Справа № 420/4466/21
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2021-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4466/21
У Х В А Л А

11 червня 2021 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглядаючи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Адміністрація Державної прикордонної служби України, про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 23 березня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Адміністрація Державної прикордонної служби України, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо повернення довідки № 11/1158 від 12 серпня 2020 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з 01.04.2019 року;

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виплати з 5 березня 2019 року ОСОБА_1 пенсії, після її перерахунку з 01.01.2018 року, з урахуванням лише 75% суми підвищення пенсії;

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № 11/1158 від 12 серпня 2020 року;

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату донарахованих ОСОБА_1 з 5 березня 2019 року сум пенсії з урахуванням 100% суми її підвищення без обмеження її максимального розміру.

26 березня 2021 року ухвалою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у адміністративній справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 26 квітня 2021 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача Пенсійний фонд України та визначено розгляд справи №420/4466/21 розпочати спочатку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) зі стадії відкриття провадження у справі.

25 травня 2021 року до суду від Пенсійного фонду України надійшов відзив, в якому відповідач зазначає про порушення позивачем строків звернення до суду з даним позовом та просить залишити позов без розгляду.

26 травня 2021 року ухвалою суду розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи на підставі ст.262 КАС України. Позовну заяву залишити без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали. Роз`яснено, що виявлені недоліки повинні бути усунені, шляхом надання до суду доказів звернення до суду у строки, визначені ст.122 КАС України чи належним чином обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з доказами на її підтвердження.

08 червня 2021 року представником позивача до суду за вх. №29771/21 подано заяву про поновлення строку звернення до суду, яка обґрунтована тим, що поведінка позивача щодо захисту свого права була активною, а спір у публічно-правовій сфері стосовно реалізації права позивача на соціальний захист, зумовлений протиправними діями відповідача, які виразились у його відмові в перерахунку та виплаті пенсії, що підтверджено листом № 11758-10987/Я-02/8-1500/20 від 09.12.2020, і саме з цього моменту у позивача виникли підстави для звернення до суду. Крім цього, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку пенсіонер виходить з принципу «належного врядування» та з презумпції, що розмір пенсії визначений відповідно до Закону. Також вказує, що до прийняття рішення Верховного Сулу у зразковій справі №160/8124/19 від 17 грудня 2019 року пенсіонер не мав розумних причин сумніватися у добросовісності дії працівників пенсійного фонду. Позивач з поважних причин пропустив строк звернення до суду, так як не мав об`єктивного права звертався за судовим захистом в проміжок часу з 01.04.2019 року по 14.05.2021 року.

Розглядаючи заяву представника позивача про поновлення строку звернення до суду, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Згідно ч.1, ч.2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Аналіз зазначених норм показав, що пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для застосування наслідків пропущення цих строків, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважними і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права» (рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop.42, пункт 36).

ЄСПЛ висловив позицію стосовно того, що, розглядаючи підстави для поновлення пропущеного строку, національні суди мають враховувати, що питання стосовно того, чи було дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (справи «Скордіно проти Італії», «Ятрідіс проти Греції»).

Одним із елементів права на справедливий суд є право на виправлення помилки, включаючи право на скасування неправосудного рішення та прийняття правового рішення по справі.

В абзаці 7 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень статті 24 Конституції України (справа про рівність сторін судового процесу) від 12 квітня 2012 року № 9-рп/2012 вказано, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У рішенні Конституційного Суду України (Другий сенат) у справі за конституційними скаргами ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Еко-вугілля України» щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини першої статті 79 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 24 червня 2020 року № 6-р(ІІ)/2020 зазначено, що Конституційний Суд України вважає, що гарантування приписом частини другої статті 55 Конституції України кожному права на доступ до суду з метою оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень є вимогою принципу верховенства права. Такий доступ не означає автоматичної незаконності цих рішень, дій або бездіяльності, а спрямований на перевірку у судовому порядку їх законності та правомірності, що не лише забезпечує ефективний захист прав, свобод кожної особи, якої стосується неправомірна діяльність суб`єктів владних повноважень, а й сприяє підтримці законності та правопорядку в цілому шляхом виявлення та усунення нелегітимних проявів у такій діяльності.

Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 р. у справі № 240/12017/19 відступив від висновків викладених у постановах: від 29.10.2020 р. по справі №816/197/18, від 20.10.2020 р. по справі №640/14865/16-а, від 25.02.2021 р. по справі №822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, у першу чергу, з боку держави, а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період.

Таким чином, враховуючи доводи представника позивача щодо принципу презумпції належного урядування та що позивач не мав підстав сумніватись, що перерахунок його пенсії був проведений у відповідності до законодавства, приймаючи до уваги відсутність у матеріалах справи доказів сповіщення позивача про виплату пенсії позивача не у повному розмірі підвищення, суд вважає за доцільне заяву представника позивача про поновлення строку звернення до суду задовольнити та поновити позивачу строк звернення до суду з даним адміністративним позовом, а у задоволенні заяви Пенсійного фонду України про залишення позову без розгляду - відмовити.

Керуючись ст.ст.7, 9, 122, 123, 167, 240, 241, 248, 294-295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про поновлення строку звернення до суду задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Адміністрація Державної прикордонної служби України, про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії.

У задоволенні заяви Пенсійного фонду України про залишення позову без розгляду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя О.А.Вовченко