Справа № 160/3422/21
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2021 року Справа № 160/3422/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару,-
09.03.2021 представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару UA110150/2020/000088/1 від 10.09.2020;
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару UA110150/2020/000116/1 від 13.10.2020;
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару UA110150/2020/000165/1 від 19.11.2020;
Одночасно позивач просив стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача понесені судові витрати по цій справі.
Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на порушення відповідачем вимог ст. ст. 53, 54, 55, 57, 58 Митного кодексу України при винесенні оскаржуваних рішень. При цьому позивач зазначає, що приймаючи рішення про коригування митної вартості товару, митниця виходила з наявної інформації щодо раніше визначеного рівня митної вартості. Однак, в порушення вимог ст. 57 Митного кодексу України митницею не доведено неможливість застосування інших (попередніх) методів визначення митної вартості товару, а застосовано резервний метод, який застосовується у випадку, якщо митна вартість товару не може бути визначена за попередніми методами. Ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатньою підставою для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. З огляду на викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2021 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
15.04.2021 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що Дніпровська митниця Держмитслужби не визнає позовних вимог з наступних підстав. Позивач в період з 10.09.2020 по 19.11.2020 звертався до Дніпровської митниці Держмитслужби з метою здійснення митного оформлення товару: «автодеталі». Країна виробництва CN". Зазначені товари надійшли на адресу позивача на підставі зовнішньоекономічного контракту від 15.08.2019 №TD/5 із компанією „Xingtal Citi Tuohal Trading" CO., Ltd" (Китай) та ТОВ „Промислова компанія ДТЗ" (Україна) та заявлені до митного оформлення шляхом електронного декларування за ЕМД від 04.09.2020 №UA110150/2020/014634, від 12.10.2020 №UA110150/2020/016810, від 18.11.2020 №UA110150/2020/019054. Митна вартість товару заявлена Позивачем за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 МКУ.Умовами поставки сторони визначили FOB - XINGANG, China.
В результаті митного контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме:
1. Декларантом позивача до митного контролю та оформлення заявлено партію товару, імпортовану за угодою з виробником (код 4104 в гр.44 ЕМД) від 15.08.2019 № TD/5 з компанією „Xingtal Citi Tuohal Trading" CO., Ltd" (Китай) за специфікаціями від 20.05.2020 №2019-4-z, від 19.06.2020 №2019-5-z, від 27.11.2019 №2020-l-z та рахунком-інвойсами від 11.06.2020 № TD2019/2020-4D-z, від 10.07.2020 № TD2019/2020-5E-z, від 04.09.2020 №TD2020-lC-z.
Відповідно до відомостей наданих до митного оформлення документів, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB -Xingang XINGANG, China, згідно Інкотермс. Документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів (вартість, умов поставки, ваги) не надано;
2. Відповідно до специфікацій від 20.05.2020 № 2019-4-z, від 19.06.2020 №TD2019/2020-5E-z, від 27.11.2019 № 2020-1-z оплата здійснюється протягом 90 днів з моменту поставки товару. Враховуючи умови поставки FOB, Продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження.
Відповідно до відомостей коносаменту від 23.07.2020 № MRFB20072658, товар було завантажено на судно - 23.07.2020.
Відповідно до відомостей коносаменту від 18.09.2020 № MRFB20092228, товар було завантажено на судно - 18.09.2020.
Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (п.2 ст.53 МКУ).
3. З метою підтвердження заявленого рівня транспортної складової декларантом за ЕМД від 04.09.2020 № UA110150/2020/014634 надано: договір ТЕО від 06.04.2020 № 06-04; рахунок про надання ТЕО від 03.08.2020 № LS-4298090, акт виконаних робіт від 12.08.2020 № LS-0007197, розрахунок транспортних витрат від 13.08.2020 № 692; заявка на перевезення від 18.06.2020 № 2.
Згідно відомостей ЕМД від 12.10.2020 № UA110150/2020/016810 поставка оцінюваної партії товару здійснено у контейнерах на морському судні MSC SIXIN 029W (гр.21 ЕМД) за коносаментом від 23.07.2020 № MRFB20072658.
Згідно відомостей ЕМД від 18.11.2020 № UA110150/2020/019054 поставка оцінюваної партії товару здійснено у контейнерах на морському судні MAERSK HAMBURG (гр.21 ЕМД) за коносаментом від 18.09.2020 № MRFB20092228.
Відповідно до інформації інтернет-ресурсу www.maersk.com. встановлено наявність перевантаження товару з морського судна MAERSK HORSBURGH кг MAERSK KIEL у Порт Саїдє.
Наявність перевантаження свідчить про наявність транспортного документу, що у порушення вимог ст. 335 МКУ, до митного оформлення не надавався та наявність додаткових витрат пов`язаних з перевантаженням товару з одного транспортного засобу на інший, що є складовими митної вартості товару.
4. Документального підтвердження договірних відносин ТОВ "Промитслова компанія "ДТЗ" та ТОВ «Ламан Шипинг» із компанією ICS LTD декларантом до митного контролю та оформлення не надано.
Отже, надані транспортні документи не містять всіх числових значень витрат на залучення третіх осіб, залучених для перевезення вантажу.
Враховуючи вищезазначене, в наданих документах містяться суперечні відомості щодо включення додаткових витрат до загальної вартості транспортування, що є складовими митної вартості у розумінні ч.10 ст.58 МКУ.
6.Згідно п.3.1 договору ТЕО від 06.04.2020 № 06-04 оплата ТЕО здійснюється протягом 45 днів з дати вивантаження контейнерів в порту призначення (12.08.2020). Банківські платіжні документи, що підтверджують оплату транспортно-експедиційних послуг декларантом не надано.
За результатом розгляду додатково наданих документів, митний орган прийшов до висновку про не надання документального підтвердження або спростування виявлених невідповідностей. У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного прийнято оскаржувані рішення. З урахуванням усіх фактичних обставин справи та норм законодавства, яке регулює питання визначення митної вартості товарів, митниця вважає, що прийняла законні та обґрунтовані рішення про коригування митної вартості товарів. З урахуванням вищевикладеного, вважає дії митниці правомірними, а пред`явлений позов безпідставний, тому просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За викладених обставин, відповідно до вимог ст. ст. 258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 15.08.2019 між Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» (м. Дніпро), як Покупцем, та компанією «XINGTAI CITY TUOHAI TRADING CO., «LTD.» (Китай), як Продавцем, укладено зовнішньоекономічний контракт № TD/5, відповідно до якого Продавець продає, а Покупець купує «Товар», в асортименті, кількості, та за цінами, вказаними в Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного Контракту. (п.1.1 Контракту).
Відповідно до п. 2.1 контракту поставка товару здійснюється партіями і фіксується в Специфікаціях (Додатках) до даного контракту. Допускається поставка товару декількома партіями за однією Специфікацією.
Поставки здійснюються на умовах згідно правил Інкотермс за редакцією 2010 року, які мають обов`язковий характер для Сторін у рамках цього контракту. Конкретні умови поставка партії товару, реквізити вантажоодержувача, а також строки поставки зазначаються в специфікаціях (додатках) до цього контракту. Сторони мають право після підписання Специфікації змінити умови поставки, зазначені у ній, шляхом підписання додаткової угоди (п.3.1 Контракту).
Згідно з п. 4.1 п.4.2 Контракту ціна на товар визначається Покупцем і Продавцем шляхом переговорів і вказується в Специфікаціях (Додатках) до цього Контракту. За домовленістю Сторін, у разі несвоєчасної оплати товару, ціна товару може змінюватися після здійснення поставки. Зміні ціни оформляється додатковою угодою після чого Продавець повинен надати Покупцю коригуючи Специфікацію та інвойс. У ціну Товару включена вартість упаковки і маркування.
Умови оплати кожної партії товару зазначаються у відповідних Специфікаціях (Додатках) до контракту. За домовленістю сторін умови оплати, зазначені у Специфікації, можуть бути змінені шляхом укладення додаткової угоди (п. 5.2 Контракту).
До вказаного договору сторонами погоджено Специфікацію №2019-4-z від 20.05.2020, згідно з якою було узгоджено найменування товару, його загальну кількість та вартість.
Крім того, згідно з вказаною Специфікацією, зокрема, визначалось строк поставки серпень-вересень 2020 року; умови поставки: FOB Ксінганг, Китай,; оплата товару: здійснюється протягом 90 днів з моменту поставки товару. Повна вартість партії товару : п`ять тисяч сто шістдесят два долара США 81 цент.
Згідно додаткової угоди до контракту від 18.09.2020 №9 пункт 6. Умови оплати специфікації №2019-4- z від 20.05.2020, контракту №TD/5 від 15.08.2019 читати в наступній редакції: 6. Умови оплати : протягом 300 днів з моменту поставки товару.
1. 04.09.2020 з метою здійснення митного оформлення ввезених в режимі імпорту товарів, ТОВ «ПК «ДТЗ» було задекларовано партію отриманого товару за електронною митною декларацією ЕМД №UA110150/2020/014634, було задекларовано партію товару запасні частини до сільськогосподарської техніки, в якій митна вартість поставленого товару визначена за ціною контракту (основний метод).
На підтвердження заявленої митної вартості товарів під час проведення митного контролю та митного оформлення позивачем разом з вказаною митною декларацією надано документи, передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України, що перелічені у графі 44 цієї МД, зокрема:
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, митницею підприємству було направлено електронне повідомлення №1, відповідно до якого митницею виявлені розбіжності у наданих документах, які впливають на числове значення митної вартості, а також встановлено, що подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів. Цим же повідомленням митницею були додатково було витребовано :1) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 4) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 5) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 6) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);7)рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 8) виписку з бухгалтерської документації; 9)копію митної декларації країни відправлення; 10) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Листом № 745 від 07.09.2020, ТОВ «ПК «ДТЗ» додатково надало митниці: прайс-лист та комерційну пропозицію виробника, а також повідомило митницю, що усі наявні у підприємства, документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, вони повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.
2. 12.10.2020 позивачем за електронною митною декларацією ЕМД №UA110150/2020/016810 було задекларовано партію товару- запасні частини до сільськогосподарської техніки, в якій митна вартість поставленого товару визначена за ціною контракту (основний метод).
На підтвердження заявленої митної вартості товарів під час проведення митного контролю та митного оформлення позивачем разом з вказаною митною декларацією надано документи, передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України, що перелічені у графі 44 цієї МД, зокрема:
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, митницею підприємству було направлено електронне повідомлення №1, відповідно до якого митницею виявлені розбіжності у наданих документах, які впливають на числове значення митної вартості, а також встановлено, що подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів. Цим же повідомленням митницею були додатково було витребовано:1) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 4) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 5) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 6) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 7)рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 8) виписку з бухгалтерської документації; 9) копію митної декларації країни відправлення; 10) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Листом № 829 від 12.10.2020, ТОВ «ПК «ДТЗ» додатково надало митниці: прайс-лист та комерційну пропозицію виробника, а також повідомило митницю, що усі наявні у підприємства, документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, вони повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.
3. 18.11.2020 за електронною митною декларацією ЕМД № UA110150/2020/019054, було задекларовано партію товару- запасні частини до сільськогосподарської техніки, в якій митна вартість поставленого товару визначена за ціною контракту (основний метод).
На підтвердження заявленої митної вартості товарів під час проведення митного контролю та митного оформлення позивачем разом з вказаною митною декларацією надано документи, передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України, що перелічені у графі 44 цієї МД, зокрема:
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, митницею підприємству було направлено електронне повідомлення №1, відповідно до якого митницею виявлені розбіжності у наданих документах, які впливають на числове значення митної вартості, а також встановлено, що подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів. Цим же повідомленням митницею були додатково було витребовано:1) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 4) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 5) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 6) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 7)рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 8) виписку з бухгалтерської документації; 9) копію митної декларації країни відправлення; 10)висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Листом № 906 від 19.11.2020, ТОВ «ПК «ДТЗ» додатково надало митниці: прайс-лист та комерційну пропозицію виробника, а також повідомило митницю, що усі наявні у підприємства, документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, вони повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.
Отже, згідно рішення від 19.11.2020 №UA110150/2020/000165/1, загальна сума митної вартості визначена декларантом для товарів №1, 3-19 збільшена митницею з 1577,77 дол.США до 4958,63дол. США, тобто на 3380,86 дол.США.
Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються, у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
Скориставшись цим правом, підприємство задекларувало зазначені товари, а митниця випустила їх у вільний обіг за ЕМД №UA110150/2020/015049, ЕМД №UA110150/2020/016996, ЕМД №UA110150/2020/019220.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
В частині 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно ж до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
За змістом статей 49,50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу(частини 1 та 2 статті 51 МК України).
Відповідно до ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з ч. 1ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2ст. 55 Митного кодексу України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Відповідно до ч. 1ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2ст. 57 Митного кодексу України).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу(ч. 3ст. 57 Митного кодексу України).
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч. 6ст. 57 Митного кодексу України).
Частиною 1 ст. 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:
а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;
б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);
в) не впливають значною мірою на вартість товару;
2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;
3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;
4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.
Відповідно до частин четвертої п`ятої статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумніві у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
При цьому в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей , що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Аналогічне тлумачення зазначених правових норм висловлене Верховним Судом в усталеній правовій позиції, сформованій за наслідками касаційного розгляду цілого ряду справ та висловленій в Постановах: по справі № 21-127а15 від 31.03.2015, по справі №815/4477/15 від 21 січня 2020 року, по справі №813/1350/14 від 14 січня 2020 року, по справі №160/8775/18 від 18 грудня 2019 року, по справі №804/2957/17 від 12 грудня 2019 року, по справі №814/2602/15 від 14 листопада 2019 року та багатьох інших справах.
Як слідує з матеріалів справи, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені частиною другою статті 53 МК України.
Судом встановлено, що відповідач за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, заявленої позивачем, дійшов висновку, що в наданих декларантом документах міститься ряд розбіжностей, наявність яких унеможливлює підтвердження всіх числових значень складових митної вартості, однак, суд не погоджується з такими висновками митного органу, з огляду на таке.
Надаючи оцінку доводам відповідача, які стали підставою для прийняття спірних рішень про коригування митної вартості товарів, суд зазначає наступне.
Так, митний орган у рішеннях про коригування митної вартості товару зазначає, що: «Відповідно до відомостей наданих до митного оформлення документів, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB XINGANG, China, згідно Інкотермс 2010. Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) за терміном FOB, Продавець зобов`язаний доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження. За умовами FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорта. Враховуючи заявлений характер зовнішньоекономічної угоди - контракт з виробником, умови поставки FOB, пункт 3.1.1 Контракту від 15.08.2019 № TD/5 продавцем здійснено митні формальності у країні відправлення. Документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів (вартості, умов поставки, ваги) не надано.
Копія митної декларації країни відправлення передбачена як додатковий документ, що надається (за його наявності) на запит митниці, якщо надані документи, передбачені ч.2 ст. 53 МК України містять розбіжності , які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Контрактом №TD/5 (п.3.5,3.6) сторонами узгоджені документи які повинні надаватись для підтвердження поставки товару, серед яких митна декларація відсутня. Таким чином підприємство, в рамках контракту, не має права вимагати від іншої сторони документи, не передбачені контрактом.
Змінами, внесеними до частини першої ст.53 МК України (згідно Закон України від 02 жовтня 2019 року №141-IX "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо деяких питань функціонування авторизованих економічних операторів"), виключено вимогу щодо подання органу доходів і зборів документів, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, одночасно з митною декларацією. Відповідно, з урахуванням внесених змін, разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та у випадках, встановлених Кодексом, - декларація митної вартості згідно з частиною другою ст. 264 МК України.
Листом ДФС України від 03.02.2015 p. №3327/7/99-99-24-02-02-17 звертається увагу на те, що згідно зі статтями 264 та 335 Митного кодексу України (далі - МКУ) при здійсненні митного оформлення товарів разом з митною декларацією подаються лише рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та у випадках, встановлених МКУ, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною 8 статті 257 та частиною 3 статті 335 МКУ, зазначаються у встановленому порядку в митній декларації. Таким чином, митним законодавством, врегульовано питання щодо необхідності надання під час декларування товарів тільки тих документів, що містять відомості, необхідні для митного оформлення.
Отже, зауваження митниці про відсутність копії митної декларації відправлення протирічить положенням Митного кодексу.
Надані до митного оформлення документи, передбачені ч.2 ст.53 МК України- контракт №TD/5, Специфікації №2019-4-z, №2019-5-z, №2020-1-z, інвойси №TD2019/2020-4D-Z, №TD2019/2020-5E-Z №TD2020-1C-z, підтверджують вартість товару, яка підлягає сплаті, не містять розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки, містять всі відомості, що підтверджують числові значення вартості товару, як складової митної вартості товарів.
Посилаючись на положення законодавства КНР митниця у своїх Рішеннях не враховує, що законодавство КНР щодо митного оформлення товарів не є міжнародним нормативно-правовим актом та розповсюджується виключно на територію КНР та китайських суб`єктів господарювання. Митницею не наведені конкретні положення національного законодавства, ні КНР, ні України, які зобов`язують українські підприємства вимагати від іноземних партнерів та мати у себе в наявності копії декларації країни відправлення та у обов`язковому порядку надавати такі копії митному органу.
Таким чином, у митниці були відсутні правові підстави вимагати копію митної декларації країни відправлення в якості додаткового документа для підтвердження митної вартості товарів та здійснювати коригування митної вартості. У Рішеннях митницею не зазначено у зв`язку з якими розбіжностями в документах, що впливають на правильність визначення митної вартості, висувається вимога про надання копії митної декларації країни відправлення.
Копія митної декларації країни відправлення у підприємства відсутня в зв`язку з чим надання її є неможливим.
Здійснення митного оформлення в країні відправлення є обов`язком китайського підприємства-постачальника відповідно до законодавства КНР. Діючим митним законодавством ні України ні КНР не передбачено зобов`язання надавати підтвердження митного оформлення в країні відправлення іншій стороні контракту.
Верховний Суд в постанові від 19.03.19 по справі №810/4116/17 висловив наступну правову позицію щодо ненадання декларації країни відправлення: «Крім того, ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару».
2. В Рішеннях митниця також зазначає в якості розбіжності наступне:
«Відповідно п. 5.2 контракту від 15.08.2019 № TD/5 умови оплати кожної партії товару зазначаються у відповідних Специфікаціях (Додатках) до Контракту. У Специфікації від 20.05.2020 №2019-4-z, зазначено, що оплата здійснюється протягом 90 днів з моменту поставки товару. Враховуючи умови поставки FOB, Продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Відповідно до відомостей коносаменту від 26.06.2020 № S01200626I7, товар було завантажено на судно -26.06.2020. Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (п.2 ст.53 МКУ) (Рішення UA110150/2020/000088/1 подібні підстави вказані і в рішенні №UA110150/2020/000116/1 та №UA110150/2020/000165/1).
Оскільки на день декларування товару в оскаржуваних випадках декларування, термін оплати коштів за товар не сплинув, то підприємством така оплата здійснена не була, а тому надати банківські платіжні документи стосовно її здійснення не надавалось можливим у зв`язку з їх відсутністю, про що митницю було повідомлено листом у відповідь на електронне повідомлення від митниці декларанту під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості задекларованих товарів.
18.09.2020, 12.10.2020, 11.09.2020 сторони уклали додаткові угоди №9,№10,№11 якими продовжили термін оплати коштів за товар відповідно на 300, 270 та 270 днів.
Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.18 № 2473-VIII, Національний Банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Згідно пункту 21 Положення "Про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті", затвердженого постановою НБУ від 02.01.19 № 521, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта» (Постанова Верховного суду від 11.04.18 по справі №804/4680/16).
3. Стосовно зауважень митного органу до прайс-листа, суд зазначає наступне.
До переліку додаткових документів, визначених частиною третьою статті 53 Митного кодексу України входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару. Водночас, положення цієї статті передбачають можливість надання на підтвердження митної вартості товарів не лише прайс-лист виробника, а й інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, до яких, зокрема можна й віднести прайс-лист продавця товару.
Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців.
Положеннями пункту 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та з якої випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми прайс-листа.
Отже, оскільки прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару, а й продавцем у довільній формі на власний розсуд. Водночас наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо умов поставки, не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11.12.2019 р. у справі №420/2315/19.
Аналогічна розбіжність зазначена і у Рішеннях № UA110150/2020/000116/1 та №UA110150/2020/000165/1.
Частина 1 ст.335 МК України передбачено надання митному органу в паперовій або електронній формі відповідні документи, зокрема транспортні (перевізні) документи на товари (за наявності), які містять, зокрема, відомості про загальну кількість товарів, кількість вантажних місць, найменування товарів, вид упаковки під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.
Згідно ч.3 ст.335 МК України разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості ,зокрема, про транспортні ( перевізні) документи.
Отже, надання митниці документів, крім рахунка або іншого документа, який визначає вартість товару, декларації митної вартості, зокрема транспортних, під час декларування товару у відповідному митному режимі, статею 335 МКУ не передбачене.
В інших двох випадках (Рішення №№ UA110150/2020/000116/1, UА110150/2020/000165/1) перевезення контейнерів здійснювалось відповідно до договору міжнародного морського перевезення (фрахту) № 1510/612/2019 від 15.10.2019 Перевізником за договором виступає компанія «Global Container Lines Latvija S1A», яка відповідно до пункту 2.2 договору зобов`язана видати та надати Замовнику коносамент, який є достатнім доказом здійснення перевезення та підставою для вивантаження та подальших операцій з вантажем в порту призначення.
Згідно ст.1, ч.1 ст.14 Конвенції ООН «Про морське перевезення вантажів 1978 року» від 31.03.1978 «Перевізник означає будь-яку особу якою або від імені якої з вантажовідправником укладено договір морського перевезення вантажу» «Коли перевізник або фактичний перевізник приймає вантаж у своє відання, перевізник на вимогу вантажовідправника зобов`язаний видати вантажовідправнику коносамент»
Згідно ст.1 «Міжнародної конвенції про уніфікацію деяких правил про коносамент» від 25.08.1924 «Перевізник включає власника судна або фрахтувальника, що є стороною в договорі перевезення з відправником».
Міжнародне морське перевезення контейнерів здійснювалось відповідно до укладеного договору міжнародного морського перевезення №1510/912/2019. Перевізником за договором виступає компанія «Global Container Lines Latvija SIA», яка відповідно до пунктів 1.1, 2.2 договору зобов`язана здійснити міжнародне морське перевезення (фрахт) вантажів Замовника в порядку та на умовах цього договору. Видати та надати Замовнику коносамент, який є достатнім доказом здійснення перевезення та підставою для вивантаження та подальших операцій з вантажем в порту призначення.
Перевізником в рамках укладеного договору видані коносаменти, як основний транспортний документ, що підтверджує факт перевезення контейнерів відповідно до узгодженої заявки. Договором не передбачено надання Перевізником інших перевізних документів.
Коносаменти, за якими здійснювалось морське перевезення в рамках укладеного договору, є єдиними та достатніми документами, що підтверджують його здійснення - надано до митного оформлення. Інші транспортні документи у підприємства відсутні. Твердження митниці про наявність у підприємства іншого коносамента та вимога про його надання посилаючись на факт перевантаження, ґрунтується на припущеннях. Факт наявності такого документу нічим не підтверджується, окрім уявлення посадової особи митного органу.
5. В усіх оскаржуваних Рішеннях митниці вказано:
Компанія «ICS LTD», яка зазначена у коносаментах №MRFB20072658, №MRFB20092228 в якості особи до якої треба звертатись в порту вивантаження з питань доставки вантажу, є агентом Перевізника (морським агентом) в порту призначення. Крім того, ТОВ «Інтернешнл Карго Сервис Ейч.Ди» ( ICS LTD) відповідно до договору № 010520-8 від 01.05.20 є представником підприємства у порту вивантаження і надає транспортно-експедиторські послуги на території України , у тому числі у порту призначення .Зазначений договір, рахунки за цим договором неодноразово надавались підприємством митниці у ході декларування інших товарів підприємства і маються у розпорядженні митниці.
Таким чином, компанія ICS LTD не виступає третьою особою в міжнародному морському перевезенні за договором №1510/912/2019 від 15.10.2019, а виконує функції морського агента Перевізника в порту Південний на території України, а також виступає експедитором, що організовує перевезення вантажів по території України.
6. Митниця в оскаржуваних Рішеннях в якості розбіжності зазначає :
Таким чином, надані документи спростовують доводи митниці про невключення у загальну вартість морського перевезення витрат на перевантаження.
Додатковим підтвердженням вартості транспортних витрат є той факт, що 25.09.2020 платіжним дорученням №239 Експедитору були перераховані кошти за послуги перевезення вантажу, у тому числі згідно рахунку № LS-4298090.
Таким чином, наданими документами підтверджуються в повній мірі витрати на транспортування задекларованого товару.
Крім того, за коносаментами № MRFB20072658, № MRFB20092228 (№ Рішення №UА110150/2020/000116/1, №UА110150/2020/000165/1) міжнародне морське перевезення здійснювалось згідно контракту міжнародного морського перевезення (фрахту) №1510/912/2019 від 15.10.2019 з перевізником компанією-нерезидентом «Global Container Lines Latvija SIA». Згідно п.4.3 Договору у разі перевантаження (перевалки) контейнера (контейнерів) на інше судно в проміжному порту, вартість даного перевантаження включається в загальну вартість морського перевезення (фрахту), зазначену в рахунку (інвойсі) і акті виконаних робіт.
Як вбачається з наданих Заявок в п. 11 зазначена узгоджена загальна вартість транспортних витрат за перевезення включаючи додаткові витрати.
7. В оскаржуваних Рішеннях в якості розбіжності, як підстави для коригування митної вартості , митницею зазначено, що :
«Згідно п.3.1 договору ТЕО від 06.04.2020 № 06-04 оплата ТЕО здійснюється протягом 45 днів з дати вивантаження контейнерів в порту призначення (12.08.2020). Банківські платіжні документи, що підтверджують оплату транспортно-експедиційних послуг декларантом не надано.» (подібні підстави зазначені і в рішенні про коригування митної вартості товарів №UА110150/2020/000116/1, №UА110150/2020/000165/1).
Зазначене зауваження не може вважатись розбіжністю по своїй суті, оскільки не впливає на числові значення транспортної складової митної вартості.
Обов`язок надання банківських платіжних документів під час декларування товару зумовлений фактом здійснення такої оплати.
На день декларування в усі трьох випадках термін оплати коштів за надання транспортних послуг не сплинув, а тому надання платіжних документів було не можливим з об`єктивних причин.
Таким чином, факт оплати транспортних витрат та зазначені банківські платіжні документи додатково підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.
Як вбачається з матеріалів справи, єдиною підставою для коригування митної вартості товарів слугувала інформація з електронної бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи (далі - ЄАІС) ДФС України щодо митного оформлення ідентичних товарів з вищим рівнем митної вартості.
Однак формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Крім того, рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Між тим, як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів, в ньому зазначено лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.
Так, у рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, відповідачем не доведено наявності зазнаних в оскаржуваному рішенні підстав для коригування вартості товару.
Рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 10.09.2020 № UA110150/2020/000088/1, від 13.10.2020 № UA110150/2020/000116/1 та від 19.11.2020 № UA110150/2020/000165/1 не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки винесено відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, але не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега" сплачений судовий збір у сумі 2270,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 673 від 01.02.2021.

У зв`язку з перебуванням судді Захарчук-Борисенко Н.В. у період з 19.04.2021 по 04.05.2021 у щорічній відпустці, справу розглянуто 05.05.2021.

Керуючись, ст. ст. 139, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "ДТЗ" (49000, м. Дніпро, вул. Н. Алексеєнко, 100, прим. 1, Код ) до Дніпровської митниці Держмитслужби (49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, б. 22, ) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару UA110150/2020/000088/1 від 10.09.2020.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару UA110150/2020/000116/1 від 13.10.2020.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару UA110150/2020/000165/1 від 19.11.2020.

Стягнути з Дніпровської митниці Держмитслужби () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "ДТЗ" () судові витрати в розмірі 2270,00 грн. згідно платіжного доручення № 673 від 01.02.2021.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко