Справа № 522/10873/21
Суддя: Бондар В. Я.
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/274/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання - Бойко А.В.

розглянувши у відкритому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 14.06.2021 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом, в якому просив затримати громадянку Соціалістичної республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців до 14.12.2021 року з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Позов обґрунтований тим, що 11.03.2020 під час проведення оперативно-профілактичних заходів з виявлення нелегальних мігрантів виявлено особу, яка назвалася громадянкою Соціалістичної республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Громадянка Соціалістичної республіки В`єтнам ОСОБА_1 прибула на територію України у 2010 році через пункт пропуску «Аеропорт-Бориспіль» по паспортному документу з метою працевлаштування. Відповідачка проживає в Україні без документів на право проживання в Україні, місця реєстрації та джерела існування немає. ГУ ДМС України в Одеській області було прийнято рішення 11.03.2020 року ГУ ДМС України в Одеській області було прийнято рішення про примусове повернення в країну походження громадянина В`єтнаму ОСОБА_1 та зобов`язано її покинути територію України до 15.03.2020 року, проте відповідач з території України не виїхав. Відповідач немає відповідних документів для виїзду з території України, що унеможливлює його виїзд з України. 11.06.2021 року відповідачку було повторно виявлено співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області.

Ухвалою суду від 14.06.2021 року провадження у справі було відкрите, судове засідання призначене на 14.06.2021 року.

У судовому засіданні представник позивача Діордіца В.В. просив задовольнити позов, адже на момент виявлення відповідачки у неї не було та на разі немає документа, що посвідчує особу.

Відповідач ОСОБА_1 за допомогою перекладача Чінь Хонг Кионг пояснила, що бажає виїхати до В`єтнаму, адже ще в 2019 році туди повернувся її чоловік. На разі вона не може виїхати на Батьківщину, у зв`язку з відсутністю паспорту та встановленню карантинних обмежень. Також відзначила, що у неї є дитина, яка на разі знаходиться з нянею в с. Сухий Лиман Одеської області.

Представник відповідача Бардук В.І. вказав, що в матеріалах справи наявна копія паспорту, тому ідентифікація непотрібна, також зазначив, що необхідно звернути увагу на те, що у відповідачки є дитина, яка проживає в Одеській області та на разі діють карантині обмеження не лише в Україні, а й в багатьох інших країнах.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.03.2020 було виявлено особу, яка назвалася громадянкою Соціалістичної республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка пояснила, що прибула на територію України у 2010 році через пункт пропуску «Аеропорт-Бориспіль» по паспортному документу з метою працевлаштування.

На даний час громадянка Соціалістичної республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України знаходиться незаконно, постійного місця проживання та законного джерела існування не має.

11.03.2020 року в результаті розгляду справи про адміністративне правопорушення, ДМС України винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МОД №002865 на громадянку Соціалістичної республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з порушенням правил перебування іноземців в Україні, а саме проживала без документів на право проживання в Україні.

Відповідач сплатила розмір штрафу по вищевказаній постанові, про що свідчить квитанція №ПН25742 від 12.03.2020 року.

18.09.2019 ГУ ДМС України в Одеській області було прийняте рішення №106 про примусове повернення в країну походження громадянку Соціалістичної республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язано її покинути територію України у термін до 15.03.2020 року (затверджено заступником начальника ГУ ДМС України в Одеській області 11.03.2020 року).

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

У визначений термін громадянка Соціалістичної республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з території України не виїхала.

11.06.2021 року повторно виявлено громадянку Соціалістичної республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та постановою ПН МОД №005081 від 11.06.2021 року накладено на неї адміністративне стягнення у розмірі 1700 грн. за порушення ч.1 ст.203 КУпАП.

Рішенням про поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України від 11.06.2021 року поміщено ОСОБА_1 до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Варто відзначити, що будь-яких доказів наявності у відповідачки дітей суду не представлено.

Згідно до п. 14 ст. 1 Закону вищезазначеного Закону нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Згідно до частини 3 статті 3 розділу I Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частини 1 стаття 9 розділу II Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ «центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухиляється від виконання такого рішення, та існує ризик його втечі…».

Проаналізувавши всі обставини перебування Відповідача на території України було встановлено наступне:

1. Відомості про перебування на території України на законних підставах Відповідача відсутні, що вказує на грубе порушення з боку відповідача норм Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

2. Відповідач 11.03.2020 року та 11.06.2021 року був затриманий працівниками ГУ ДМС України в Одеській області за порушення правил перебування іноземців в Україні, а саме проживання без документів на право проживання в Україні.

3. На даний час у Відповідача відсутній паспортний документ, обов`язкова наявність якого визначена ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відповідно до якої іноземці в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом або іншими міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи.

Беручи до уваги той факт, що Відповідач проживає на території України без документів на право проживання в Україні вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП, у нього відсутній паспортний документ, який надає право здійснити виїзд з території України, які визначені ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відповідно до якої в`їзд в Україну та виїзд з України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

Зважаючи, що при першому затриманні відповідачка добровільно не виконала рішення позивача та не виїхала за межі території України, також зазначені вище обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що Відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, не має документів для перетинання державного кордону України на законних підставах і тому не має можливості на даний час здійснити виїзд з території України, що унеможливлює ідентифікацію особи Відповідача та забезпечення примусового видворення за межі України.

У відповідних положеннях статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що:

«1. Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом:

f) "законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції».

З огляду на це, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

«Затримання особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції» у відповідності до другої частини статті 5 § 1 (f) Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, як наголошено в § 164 рішення Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 р. у справі "А. та інші проти Сполученого Королівства" буде виправдано до тих пір, поки йде процес депортації або екстрадиції. Якщо така процедура не виконується з належною ретельністю, затримання особи перестає бути допустимим відповідно до статті 5 § 1 (f) Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Частиною 1 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відповідно до частини 11 статті 289 (яка є спеціальною нормою) строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно пункту 27 частини 1 статті Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, - державна установа, призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства:

- стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення;

- стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

- затриманих центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством України;

- затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Частиною 2 ст. 101 КАС України (яка є загальною нормою) передбачено, що процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками.

Слід зазначити, що ГУ ДМС України в Одеській області не зверталось з клопотанням про зобов`язання громадянку Соціалістичної республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внести заставу та з клопотанням про взяття даної особи на поруки підприємства, установи чи організації, в зв`язку з тим, що внесення застави полягає у внесенні іноземцем, особою без громадянства або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тобто існує імперативний обов`язок Кабінету Міністрів прийняти такий Порядок.

На даний час, Кабінетом Міністрів України, на виконання ст. 289 КАС України не прийнято порядок внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування судом застави як заходу до іноземця, який застосовується адміністративним судом в порядку КАС України.

Вказане свідчить про відсутність механізму реалізації судом положень ст. 289 КАС України при застосуванні до іноземця застави, тобто про неможливість практичного застосування судом застави до іноземця.

Враховуючи наведене в сукупності з тим, що коли інші, менш жорсткі заходи (порука та застава), були розглянуті та визнані такими, що не можуть бути застосовані до даної ситуації, ГУ ДМС України вважає, що до громадянки Соціалістичної республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід застосувати найбільш суворий захід, передбачений ч. 11 ст. 289 КАС України, як затримання з поміщенням останнього до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України до 14.12.2021 року.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-9, 77, 241-246 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (, м. Одеса, вул. Преображенська, 44) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України - задовольнити.

Затримати громадянку Соціалістичної республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців до 14.12.2021 року з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду складено 14.06.2021 року.

Суддя В.Я. Бондар