Справа № 320/6305/21
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2021-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 року м. Київ № 320/6305/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шевченко А.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення позивачу розміру пенсії за віком всупереч частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без застосування показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії на підставі заяви від 28.08.2020;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та обчислити позивачу розмір пенсії за віком згідно з частиною першою статті 27 та частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за три календарні роки (2017-2019 роки), що передують року призначення нового виду пенсії на підставі заяви від 28.08.2020 та виплачувати позивачу пенсію за віком в обрахованому розмірі з 28.08.2020.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач має право на пенсію за віком згідно з частиною першою статті 27 та частиною другою статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за три календарні роки (2017-2019 роки), що передують року призначення нового виду пенсії на підставі заяви від 28.08.2020, проте відповідач безпідставно обмежив його в реалізації вказаного права.

Ухвалою суду від 01.06.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, за результатами вивчення змісту якого судом установлено, що відповідач позов не визнав, у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Зазначив, що позивач перебуває на обліку в управлінні з 28.08.2020 та отримує пенсію за віком на пільгових умовах, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До моменту звернення за постановкою на облік в Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (28.08.2020) позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Отже, позивача було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 28.08.2020, що не є первинним призначенням, а переходом на інший вид пенсії.

Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України та наділений адміністративною процесуальною дієздатністю, що підтверджено паспортом серії НОМЕР_1 .

Позивач зазначив, що оскільки він проходив військову службу в Збройних Силах України за контрактом, тому отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З 28.08.2020 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію за віком, що підтверджено копією пенсійного посвідчення Серії НОМЕР_2 від 25.11.2020.

З позовної заяви слідує, що у серпні 2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком у відповідності до вимог частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за три календарні роки (2017-2019 роки), що передують року призначення нового виду пенсії.

Після призначення пенсії позивачу на його вимогу був наданий розрахунок заробітку для обчислення його пенсії, з якого вбачається, що замість середньої заробітної плати за 2017-2019 роки у розмірі 7763, 17 грн., відповідач застосував середній заробіток за попередні роки (2014-2016) у розмірі 3764, 40 грн.

Не погоджуючись з таким розрахунком, позивач звернувся до відповідача з вимогою про обчислення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по країні за 2017-2019 роки у розмірі 7763, 17 грн. відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатами розгляду звернення позивача відповідачем надано відповідь у формі листа від 16.04.2021 № 4107-4518/Н-02/8-1000/21, з якої вбачається, що згідно з поданою заявою позивача переведено на пенсію за віком з 28.08.2020, що не є первинним призначенням пенсії, а є переведенням на інший вид пенсії. Розмір пенсії позивача за віком обчислено з урахуванням страхового стажу 36 років 2 місяці 25 днів. Коефіцієнт стажу складав 0,36167. Заробітна плата визначена за період з 01.07.2000 по 30.07.2020. Осучаснена середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески застосована в розмірі 4888, 83 грн., індивідуальний коефіцієнт по заробітній платі становить 3,27113, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становить 15 992, 00 грн. (4888, 83 х 3,27113 = 15 992, 00). Розмір пенсії за віком з надбавками з 28.08.2020 становив 5800, 95 грн., де: 5783, 83 грн. розмір пенсії за віком (15 922, 00 х 0,36167); 17, 12 грн. доплата за понаднормовий стаж (за 1 рік), (5783, 83 + 17, 12 = 5800, 95).

Крім того, з 01.03.2021 позивачу проведено масовий перерахунок пенсії, за результатами якого розмір пенсії збільшився до 8541, 96 грн., який обчислено з урахуванням страхового стажу 52 роки 6 місяців 7 днів. Коефіцієнт стажу складає 0,52500.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо обчислення розміру пенсії за віком всупереч частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без застосування показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії на підставі заяви від 28.08.2020, позивач звернулася з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходив з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунок і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулювання порядку формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, врегульовані положеннями Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-ІV, пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно зі статтею 10 Закону № 1058-ІV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною другою статті 40 Закону № 1058-ІV передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

З аналізу вищевказаних норм законодавства слідує, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Однак, у випадку з заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що не заперечується учасниками справи, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж ті, що регламентовані Законом № 1058-ІV.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку про неправомірність застосування відповідачем частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV до спірних правовідносин.

Частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постановах від 29.11.2016 у справі № 133/476/15-а, від 14.02.2018 у справі № 465/5246/17, від 23.10.2018 у справі № 334/2653/17, від 13.12.2018 у справі № 185/860/17, від 06.02.2019 у справі № 333/1856/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 876/5312/17, якщо особа отримувала пенсію за іншим Законом, звертається за призначенням пенсії згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом № 1058-ІV.

Для призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV позивач звернувся вперше 28.08.2020, відтак відповідач мав призначити пенсію, виходячи з середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2017, 2018 та 2019 роки, однак ним неправомірно застосовано розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки.

Крім того, заяву позивача від 28.08.2020 не можна розцінювати як переведення з одного виду пенсії у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування на інший у тій же системі, тобто позивачу має бути призначена інша пенсія за іншим законом, а тому при обчисленні розміру пенсійної виплати має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком на умовах Закону № 1058-ІV).

З огляду на встановлені обставини справи, суд вважає, що відповідач, відмовивши позивачу у переході на підставі заяви на інший вид пенсії, а саме: пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2017-2019 роки, порушив його права та охоронювані законом інтереси, які підлягають судовому захисту.

Доводи відповідача про те, що позивач вже отримував пенсію за віком на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому призначення пенсії за віком у відповідності Закону № 1058-ІV слід розглядати як переведення з одного виду пенсії на інший, суд відхиляє як такі, що суперечать вимогам чинного пенсійного законодавства.

Натомість, суд констатує, що у даному випадку пенсія за віком на підставі Закону № 1058-ІV буде вважатися такою, що призначена позивачу вперше, так як до подання відповідної заяви у серпні 2020 року позивач отримував пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З урахуванням викладеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України доходить висновку про наявність в діях відповідача порушень вимог чинного законодавства щодо обчислення позивачу розміру пенсії за віком всупереч частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без застосування показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії на підставі заяви від 28.08.2020.

Як установлено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами частини третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірності його дій.

Натомість, позивачем було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не були спростовані відповідачем.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду жодних належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності своїх дій.

У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо обчислення позивачу розміру пенсії за віком всупереч частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без застосування показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії на підставі заяви від 28.08.2020, а відтак вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з вимогами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 908, 00 грн. згідно з квитанцією № 0.0..1 від 30.04.2021.

Суд, керуючись частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги результат вирішення спору щодо задоволення позовних вимог, присуджує позивачеві 908, 00 грн. понесених витрат з оплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до частини першої статті 27 та частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2017-2019 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок і обчислювати ОСОБА_1 розмір пенсії за віком згідно з частиною першою статті 27 та частиною другою статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2017-2019 роки), що передують року призначення нового виду пенсії на підставі заяви від 28.08.2020 та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком в обрахованому розмірі з 28.08.2020.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 908, 00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 0 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (; місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, буд. 40).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Шевченко А.В.