Справа № 308/13622/16-а
Суддя: Деметрадзе Т. Р.
Дата ухвалення: 2021-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2021 року місто Ужгород

Колегія суддів Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в складі головуючого судді Деметрадзе Т.Р., суддів Данко В.Й., Крегул М.М., розглянувши матеріали адміністративної справи за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.03.2017 у справі №308/13622/16-а за виключними обставинами, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про перегляд постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.03.2017 у справі №308/13622/16-а за виключними обставинами.

Заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами обґрунтована тим, що у грудні 2016 року ОСОБА_1 подав до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області позовну заяву, в якій просив визнати протиправним дії ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо відмови у перерахунку йому пенсії за вислугу років та зобов`язати перерахувати пенсію з 28.08.2015 з виплатою різниці за минулий час.

Вказує, що рішенням суду першої інстанції, яке залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.08.2047, в задоволенні позову відмовлено. Постановою Верховного Суду від 26.06.2018 в задоволенні касаційної скарги також відмовилено, рішення суду першої та другої інстанції залишено без змін.

Зауважує, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що станом на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, стаття 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 5 листопада 1991 р. на підставі п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 р. в частині перерахунку пенсії втратила чинність, а на виконання вимог ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт прийнято не було, а тому відповідач правомірно відмовив позивачу в перерахунку його пенсії.

Позивач посилається на прийняття Конституційним Судом України 13 грудня 2019 р. рішення, яким визнано неконституційним положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014, тобто норма закону, яка була застосована судами при розгляді справи, визнана неконституційною, що є підставою для перегляду судового рішення за виключними обставинами та задоволення позову.

На переконання позивача, встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, застосованого судом при вирішенні його справи, є безумовною підставною для перегляду рішення у справі за виключними обставинами, скасування рішення суду про відмову у задоволенні позовних вимог та ухвалення нового судового рішення - про задоволення позову повністю.

Позивач повторно не скористався правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки не повідомив, додаткових матеріалів чи заяв не подавав, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема через повідомлення на офіційному сайті судової влади України.

Представник ГУ ПФУ в Закарпатській області також у судове засідання не з`явився. Одночасно, начальник управління подав письмові заперечення на позов.

У поданих запереченнях відповідач просив у задоволенні заяви відмовити повністю та залишити в силі рішення суду у цій справі. Свою позицію мотивував посиланням на відсутність умов та порядку виконання Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019. Крім того, вказав, що перегляд рішення за виключними обставинами можливий лише в разі, якщо рішення суду ще не виконано, а в даному випадку рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.03.2017 не мало зобов`язального характеру для відповідача .

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, колегія суддів приходить до наступного висновку.

При відкритті провадження у справі про перегляд судового рішення за виключними обставинами, на виконання ч. 8 ст. 33 КАС України, судом призначено колегію у складі трьох суддів.

Згідно з ч. 2 ст. 368 КАС України, справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. В суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

В судове засідання сторони не прибули, за таких обставин, колегія суддів розглядає справу в письмовому провадженні на підставі наявних у справі доказів.

Вирішуючи заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років, яка призначена йому в січні 2002 р. відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 5 листопада 1991 року.

29.07.2016 прокуратура Закарпатської області видала позивачу довідку, відповідно до якої заробітна плата для обчислення його пенсії з урахуванням посади складала б 8491,59 грн. Із вказаною довідкою позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського об`єднаного управління ПФУ в Закарпатській області про перерахунок йому пенсії, однак отримав відмову.

Не погодившись з рішенням про відмову у перерахунку йому пенсії, ОСОБА_1 подав позовну заяву до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, в якій просив визнати протиправним дії Ужгородського об`єднаного управління ПФУ в Закарпатській області щодо відмови в перерахунку пенсії та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років, відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 5 листопада 1991 р., що діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 березня 2017 у справі №308/13622/16-а в задоволенні позову було відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2017 р. апеляційна скарга позивача на рішення суду першої інстанції залишена без задоволення. Ухвалою Верховного Суду від 25 червня 2018 року рішення першої та другої інстанції залишено без змін.

Як слідує з мотивувальної частини рішень судів, вони погодились з доводами відповідача та зазначили, що на час призначення пенсії позивачу в 2002 р. підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам були врегулюванні ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 5 листопада 1991. Так, згідно з ч. 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 5 листопада 1991, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014, ч. 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" викладена в наступній редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України". Цей Закон набрав чинності з 1 січня 2015 р.

Крім того, 15 липня 2015 р. набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014, відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення Закону України "Про прокуратуру" від 5 листопада 1991, крім ст. 50-1 ч. 3, 4, 6, 11, які втратили чинність з 15.12.15.

Згідно з ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Однак, такий порядок Кабінетом Міністрів України визначений не був.

Так як позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії в серпні 2016, на той час ч. 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014, яка визначала право на перерахунок пенсій працівникам прокуратури втратила чинність, відповідно, у відповідача не було підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача.

13 грудня 2019 р. Рішенням КСУ № 7-р(II)/2019 у справі за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 р. зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Також КСУ у своєму Рішенні зазначив, що ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення КСУ цього Рішення, а ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 підлягає застосуванню у первинній редакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за виключними обставинами.

Однією з підстав для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане (ч. 5 п. 1 тієї ж статті).

Як встановлено ст. 91 Закону України "Про Конституційний Суд України", закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 втратили чинність з 13 грудня 2019 і з цієї ж дати ця стаття підлягає застосуванню в первинній редакції.

З урахуванням часових меж дії рішення КСУ, воно не може бути застосовано до правовідносин, які виникли до набрання ним чинності.

Суд констатує, що на момент прийняття відповідачем рішення про відмову у перерахунку пенсії позивачу, ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 5 листопада 1991 втратила чинність, а чинне на той час законодавство передбачало, що умови та порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій визначаються Кабінетом Міністрів України, який відповідного нормативного акту не прийняв.

Отже, відповідач не мав підстав для перерахунку пенсії позивача. Визнання неконституційним ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 в грудні 2019 не впливає на законність дій відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії в 2016, так як відповідач керувався чинними на той час положеннями законодавства. Також колегія суддів констатує, що постанова Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.03.2017 не мала для відповідача зобов`язального характеру та не підлягала до виконання.

Пункт 1 ч. 4 ст. 368 КАС України передбачає, що за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Згідно з ч. 1 ст. 369 КАС України, у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.03.2017 у справі №308/13622/16-а за виключними обставинами

Керуючись ст. ст. 248, 256, 361-369 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.03.2017 у справі №308/13622/16-а за виключними обставинами залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 7 «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Головуючий Т.Р. Деметрадзе

Судді В.Й. Данко

М.М. Крегул