Справа № 280/4002/21
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

14 червня 2021 року Справа № 280/4002/21 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Новікова І.В., перевіривши матеріали адміністративного позову за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії позивачу у відповідність до законодавства та матеріалів пенсійної справи та виплати пенсійної заборгованості з 05.02.2003 по теперішній час;

зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії за період з 05.02.2003 по теперішній час, зарахувавши в подвійному розмірі пільговий стаж роботи в Супргутській районній лікарні Тюменської області з 14.03.1972 по 01.10.1973 та з 14.09.1976 по 28.10.1979, та наявність стажу роботи за Списком №1, який дає підстави на достроковий вихід на пенсію та відповідно зарахування до розміру пенсії 0,5% за кожен повний місяць страхового стажу починаючи з місяця, наступного за місяцем, який дає право на достроковий вихід на пенсію;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити пенсію позивачу з урахуванням вже виплачених коштів.

Ухвалою суду від 24.05.2021 року позовну заяву залишено без руху, на підставі статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви запропоновано усунути шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформлену у відповідності до статті 167 КАС України, із зазначенням поважних підстав пропуску строку звернення до суду.

09.06.2021 позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій зазначено, що позивач про порушення власних прав та законних інтересів дізналася лише у квітні 2021 року з листа органу Пенсійного фонду. Зазначено, що до цього часу позивач не могла змоги встановити наявність порушення її прав, оскільки не володіє спеціальними знаннями у галузі права та мала сподівання на те, що відповідач діяв відповідно до вимог закону та правильно обчислив її розмір пенсії.

Дослідивши матеріали позовної заяви та заяви про поновлення строку звернення до суду, оцінивши докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд відхиляє посилання представника позивача на рішення Верховного Суду зазначені у заяві про поновлення строку звернення до суду та положення статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки зазначені не розповсюджуються на спірні правовідносини, з урахуванням того, що стосуються виключно нарахованих але невиплачених сум пенсій.

А відповідно на даний спір розповсюджуються загальні строки позовної давності у 6 місяців.

При цьому, суд враховує саме останню актуальну правову позицію Верховного Суду щодо строків звернення до суду у справах стосовно обрахунку пенсійних виплат, яка викладена у постанові ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ СУДОВОЇ ПАЛАТИ З РОЗГЛЯДУ СПРАВ ЩОДО ЗАХИСТУ СОЦІАЛЬНИХ КАСАЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ від 31.03.2021 по справі №240/12017/19.

У зазначеній постанові ВЕРХОВНИЙ СУД вказав на таке:

«Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії за серпень 2014 року…

…Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву…».

Наведена правова позиція повністю відповідає правовідносинам, що склалися у даній справі, оскільки під час призначення пенсії у 2003 позивач жодних заперечень щодо не зарахування їй у подвійному розмірі пільгового стажу роботи в Супргутській районній лікарні Тюменської області з 14.03.1972 по 01.10.1973 та з 14.09.1976 по 28.10.1979, а як наслідок і призначення пенсії у меншому розмірі, не виказала та отримувала пенсію у призначеному розмірі.

Так само і після проведеного у лютому 2019 року перерахунку пенсії, із включенням до пільгового стажу роботи в Супргутській районній лікарні Тюменської області з 14.03.1972 по 01.10.1973 та з 14.09.1976 по 28.10.1979, позивач також не зверталась ані до органу Пенсійного фонду, ані до суду, з питання проведення зазначеного перерахунку з 2003 року.

При цьому, суд відхиляє посилання представника позивача на те, що у лютому 2019 року перерахунок пенсії здійснювався не за заявою позивача, оскільки такі обставини не мають жодного значення для питання застосування строків звернення до суду.

Так само не є поважними причинами для не звернення до суду протягом 18 років і те, що позивач не володіє знаннями у галузі права, оскільки позивач не була позбавлена можливості звернутися за отриманням правничої допомоги, як зробила це у даній справі.

Суд зазначає, що обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

При цьому, реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Позивачем не надано до суду доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, а наведені у заяві від 09.06.2021 не є такими.

Щодо доводів представник позивача про те, що позивачем також заявлено вимогу про зарахування до розміру пенсії 0,5% за кожен повний місяць страхового стажу починаючи з місяця, наступного за місяцем, який дає право на достроковий вихід на пенсію, то суд зазначає, що позивач не позбавлена можливості звернутися до суду з зазначеного питання з окремим позовом.

В свою чергу, КАС України не передбачає можливості повернення позовної заяви, відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України, лише частково.

Статтею 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Проаналізувавши подані позивачем обґрунтування та докази, суд приходить до висновку, що позивачем було пропущено шестимісячний строк звернення до суду, при цьому, належних доказів поважності причин пропуску такого строку позивачем суду не надано, а вказані позивачем підстави пропуску строку на звернення до суду є неповажними.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених ч. 2 ст. 123 цього Кодексу.

Оскільки позивач звернувся до суду після закінчення встановленого законом строку та протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху не подав до суду належних доказів поважності пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою, суд визнає неповажними вказані в заяві про усунення недоліків підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду та вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачу

Керуючись п.9 ч.4 ст.169, ст.123, ст.241, ст.256 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу разом із позовною заявою і усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її підписання.

Суддя І.В. Новікова