Справа № 440/3298/20
Суддя: Гусак М.Б.
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 червня 2021 року

м. Київ

справа № 440/3298/20

адміністративне провадження № К/9901/19003/21

Cуддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Гусак М.Б., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року у справі №440/3298/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПВО ПЛЮС» до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

21 травня 2021 року Головне управління ДПС у Полтавській області подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року у справі №440/3298/20.

Касаційна скарга не відповідає вимогам закону.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Скаржник у касаційній скарзі вказав, що касаційна скарга подається на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України (оскаржувані судові рішення прийняті без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду: від 21 січня 2020 року у справі №826/9837/14, від 30 січня 2018 року у справі №826/354/13-а, від 4 грудня 2018 року у справі №815/3787/16, від 20 листопада 2018 року у справі №815/2995/17, від 5 вересня 2019 року у справі №826/420/15, від 13 грудня 2018 року у справі №810/6689/14, від 7 березня 2018 року у справі №808/3720/14, від 25 квітня 2018 року у справі №813/8411/13-а, від 3 листопада 2015 року у справі №21-99а15, від 17 листопада 2015 року у справі №2479а15, від 17 листопада 2015 року у справі №2944а15.

Щодо посилання скаржника на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду України від 3 листопада 2015 року у справі №21-99а15, від 17 листопада 2015 року у справі №2479а15, від 17 листопада 2015 року у справі №2944а15, то пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає наявність висновку, викладеного в постанові саме Верховного Суду, а не Верховного Суду України.

Щодо посилання скаржника на постанови Верховного Суду від 21 січня 2020 року у справі №826/9837/14, від 30 січня 2018 року у справі №826/354/13-а, від 4 грудня 2018 року у справі №815/3787/16, від 20 листопада 2018 року у справі №815/2995/17, від 5 вересня 2019 року у справі №826/420/15, від 13 грудня 2018 року у справі №810/6689/14, від 7 березня 2018 року у справі №808/3720/14, від 25 квітня 2018 року у справі №813/8411/13-а, то відповідач не зазначає, в чому саме судові рішення у цій справі суперечать висновкам Верховного Суду, наведеним у зазначених постановах, не зазначає і того, в чому він убачає подібність правовідносин. Посилання на постанови Верховного Суду зроблено без аналізу та врахування обставин справ, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки

Наведені скаржником обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень не свідчать про виконання вимог частини четвертої статті 328 КАС України.

Враховуючи те, що касаційна скарга не містить обов`язкових підстав касаційного оскарження, то відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається заявнику.

Керуючись пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року у справі №440/3298/20- повернути.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя М. Б. Гусак