Справа № 460/6892/21
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2021-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
15 червня 2021 року м. РівнеСправа №460/6892/21
Суддя Рівненського окружного адміністративного суду Н.О. Дорошенко, після одержання позовної заяви:
доУправління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій,
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, у якому просить:
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;
зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням проведених виплат.
Пунктами 1- 3 та 6 частини першої статті 171 КАС України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху.
Так, перевіряючи на виконання положень ч.1 ст.171 КАС України даний позов, суддею встановлено, що подана ОСОБА_1 позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.160 - 161 КАС України з огляду на таке.
Відповідно до ч.4 ст.161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Водночас, частиною першою статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.74 КАС України).
Статтею 94 КАС України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч.1). Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (ч.2). Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч.5). Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч.4).
Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого наказом Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 "ДСТУ 4163-2003", відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.
Всупереч викладеному, позивачем до позовної заяви додано копії письмових доказів (довідки Військової частини НОМЕР_1 від 20.05.2021 №38; заяви позивача від 29.04.2021; листа відповідача від 11.05.2021 №Ш-2402), які в порядку, встановленому чинним законодавством, належним чином не засвідчені.
У постанові від 11.07.2018 у справі №904/8549/17 Верховним Судом було висловлено правову позицію, що незасвідчені належним чином копії документів є належними, проте недопустимими доказами у справі та є підставою для скасування судового рішення.
Крім того, згідно з ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частиною шостою статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Предметом спору є дії (бездіяльність) відповідача щодо нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у меншому розмірі.
Водночас, даний позов пред`явлено позивачем до суду 10.06.2021, тобто з пропуском встановленого законом шестимісячного строку звернення.
Разом з тим, позовна заява містить клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, яке обґрунтоване тим, що порушення своїх прав він дізнався в травні 2021 року з листа відповідача. Зазначив, що відмову у виплаті йому недоплаченої грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік він отримав в травні 2021 року, а тому не міг раніше звернутись з позовом за захистом своїх прав, свобод та інтересів.
Причини на які покликається позивач, мотивуючи клопотання про поновлення строку звернення до суду, не є поважними та не можуть бути підставою для його задоволення, з огляду на таке.
Відповідно до ст. 17-1 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 №367-XIV щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.
Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
Таким чином, 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата означеної допомоги - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена її виплата і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж та, яка була йому нарахована.
Відтак, у даному випадку перебіг строку звернення позивача до суду з даним позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
Суд зауважує, що соціальна виплата у вигляді щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, носять щорічний характер (регулярні платежі), тому про порушення свого права позивач мав бути обізнаний на кожне 1 число місяця, що настає за місяцем, у якому повинна була здійснюватись така виплата.
Позивач не заперечує у позові про отримання такої допомоги в сумі 1390,00 грн. Тобто на момент виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня позивач володів інформацією про суму нарахованої йому допомоги.
Відтак, отримання особою листа від розпорядника інформації у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання запитуваної інформації.
Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом певного строку від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Відтак, слід запропонувати позивачу подати суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати про дату виплати йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році, та надати належні докази в обґрунтування поважності причин його пропуску.
Частиною першою статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.
Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин, позов слід залишити без руху та запропонувати ОСОБА_1 у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду: 1) належним чином засвідчені копії письмових доказів (довідки Військової частини НОМЕР_1 від 20.05.2021 №38; заяви позивача від 29.04.2021; листа відповідача від 11.05.2021 №Ш-2402), доданих до позовної заяви (для суду); 2) заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати про дату виплати йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році, та надати належні докази в обґрунтування поважності причин його пропуску.
Керуючись статтями 169, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя
Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій залишити без руху.
Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю 10 днів з дня вручення ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя Н.О. Дорошенко