Справа № 360/1622/21
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2021-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху після відкриття

15 червня 2021 року СєвєродонецькСправа № 360/1622/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження справу № 360/1622/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправною та скасування вимоги від 12.11.2020 № Ф-2221-51,

ВСТАНОВИВ:

31.03.2021 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДПС у Луганській області (далі відповідач), в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати вимогу від 12.11.2020 № Ф-2221-51.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що Головним управлінням ДПС у Луганській області було виписано 12.11.2020 вимогу № Ф-2221-51 на стягнення з позивача заборгованості зі сплати єдиного внеску у розмірі 35588,74 грн.

Позивач не отримував вимогу від 12.11.2020 № Ф-2221-51, не отримував постанову ВП № 64618623 від 12.03.2021. Про існування вищезазначеної вимоги дізнався з постанови ВП № 64618623 від 23.03.2021, яку отримало ТОВ «ТК «Нова Трейд» 22.03.2021, як підприємство, на якому ОСОБА_1 працює за основним місцем роботи.

Позивач не погоджується з вимогою від 12.11.2020 № Ф-2221-51, оскільки він з 16.12.2008 зареєстрований як фізична особа-підприємець за адресою: АДРЕСА_1 . З серпня 2015 року по червень 2020 року позивач працював водієм в ТОВ «Синапс Плюс» та отримував заробітну плату, з якої підприємство нараховувало та сплачувало ЄСВ щомісячно на загальну суму 48476,18 грн, а з червня 2020 року і донині працює водієм в ТОВ «Торгівельна компанія «НОВА ТРЕЙД» і за період з червня 2020 року до лютого 2021 року підприємством нараховано та сплачено ЄСВ на суму 10689,25 грн. Тобто, за період з серпня 2015 року і донині ЄСВ за позивача сплачував роботодавець в розмірі не менше мінімального, що виключає обов`язок зі сплати єдиного внеску позивачем як фізичною особою-підприємцем у період, коли він був найманим працівником.

Відносини щодо адміністрування єдиного внеску при одночасному перебуванні фізичної особи в трудових відносинах та наявності у неї права на здійснення підприємницької діяльності, яку особа фактично не здійснює, Законом №2464 не врегульовано.

Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою господарської діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ. Отже, саме дохід особи від господарської діяльності є базою для нарахування, проте, за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. При цьому, за відсутності бази для нарахування ЄСВ у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, але її розмір не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.

Позивач вважає, що особа, яка провадить господарську діяльність, вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем у розмірі не меншому за мінімальний.

Тобто, у період з серпня 2015 року і донині ОСОБА_1 є найманим працівником та у цей період саме роботодавці - ТОВ «Сінапс Плюс» та TOB «ТК «НОВА ТРЕЙД» сплачували за позивача єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах, визначених законодавством, та не менше за розмір мінімального страхового внеску за місяць, що підтверджується довідками наведених установ.

У період з серпня 2015 року і донині доходів від впровадження власної підприємницької діяльності окремо від доходів, отриманих від ТОВ «Сінапс Плюс» та TOB «ТК «НОВА ТРЕЙД», позивач не отримував. Підриємницьку діяльність не здійснював.

Факт перебування особи на обліку в органах податкової служби не змінює вищенаведених висновків, оскільки взяття на облік осіб, в тому числі юридичних або самозайнятих, здійснюється органом доходів і зборів незалежно від наявності обов`язку щодо сплати того чи іншого податку або збору.

Ухвалою суду від 02.04.2021 позов було залишено без руху для усунення недоліків. У встановлений судом строк позивачем недоліки було усунуто.

Ухвалою суду від 19.04.2021 відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

11.05.2021 від відповідача до суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду (арк. спр. 95-99), в обґрунтування якого останній послався на таке.

ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на податковому обліку у Головному управлінні ДПС у Луганській області та станом на 31.10.2020 мав податковий борг зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 35588,74 грн.

Контролюючим органом сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.11.2020 № Ф-2221-51, яку 17.11.2020 направлено на адресу платника податків, зазначену в реєстраційних даних інформаційної системи контролюючого органу: АДРЕСА_2 , рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, що відповідає вимогам законодавства щодо належного вручення поштових відправлень, яка повернута за закінченням терміну зберігання 23.12.2020, та вважається врученою 23.12.2020.

Отже, Головним управлінням ДПС у Луганській області виконано всі вимоги чинного законодавства щодо формування та надіслання платнику податків вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12.11.2020 № Ф-2221-51.

ФОП ОСОБА_1 вищевказану вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.11.2020 № Ф- 2221-51 в адміністративному порядку не оскаржував, лише 31.03.2021 оскаржив цю вимогу в судовому порядку шляхом подання до Луганського окружного адміністративного суду адміністративного позову про визнання протиправною та скасування повністю вказаної вимоги, тобто платник податків звернувся до суду з порушенням законодавчо встановленого 10-денного строку для оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки).

На підставі викладеного відповідач просив залишити адміністративний позов без розгляду.

Розглянувши матеріали позову, суд встановив, що позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частою третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У цьому позові позивач оскаржує вимогу про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску.

Строк оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску встановлений статтею 25 Закону № 2464-VI та становить 10 календарних днів після надходження відповідної вимоги.

Судом установлено, що вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.11.2020 № Ф-2221-51 контролюючим органом 17.11.2020 було направлено на адресу позивача, зазначену в реєстраційних даних інформаційної системи контролюючого органу: АДРЕСА_2 , рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак, 23.12.2020 на адресу контролюючого органу було повернуто поштове відправлення за закінченням встановленого строку зберігання (арк. спр. 91).

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Абзацом другим пункту 42.5 статті 42 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин у справі та відповідно до положень пунктів 42.2, 42.5 статті 42 Податкового кодексу України спірна вимога про сплату боргу (недоїмки) від 12.11.2020 № Ф-2221-51 вважається належним чином врученою 23.12.2020.

До адміністративного суду позивач звернувся 30.03.2021, що підтверджується накладною «Укрпошта Експрес» на конверті.

Таким чином, позивач звернувся до суду з позовом про оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12.11.2020 № Ф-2221-51 з порушенням десятиденного строку.

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з частиною першою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини тринадцятої статті 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, позивачу слід надати суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням підстав для поновлення строку, з обґрунтуванням та документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху зі встановленням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 171, 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправною та скасування вимоги від 12.11.2020 № Ф-2221-51 залишити без руху.

Запропонувати позивачеві протягом п`яти календарних днів з дня отримання цієї ухвали усунути зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду щодо оскарження вимоги про сплату боргу від 12.11.2020 № Ф-2221-51 із зазначенням підстав для поновлення строку, з обґрунтуванням та документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою.

Роз`яснити, що відповідно до частини п`ятнадцятої статті 171 КАС України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно вручити представникові позивача.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та не може бути оскаржена.

СуддяІ.О. Свергун