Справа № 380/5920/21
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/5920/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/5920/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправними відмови, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просив:

- Визнати протиправними відмови Головного управління Держгеокадастру у Львівській області оформлені наказами від 22.09.2020 №1168-УБД, від 22.10.2020 №1770-УБД, від 29.03.2021 №1008-УБД;

- Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0344 та передати ОСОБА_1 у власність земельну ділянку загальною площею 1,8000 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :02:000:0344 котра розташована на території Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач неодноразово звертався до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0344, однак відповідач наказами від 22.09.2020 №1168-УБД, від 22.10.2020 №1770-УБД, від 29.03.2021 №1008-УБД відмовляв у його затвердженні, у зв`язку з тим, що на кадастровому плані не зазначено форму власності суміжних ділянок. Окрім того, мають місце розходження щодо складу угідь наведених на викопіюванні з проекту роздержавлення та приватизації земель та проектних графічних матеріалах проекту землеустрою.

Позивач вважає такі відмови протиправними, оскільки такі не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, земельна ділянка на даний час є сформована, про що свідчить витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10.07.2020 №НВ-020, в якому вказані зовнішні межі земельної ділянки (із зазначенням суміжних земельних ділянок, їх власників, користувачів суміжних земельних ділянок державної та комунальної власності) котрі відповідають відомостям з Проекту та висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 26.06.2018 №302/9007.

Позиція відповідача Головного управління Держгеокадастру у Львівській області викладена у відзиві на позовну заяву. Відзив обґрунтований тим що, позивач звертався до відповідача про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення та передання у власність земельної ділянки площею 1,8 га для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :02:000:0344, однак в затвердженні такого відмовлено, оскільки такий не відповідав вимогам ст. 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр» на кадастровому плані не зазначено форму власності суміжних ділянок. Крім того, мають місце розходження щодо складу угідь наведених у викопіюванні із проекту роздержавлення та приватизації земель селянської спілки «Хлібодар» Вороцівської сільської ради народних депутатів Яворівського району Львівської області та проектних графічних матеріалів проекту землеустрою. Відповідно до проекту роздержавлення і приватизації земель, угіддя на яких запроектована земельна ділянка із кадастровим номером :02:000:0344 належать до лісів. У зв`язку з невідповідністю місця розташування спірної земельної ділянки вимогам Земельного кодексу України, Закону України «Про Державний земельний кадастр», відповідачем правомірно надано відмову у затвердженні проекту із землеустрою щодо відведення та передання у власність земельної ділянки площею 1,8 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :02:000:0344, яка розташована на території Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області.

Щодо вимоги зобов`язати відповідача затвердити проект землеустрою відповідач зазначив, що у разі задоволення такої вимоги позивача, це буде фактичним втручанням у дискреційні повноваження Головного управління Держгеокадастру у Львівській області.

Позивачем подано заперечення на відзив. Зазначає, що у відповідності до ст. 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр» розробником зазначено зовнішні межі земельної ділянки (із зазначенням суміжних земельних ділянок, їх власників, користувачів суміжних земельних ділянок державної чи комунальної власності), а відтак твердження відповідача про не зазначення форми власності всіх суміжних земельних ділянок не відповідає дійсності. Також наголошує на тому, що в рішеннях про відмову у затвердженні проекту землеустрою не було посилань на інформацію з викопіювання із Проекту роздержавлення і приватизації земель селянської спілки «Хлібодар» Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області. Крім того, у відзиві відповідач зазначає, що земельна ділянка належить до лісу, однак далі по тексту вже відносить земельну ділянку з кадастровим номер :02:000:0344 до земель лісогосподарського призначення без жодних посилань на конкретні докази (рішення щодо віднесення до відповідної категорії) віднесення даної земельної ділянки до лісу чи земель лісогосподарського призначення.

Висновки відповідача про відсутність у нього повноважень щодо розпорядження земельною ділянкою кадастровий номер :02:000:0344 ґрунтуються лише на даних з викопіювання із Проекту роздержавлення і приватизації земель селянської спілки «Хлібодар» Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області, однак, ці дані не визначають дану земельну ділянку, як землі лісового фонду чи землі лісогосподарського призначення з посиланням на конкретні рішення щодо віднесення до цих категорій, що спростовує посилання відповідача на нього, як підставу для відмови передачі у власність, саме за ознакою виду цільового призначення цієї землі.

Разом з тим, згідно публічної кадастрової карти України земельна ділянка 1.8 га з кадастровий номер :02:000:0344 числиться як 01.03 цільове призначення «Для ведення особистого селянського господарства», відтак на сьогодні згідно офіційних даних Державного земельного кадастру вище зазначена земельна ділянка належить до земель сільськогосподарського призначення та може бути передана ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 20.04.2021 року відкрито спрощене провадження адміністративній справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлені наступні обставини:

13.06.2018 Головним управління Держгеокадастру у Львівській області видано наказ №13-3243/16-18-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою», яким надано позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Вороцівської сільської ради Яворівського району орієнтовний розмір земельної ділянки 1,8000 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Позивач із вищезазначеним наказом звернувся до розробника проектної документації ФО-П ОСОБА_2 , який розробив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,8000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства.

Проект землеустрою погоджений відповідно до ст. 186-1 Земельного кодексу України, про що зазначено у висновку ГУ Держгеодастру у Одеській області про розгляд документації із землеустрою.

Відділом у Гайворонському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області було сформовано та зареєстровано земельну ділянку, присвоєно кадастровий номер :02:000:0344, для ведення особистого селянського господарства.

24.07.2020 позивачем було подано до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на затвердження та надання у власність розроблений проект землеустрою.

Розглянувши проект землеустрою позивача, Головне управління Держгеокадастру у Львівуській області прийняло наказ «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки» від 10.08.2020 № 162-УБД, яким відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Вороцівської сільської ради Яворівського району розмір земельної ділянки 1,8000 га, кадастровий номер :02:000:0344, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та надання цієї земельної ділянки у власність у зв`язку з тим, що відповідно до ст. 34 Закону України Про Державний земельний кадастр на кадастровому плані не зазначено форму власності суміжних ділянок. Окрім того, мають місце розходження щодо складу угідь наведених на викопіюванні з проекту роздержавлення та приватизації земель та проектних графічних матеріалах проекту землеустрою.

07.09.2020, 07.10.2020, 03.03.2021 позивач звертався до відповідача із клопотаннями про затвердження проекту землеустрою, проте, наказами від 22.09.2020 №1168-УБД , від 22.10.2020 №1770-УБД, від 29.03.2021 №1008-УБД Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Вороцівської сільської ради Яворівського району розмір земельної ділянки 1,8000 га, кадастровий номер :02:000:0344, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та надання цієї земельної ділянки у власність у зв`язку з тим, що відповідно до ст. 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр» на кадастровому плані не зазначено форму власності суміжних ділянок. Окрім того, мають місце розходження щодо складу угідь наведених на викопіюванні з проекту роздержавлення та приватизації земель та проектних графічних матеріалах проекту землеустрою.

Позивач вважає, що відмова відповідача у затвердженні проекту землеустрою та наданні у власність земельної ділянки є протиправною, оскільки при отриманні погодженого проекту землеустрою відповідач не має повноважень і підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою та переданні земельної ділянки у власність, так як законодавством (ч. 9 ст. 118 ЗК України) встановлено лише один правомірний варіант поведінки відповідача у даному випадку - затвердити проект землеустрою та надати земельну ділянку у власність.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель врегульовано Земельним кодексом України.

Частиною першою статті 3 Земельного кодексу України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частинами 1,3 статті 22 Земельного кодексу України передбачено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до частин 1-3 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно із частиною 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

За приписами частини 9 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, системний аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України;

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.

При цьому з вищенаведених норм Земельного кодексу України вбачається, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України, норми статті 118 Земельного кодексу України не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватися саме на етапі погодження такого проекту.

Вказані висновки щодо застосування норм права викладені, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.10.2018 у справі № 820/4852/17, та враховуються при вирішенні цієї справи.

Відповідно до пункту 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012, державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач, звертаючись до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області із клопотаннями про затвердження проекту землеустрою, додав погоджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер: :02:000:0344 у власність орієнтовною площею 1,8000 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області.

За наслідками розгляду поданих клопотань, Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області прийнято накази від 22.09.2020 №1168-УБД , від 22.10.2020 №1770-УБД, від 29.03.2021 №1008-УБД «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки» відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Вороцівської сільської ради Яворівського району розмір земельної ділянки 1,8000 га, кадастровий номер :02:000:0344, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та надання цієї земельної ділянки у власність у зв`язку з тим, що відповідно до ст. 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр» на кадастровому плані не зазначено форму власності суміжних ділянок. Окрім того, мають місце розходження щодо складу угідь наведених на викопіюванні з проекту роздержавлення та приватизації земель та проектних графічних матеріалах проекту землеустрою.

Згідно із п. 15 ст. 123 ЗК України, підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Зміна типу акціонерного товариства або перетворення акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою або технічної документації із землеустрою.

Відповідно, згідно норм Земельного кодексу України єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Спірні накази відповідача не відповідають вимога наведених норм Земельного кодексу, оскільки такі відмови не гуртуються на невідповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Суд наголошує, що оскаржувані накази не містять таких відомостей.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що накази Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 22.09.2020 №1168-УБД , від 22.10.2020 №1770-УБД, від 29.03.2021 №1008-УБД «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки» є протиправними, а позовна вимога про визнання їх протиправними - обґрунтованою й такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно, суд не може собою підміняти колегіальних орган та приймати інше рішення в замін скасованого, тому на думку суду слід зобов`язати відповідача повторно розглянути клопотання позивача від 04.03.2021 з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З цих же підстав не підлягаю задоволенню і позовні вимоги про зобов`язання відповідача затвердити позивачу проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0344 та передати у власність земельну ділянку загальною площею 1,8000 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :02:000:0344 котра розташована на території Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом не встановлено, питання про розподіл судових витрат у справі не вирішується.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (79019, м. Львів, пр.-т. В.Чорновола,4) про визнання протиправними відмови, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними відмови Головного управління Держгеокадастру у Львівській області оформлені наказами від 22.09.2020 №1168-УБД , від 22.10.2020 №1770-УБД, від 29.03.2021 №1008-УБД «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки».

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 04.03.2021 року з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII Перехідні положення цього Кодексу.

Рішення складено у повному обсязі 14.06.2021 року.

Суддя Гавдик З.В.