віком особи та є безстроковими. Зразки свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю і посвідчення адвоката України затверджуються Радою адвокатів України (стаття 12 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

За змістом статті 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» право на заняття адвокатською діяльністю зупиняється у разі: 1) подання адвокатом заяви про зупинення адвокатської діяльності; 2) набрання законної сили обвинувальним вироком суду стосовно адвоката за вчинення злочину, крім випадку, передбаченого пунктом 6 частини першої статті 32 цього Закону; 3) накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю; 4) визнання адвоката за рішенням суду недієздатним або обмежено дієздатним.

Право на заняття адвокатською діяльністю зупиняється: 1) з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, - з дня подання раді адвокатів регіону за адресою робочого місця адвоката відповідної заяви адвоката; 2) з підстав, передбачених пунктами 2 і 4 частини першої цієї статті, - з дня набрання законної сили відповідним рішенням суду; 3) з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої цієї статті, - з дня прийняття кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури відповідного рішення.

Право на заняття адвокатською діяльністю поновлюється у разі: 1) зупинення права з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, - з дня, наступного за днем отримання радою адвокатів регіону заяви адвоката про поновлення права на заняття адвокатською діяльністю; 2) зупинення права з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої цієї статті, - з дня, наступного за днем отримання радою адвокатів регіону підтвердження про погашення або зняття в установленому законом порядку судимості; 3) зупинення права з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої цієї статті, - з дня закінчення строку, на який згідно з рішенням кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури було зупинено право на заняття адвокатською діяльністю; 4) зупинення права з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої цієї статті, - з дня, наступного за днем отримання радою адвокатів регіону відповідного рішення суду.

Протягом строку зупинення права на заняття адвокатською діяльністю адвокат не має права її здійснювати. Такий адвокат також не може брати участь у роботі органів адвокатського самоврядування, крім випадків, коли таке право зупинено у зв`язку з призначенням особи на посаду до органу державної влади з`їздом адвокатів України.

Відомості про зупинення права на заняття адвокатською діяльністю вносяться до Єдиного реєстру адвокатів України.

Відповідно до п.п. з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є поліцейські.

За змістом цієї статті Закону поліцейський несумісний з обійманням посади в будь-якому органі державної влади, іншому державному органі, органі місцевого самоврядування та з представницьким мандатом на державних виборних посадах. На поліцейського поширюються обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, визначені Законом України «Про запобігання корупції».

Отже, особа, яка перебуває на посаді поліцейського, не може займатися адвокатською діяльністю або виконувати іншу оплачувану роботу (пункт 1 частини першої статті 25 Закону України «Про запобігання корупції»).

Таким чином, складаючи присягу поліцейського, особа свідомо приймає всі обмеження, які покладаються на неї спеціальним законом, у тому числі заборону суміщення перебування на посаді поліцейського з адвокатською діяльністю.

Відповідно до ст. 39 КПК України, керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування. Керівник органу досудового розслідування уповноважений: 1) визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих; 2) відсторонювати слідчого від проведення досудового розслідування вмотивованою постановою за ініціативою прокурора або з власної ініціативи з наступним повідомленням прокурора та призначати іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу або у разі неефективного досудового розслідування; 3) ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування, давати слідчому письмові вказівки, які не можуть суперечити рішенням та вказівкам прокурора; ) вживати заходів щодо усунення порушень вимог законодавства у випадку їх допущення слідчим;

5) погоджувати проведення слідчих (розшукових) дій та продовжувати строк їх проведення у випадках, передбачених цим Кодексом; 6) здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого; 7) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом. Керівник органу досудового розслідування зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які даються у письмовій формі. Невиконання керівником органу досудового розслідування законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Суд вважає, що претендуючи на набуття права на заняття адвокатською діяльністю слідчий (поліцейський) вступає у позапроцесуальні відносини із Радою адвокатів, адвокатською спільнотою.

Доступ до професії адвоката передбачає виконання встановлених законодавством вимог (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») до осіб, які виявили бажання стати адвокатом. Серед них, зокрема, є вимога проходження стажування.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» стажування здійснюється протягом шести місяців під керівництвом адвоката. За результатами стажування керівник стажування складає звіт про оцінку стажування та направляє його раді адвокатів регіону. Очевидно, що у цьому випадку стажер перебуває у відносинах підпорядкування з керівником стажування, який є адвокатом. Так само як і під час організації та проведення кваліфікаційного іспиту, який здійснюється кваліфікаційною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Такі правовідносини між адвокатом і слідчим виходять за межі допустимої сфери відносин між поліцейською та адвокатською спільнотами.

Суд звертає увагу, що таке розуміння спірних правовідносин не поширюється на осіб, звільнених з посади поліцейського або повноваження яких припинено.

Таким чином, намір проходити процедури кваліфікаційного іспиту, стажування та отримати свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю перебуваючи на посаді слідчого, є завідомо нелегітимним наміром, оскільки прогнозовано призводить до виникнення обставин несумісності. До того ж наявність статусу адвоката (захисника) в особи, яка є слідчим та проводить слідчі дії щодо розслідування, складання обвинувальний акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження, ставить під сумнів її незалежність, безсторонність та неупередженість.

Також, суд звертає увагу, що у випадку отримання особою, яка є слідчим свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та складення присяги адвоката, така особа одночасно опиняється під дією двох присяг - слідчого та адвоката.

Аналізуючи тексти Присяги слідчого та Присяги адвоката, можна дійти обґрунтованого висновку, що одночасне перебування під дією двох присяг є неможливим, оскільки їхні тексти суперечать один одному та прямо порушують як незалежність поліцейського, так і принципи здійснення адвокатської діяльності - незалежність та конфіденційність.

Суд зазначає, що у постанові від 14.04.2021 року по справі № 826/9606/17 Велика Палата Верховного Суду в порядку вирішення виключної правової проблеми, надала відповідь на питання, зокрема, які обмеження щодо несумісності встановлені для адвокатів та якими є способи їх усунення в контексті цієї справи, відповівши таким чином:

Статтею 7 Закону № 5076-VI установлено перелік обмежень щодо несумісності з діяльністю адвоката. Системне тлумачення положень Закону № 5076-VI свідчить про те, що термін «діяльність адвоката» є тотожним терміну «адвокатська діяльність». Аналіз понять «адвокат» та «адвокатська діяльність», що наведені у статті 1 Закону № 5076-VI, а також зміст статей 4, 6, 19 цього Закону свідчать про те, що обставини несумісності з діяльністю адвоката, визначені статтею 7 зазначеного Закону, виникають для осіб, які мають (уже отримали) такий статус. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що обмеження і способи їх усунення встановлені для осіб, які вже мають статус адвоката та які бажають займатись іншою (не сумісною з діяльністю адвоката) діяльністю, а не для прокурорів, які бажають займатись адвокатською діяльністю (п. 70, пп. 72-74 постанови ВП Верховного Суду від 14.04.2021 року по справі № 826/9606/17).

Таким чином, суд вважає, що відмовляючи позивачу у видачі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю з підстав несумісності відповідач діяв правомірно, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Окрім того, суд зазначає, що частиною 3 статті 9 Закону № 5076-VI встановлено, що свідоцтво про складення кваліфікаційного іспиту дійсне протягом трьох років з дня складення іспиту.

Так, суд встановив, що на підставі рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області від 31 березня 2017 року №103-13/17 04 квітня 2017 року видано ОСОБА_1 свідоцтво про складання кваліфікаційного іспиту відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» строком дії до 31 березня 2020 року (а.с.15).

З аналізу вказаних норм вбачається, що строк дії свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту три роки з дня складення іспиту, та дійсне до 31 березня 2020 року.

В той же час, суд встановив, що позивач звернувся до Ради адвокатів Одеської області із заявою, в якій просив видати свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю - 07 липня 2020 року, тобто після закінчення строку дії свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню.

З огляду на те, що позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог, відповідно до приписів ст. 139 КАС України судовий збір не підлягає стягненню на користь позивача.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Ради адвокатів Одеської області (, місцезнаходження: 65026, м. Одеса, вул. Жуковського, 14) про визнання протиправним та скасування рішення в частині відмови в задоволенні заяви про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, оформлене в резолютивній частині протоколу №41 засідання Ради адвокатів Одеської області від 15 липня 2020 року та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано « 15» червня 2021 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.