Справа № 420/7561/21
Суддя: Балан Я.В.
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7561/21
УХВАЛА

14 червня 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді по адміністративній справі №420/7561/21, за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеського окружного господарського суду, керівника Одеського окружного господарського суду Вінцевської Олени Олегівни, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Президента України, ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Державної судової адміністрації України про визнання протиправною бездіяльність, визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №420/7561/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеського окружного господарського суду, керівника Одеського окружного господарського суду Вінцевської Олени Олегівни, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Президента України, ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Державної судової адміністрації України про визнання протиправною бездіяльність Одеського окружного господарського суду, що полягає у ненаданні запитуваної інформації на запит (вх.№1254/21 від 22.04.2021 року); зобов`язання Одеського окружного господарського суду надати запитувану інформацію на запит (вх.№1254/21 від 22.04.2021 року); визнання протиправними дії керівника Одеського окружного господарського суду Вінцевської Олени Олегівни, що полягають у необґрунтованому віднесенні інформації, запитуваної ОСОБА_1 у питаннях 3,5 запиту (вх.№1254/21 від 22.04.2021 року) до такої, що не відповідає вимогам статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації»; зобов`язання керівника Одеського окружного господарського суду Вінцевської Олени Олегівни утриматися від віднесення інформації, запитуваної ОСОБА_1 у питаннях 3,5 запиту (вх.№1254/21 від 22.04.2021 року) до такої, що не відповідає вимогам статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації»; стягнення з Одеського окружного господарського суду моральної шкоди у розмірі 6000,00 гривень; стягнення з керівника Одеського окружного господарського суду Вінцевської Олени Олегівни моральної шкоди у розмірі 1500001,00 гривень.

09 червня 2021 року, через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді по адміністративній справі №420/7561/21, яка була передана судді Балан Я.В. після виходу з відпустки (вх.№30098/21).

Заява ОСОБА_1 про відвід судді по адміністративній справі №420/7561/21 обґрунтована тим, що на думку останнього існують обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Зокрема, на думку позивача, адміністративна справа №420/7561/21 не може бути розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. На думку ОСОБА_1 , оскільки ним заявлено до стягнення суму моральної шкоди у розмірі, який перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, адміністративна справа №420/7561/21 імперативно повинна бути розглянута за правилами загального позовного провадження, однак, головуюча суддя по справі двічі відмовила у задоволенні клопотань про розгляд справи у загальному провадженні не зважаючи на заявлену суму моральної шкоди.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про відвід, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу.

За приписами ч.11 ст.40 КАС України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Згідно частини 3 статті 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд зазначає, що провадження по адміністративній справі №420/7561/21 відкрито 12 травня 2021 року та ухвала про відкриття провадження по справі отримана позивачем - 22 травня 2021 року. У свою чергу, заява про відвід судді подана ОСОБА_1 до канцелярії Одеського окружного адміністративного суду 09 червня 2021 року, що не відповідає вищевказаним правовим вимогам.

Крім того, статтею 36 КАС України визначений перелік підстав для відводу (самовідводу) судді. Зокрема: якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Також, суддя підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, встановлених статтею 37 КАС України.

Таким чином, адміністративним процесуальним законодавством визначений вичерпний перелік підстав, за якими суддя (колегія суддів) не може брати участь у розгляді адміністративної справи і підлягає відводу.

Фактично, заявлений ОСОБА_1 відвід головуючої судді по справі, обумовлено незгодою позивача з рішеннями суду щодо не задоволення клопотання про розгляд адміністративної справи №420/7561/21 у порядку загального позовного провадження.

Однак, відповідно до частини 4 статті 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд зазначає, що згідно з роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в п.10 Постанови №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

При цьому, незгода особи, яка бере участь у справі, з процесуальними діями судді під час судового розгляду справи є підставою для оскарження прийнятих за результатами розгляду справи рішень в апеляційному чи касаційному порядку. Оцінку процесуальним діям суду можуть надавати лише суди вищих інстанції.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зазначені в обґрунтування заяви про відвід судді обставини є суб`єктивними, не підтвердженими належними та допустимими доказами та не свідчать про наявність обґрунтованого сумніву щодо упередженості та об`єктивності судді, у зв`язку з чим, заява про відвід судді не підлягає задоволенню.

Згідно ч.2 ст. 6 КАС України, суд, при вирішенні справ, застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її справи в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Суб`єктивна складова даного поняття розкривається у справі «Хаушильд проти Данії», де зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. За наявності сумніву в упередженості судді для його відводу, вони підлягають перевірці об`єктивним критерієм, який, в першу чергу, передбачає особисту заінтересованість судді у вирішенні конкретної справи певним чином, висловлення ним уподобань стосовно однієї із сторін у справі, або вчинення дій, які свідчать про особисту прихильність до учасника справи. Враховуючи думку всіх сторін, при розгляді такого питання, ЄСПЛ зазначає, що вирішальними все ж таки є результати об`єктивної перевірки суду.

Перевірка за критерієм об`єктивності включає наведення фактів, які дають підстави ґрунтовного сумніву щодо відсутності безсторонності суддів, вчинення ними юридично значимих дій у справі, які відверто свідчать про заангажованість суду.

У світлі прецедентної практики ЄСПЛ, об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створені гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав вважати, що він, незалежно від особистої поведінки, є безстороннім.

Щодо тлумачення об`єктивної складової категорії «безсторонній суд», Суд (мається на увазі ЄСПЛ) прийняв низку рішень, в яких визнав порушення Конвенції лише у тій ситуації, коли були підстави для побоювання, що члени суду перебувають у прямій чи опосередкованій службовій, фінансовій, політичній, тощо, залежності від сторони у справі (відповідача).

Отже, у будь-якому випадку питання про наявність обґрунтованих причин вважати, що вимог безсторонності судом не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (Клейн та інші (Kleyn and Others), § 194).

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу визначений ст. 40 КАС України, зокрема, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо він дійшов висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 цього Кодексу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність передати дану справу у відповідності до ст. 40 КАС України для вирішення питання про відвід судді суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Керуючись ст.ст. 31, 36, 40, 236, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про відвід судді по адміністративній справі №420/7561/21 - визнати необґрунтованою.

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді по адміністративній справі №420/7561/21 - передати у відповідності до частини 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України для вирішення іншим складом суду, визначеним у порядку встановленому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання згідно статті 256 КАС України. Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду справи.

Суддя Балан Я.В.