Справа № 380/5297/21
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2021-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/5297/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Золочівської районної ради Львівської області про стягнення середнього грошового забезпечення за час невиконання судового рішення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Золочівської районної ради Львівської області, в якому просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі з 24.09.2020 по 29.12.2020 включно у розмірі 78 693,51 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 № 380/3533/20, що набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_1 до Бродівської районної ради Львівської області про визнання протиправним і скасування рішення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Разом з тим, попри допуск до негайного виконання рішення суду, розпорядження голови Золочівської районної ради Львівської області № 106-к про поновлення позивачки на роботі винесене 29.12.2020. З огляду на це, за період невиконання рішення суду від 23.09.2020 № 380/3533/20 з 24.09.2020 по 29.12.2020 не виплачено середній заробіток.

Ухвалою судді від 12.04.2021 прийнято позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. У зазначений в ухвалі строк відзив на позовну заяву не подав.

Неподання відповідачем у строк встановлений судом відзиву на позов кваліфікується судом відповідно до вимог ч. 4 ст. 159 КАС України як визнання позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.09..2020 у справі № 380/3533/20, яке набрало законної сили, адміністративний позов задовольнити повністю; визнано протиправним та скасовано рішення Бродівської районної ради Львівської області VII скликання №1045 від 09.04.2020 Про дострокове припинення без припинення повноважень депутата районної ради та звільнення з посади заступника голови Бродівської районної ради Львівської області ОСОБА_1 ; поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника голови Бродівської районної ради Львівської області з 09.04.2020; стягнуто з Бродівської районної ради Львівської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09.04.2020 по 23.09.2020 у розмірі 133896 (сто тридцять три тисячі вісімсот дев`яносто шість) грн 42 коп.; рішення суду в частині поновлення на посаді та в частині стягнення середнього заробітку за один місяць в розмірі 24077 (двадцять чотири тисячі сімдесят сім) грн 77 коп. допущено до негайного виконання.

Розпорядженням Бродівської районної ради Львівської області від 29.12.2020 № 106-К «Про поновлення, звільнення з посади та виплати належних сум ОСОБА_1 » поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника голови Бродівської районної ради Львівської області з 09.04.2020.

Позивач не погодився із датою її поновлення на посаді та звернувся до суду із позовом про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виконання судового рішення.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Частиною другою статті 372 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Пункт 3 частини першої статті 371 КАС України визначає, що рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Відповідно до частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України (далі- КЗпП України) у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Згідно з частиною п`ятою статті 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у постанові Про практику розгляду судами трудових спорів № 9 від 06.11.1992 рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу (пункт 34).

Таким чином, законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає у тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде це рішення суду оскаржуватися.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист прав та інтересів громадян і держави.

Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.07.2019 у справі № 825/1281/16.

Добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов`язок. Зазначений обов`язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі.

Рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Відповідно до статті 236 КЗпП України виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі проводиться незалежно від вини роботодавця в цій затримці. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного для після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням Бродівської районної ради Львівської області від 29.12.2020 № 106-К «Про поновлення, звільнення з посади та виплати належних сум ОСОБА_1 » на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2020, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 та додаткового судового рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 у справі № 380/3533/20, поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника голови Бродівської районної ради Львівської області з 09.04.2020.

Однак позивача поновлено на посаді заступника голови Бродівської районної ради Львівської області з 09.04.2020 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 у справі № 380/3533/20.

Таким чином, відповідач допустив затримку виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 у справі № 380/3533/20.

Тому, період з 24.09.2020 (наступний день за датою ухвалення рішення про поновлення позивача на посаді) по 28.12.2020 включно (день, що передував дню видання розпорядження про поновлення на посаді) є періодом за який відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок № 100), який застосовується у випадку виплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку №100 основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 Порядку).

У відповідності до абзацу 3 пункту 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Таким чином, середня заробітна плата для цілей, передбачених статтею 236 КЗпП України, повинна обчислюватися з виплат, отриманих ним за попередні два місяці роботи.

Для обчислення суми заробітку, що підлягає виплаті працівникові за час вимушеного прогулу, за основу беруться робочі дні.

Відповідно до частини 4 сттатті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, суд враховує середньоденний розмір заробітної плати ОСОБА_1 , встановлений у рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 у справі № 380/3533/20.

Вказаним рішенням встановлено, що середньоденна заробітна плата позивача становить 1174,53 грн. Період затримки рішення становить 66 днів (з 24.09.2020 по 28.12.2020).

Таким чином, середній заробіток за час затримки виконання судового рішення складає 77 518, 98 грн (1174,53 * 66 дні).

З урахуванням встановленої затримки виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 у справі № 380/3533/20 в частині поновлення позивача на посаді, суд дійшов висновку про стягнення Золочівської районної ради Львівської області, на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі з 24.09.2020 по 28.12.2020 включно у розмірі 77 518, 98 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими частково, а тому позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до статі 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Золочівської районної ради Львівської області (вул. Чорновола, 3, м. Золочів, Львівська область, 80700, ) про стягнення середнього грошового забезпечення за час невиконання судового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з Золочівської районної ради Львівської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі з 24.09.2020 по 28.12.2020 включно у розмірі 77 518 (Сімдесят сім тисяч п`ятсот вісімнадцять) грн 98 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складений 15.06.2021.

Суддя Кедик М.В.