Справа № 520/4799/21
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 червня 2021 р. Справа №520/4799/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Котеньов О.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 7 пов., м. Харків, 61022, ), Харківської обласної державної адміністрації в особі Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян (вул. Сумська, 64, Харків, 61002, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, у якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати п. п. 1.3.2 та 1.3.3 рішення, оформленого протоколом №9 від 20.11.2020 щодо визнання необґрунтовано виданим ОСОБА_1 посвідчення "Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" у 1986 році" категорії 2 серії НОМЕР_2 , виданого Харківською обласною державною адміністрацією 17.12.2002;

- зобов`язати Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації видати ОСОБА_1 повторне посвідчення "Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" у 1986 році" категорії 2.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він надав достатньо документів, які підтверджують факт виконання робіт в зоні відчуження у період часу з 20.07.1986 по 26.07.1986, а тому позивач має право користуватися всіма пільгами та компенсаціями, які передбачені Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в тому числі і право на отримання посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що свідчить про протиправність дій відповідача.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Департаментом соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації надано відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити у задоволені позову у зв`язку з тим, що за поданням Харківської обласної державної адміністрації документи, які містяться в справі позивача, були розглянуті на засіданні Комісії та прийнято рішення про відсутність правових підстав для підтвердження йому статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження (зокрема, копії архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України).

Ухвалою від 24.05.2021 залучено Харківську обласну державну адміністрацію в особі Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян (вул. Сумська, 64, Харків, 61002, ) як співвідповідача у адміністративній справі №520/4799/21.

Харківською обласною державною адміністрацією в особі Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян подано відзив на позов, в якому вказано, що зазначене рішення Комісії є законним, таким, що відповідає нормам законодавства, а обставини, викладені позовній заяві, спростовуються наявними документами та нормами закону.

Правом на подання інших заяв по суті справи сторони не скористались.

Відповідно до ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частинами 6, 7 ст. 48 КАС України встановлено, що після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши доводи позову, відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.11.2002 по справі №2-10199 встановлено, що ОСОБА_1 в період з 20 липня 1986 року по 26 липня 1986 року перебував в 30-километровій Чорнобильській зоні в числі учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.11.2002 по справі №2-10199 винесене на підставі довідки заступника начальника УВС Харківського облвиконкому від 04.11.1988 та показань свідка, відповідно до яких позивач у вказаний період був відряджений на 7 діб до Чорнобильської зони для охорони громадського порядку в 30-километровій зоні.

Нa підставі вказаного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.11.2002 по справі №2-10199 позивачу 17.12.2002 Харківською обласною державною адміністрацією видане посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р. (категорія 2) серії НОМЕР_3 .

Листом Управління праці та соціального захисту населення Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області від 25.11.2020 №7255/09 позивача повідомлено про відмову у видачі повторного посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році" категорії 2 (п. 1.3.3 рішення про відмову у видачі повторного посвідчення, прийняте на засіданні Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, що діє при Харківській обласній державній адміністрації (протокол засідання від 20.11.2020 №9).

Відповідно до п.1.3.2 протоколу засідання від 20.11.2020 №9, враховуючи вимоги статей 10 та 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", вимоги Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 року №551 (зі змінами) та документи особової справи, визнати необґрунтовано виданим посвідчення "Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" у 1986 році" категорії 2 серії НОМЕР_2 , видане Харківською обласною державною адміністрацією 17.12.2002 - не підтверджується виконання робіт у зоні відчуження у 1986".

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Згідно з ст.10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно примітки до зазначеної статті, до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 9 Закону №796-XII (у редакції, чинній на час видачі позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків на ЧАЕС), особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.

Згідно зі статтею 65 Закону №796-XII (у редакції, чинній на час видачі позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків на ЧАЕС), учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України (частина перша). Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України (абзац другий частини четвертої).

На час видачі позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків на ЧАЕС порядок видачі таких посвідчень здійснювався відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року №51, якою затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок №51), пунктом 5 якого встановлено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 р. до 31 грудня 1986 р. від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988 - 1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році, віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія А. При цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору "Перереєстровано" і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації. Починаючи з 1 жовтня 1998 р. зазначене посвідчення без такого штампу вважається недійсним. Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" і "Постраждалий від Чорнобильської катастрофи" (категорії 1, 2, 3 серії А) без відмітки про перереєстрацію, передбачену у абзаці першому пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 4 лютого 1997 р. N 135 ( 135-97-п ) (Офіційний вісник України, 1997 р., число 6, с. 68, число 34, с. 7; 1998 р., N 19, ст. 681), з тимчасовими вкладками затвердженого цією постановою зразка для осіб, які станом на 1 жовтня 1998 р. не отримали відповідної довідки у Державному галузевому архіві Міністерства оборони, вважаються чинними до 1 травня 1999 року.

Згідно з п. 10 Порядку №51 одним з документів, на підставі яких провадиться видача посвідчень учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є посвідчення про відрядження в зону відчуження.

Учасниками справи не заперечувалось, що таке посвідчення у позивача відсутнє, водночас, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.11.2002 по справі №2-10199 встановлено, що посвідчення про відрядження позивачу не виписувалось у зв`язку з терміновим виїздом у зону відчуження. Як вже зазначалось судом вище, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.11.2002 по справі №2-10199 винесене на підставі довідки заступника начальника УВС Харківського облвиконкому від 04.11.1988 та показань свідка, відповідно до яких позивач у період з 20.07.1986 по 26.07.1986 відряджений на 7 діб до Чорнобильської зони для охорони громадського порядку в 30-километровій зоні.

Суд враховує, що факт перебування позивача в зоні відчуження з 20.07.1986 по 26.07.1986 не спростовано відповідачем, при цьому невизнання статусу позивача - учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є порушенням його прав.

Посилання відповідача на лист Верховного суду України від 07.06.1999 суд вважає неприйнятними, адже такий лист не є нормативно-правовим актом та не має преюдиційного значення у цій справі. При цьому відповідач під час розгляду спору у справі №2-10199 проти позову не заперечував, доказів протилежного до суду не надано, на виконання вищевказаного рішення суду загальної юрисдикції відповідачем у 2002 році видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що своїми діями відповідач допустив звуження змісту та обсягу прав та свобод позивача, що суперечить вимогам статті 22 Конституції України, в якій зазначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною 4 ст. 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному п.4 ч.2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Отже, порушені права позивача підлягають поновленню шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути питання про видачу ОСОБА_1 посвідчення "Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" у 1986 році" категорії 2 з урахуванням висновків суду у цій справі.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст.4-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 236, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 7 пов., м. Харків, 61022, ), Харківської обласної державної адміністрації в особі Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян (вул. Сумська, 64, Харків, 61002, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати п. п. 1.3.2 та 1.3.3 рішення, оформленого протоколом Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян №9 від 20.11.2020 щодо визнання необґрунтовано виданим ОСОБА_1 посвідчення "Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" у 1986 році" категорії 2 серії НОМЕР_2 , виданого Харківською обласною державною адміністрацією 17.12.2002.

Зобов`язати Харківської обласної державної адміністрації в особі Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян (вул. Сумська, 64, Харків, 61002, ) повторно розглянути питання щодо видачі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) повторного посвідчення "Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" у 1986 році" категорії 2 з урахуванням висновків суду у цій справі.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 14 червня 2021 року.

Суддя О.Г. Котеньов