Справа № 160/6490/21
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2021 року Справа № 160/6490/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
за участі секретаря судового засіданняПіскун Я.В.
представника позивача представника відповідача Кривошеїна І.О. Дроздова Т.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми «в4» від 13.04.2021 року № 000/69/0701 про зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ в розмірі 403 593 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач безпідставно дійшов до висновку про не правовірність заявленого позивачем у податковій декларації з ПДВ суми бюджетного відшкодування. Позивач отримав від контрагентів товар та використав його у власній господарській діяльності. Податкові накладні зареєстровано у ЄРПН.
Ухвалою суду від 23.04.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Відповідач під час перевірки позивача дійшов до висновку, що позивач не правомірно сформував у податковій декларації з ПДВ суми бюджетного відшкодування, оскільки господарські операції позивача з ТОВ «КРОНА ІМПУЛЬС», ТОВ «НАЙС», ТОВ «СТРОНГ-ПРАЙД», ТОВ «БІТ-ОІЛ», ТОВ «МЕГАРОСТ», ТОВ «Спецгідропостач» не спрямовані на настання реальних правових наслідків, оскільки поставка товару фактично не відбулася. Контрагенти позивача не мають трудових ресурсів, основних фондів, виробничих активів та відповідних дозволів. Первинні документи надані позивачем не дають можливість встановити обсяг робіт (послуг). Контрагенти позивача не знаходяться за своєю податковою адресою.
Ухвалою суду від 07.06.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги.
Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.
З 24.02.2021 року по 17.03.2021 року відповідач проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питання законності декларування від`ємного значення ПДВ за грудень 2020 року.
За результатами перевірки відповідачем складено акт від 19.03.2021 року № 192/32-00-07-01-02-11/05393056.
У акті перевірки зроблено наступні висновки: позивачем допущено завищення суми податкового кредиту у грудні 2020 року на суму 1 670 438,15 грн.
Висновки акту перевірки обґрунтовані наступним: позивач не правомірно сформував у податковій декларації з ПДВ суми бюджетного відшкодування, оскільки господарські операції позивача з ТОВ «КРОНА ІМПУЛЬС», ТОВ «НАЙС», ТОВ «СТРОНГ-ПРАЙД», ТОВ «БІТ-ОІЛ», ТОВ «МЕГАРОСТ», ТОВ «Спецгідропостач» не спрямовані на настання реальних правових наслідків, оскільки поставка товару фактично не відбулася. Контрагенти позивача не мають трудових ресурсів, основних фондів, виробничих активів та відповідних дозволів. Первинні документи надані позивачем не дають можливість встановити обсяг робіт (послуг). Контрагенти позивача не знаходяться за своєю податковою адресою.
Відповідач листом від 07.04.2021 року № 113/32-00-07-01-02-09 «Про розгляд заперечень» змінив висновок перевірки: позивачем допущено завищення суми податкового кредиту у грудні 2020 року на суму 403 592,80 грн.
На підставі акту перевірки відповідачем складено податкове повідомлення - рішення від 13.04.2021 року № 000/69/0701, у якому вказано суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (звітного) податкового періоду 403 593 грн.
У листі відповідача від 07.04.2021 року № 113/32-00-07-01-02-09 «Про розгляд заперечень» чітко вказано про те, що під час перевірки позивача та аналізу наданих документів та співставлення з наявними даними в системі автоматичного адміністрування та ІС «Податковий блок» встановлено, що ТОВ «Спецгідропостач» придбало вугілля кам`яне у нерезидента АО ХД "СДС-Уголь» та здійснило його ввезення на територію України. Через що встановлено походження товару та підтверджено ланцюг постачання на адресу позивача від ТОВ «Спецгідропостач».
Процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість та обґрунтованості формування фінансового результату до оподаткування повинна включати такі етапи:
1. встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
2. встановлення правосуб`єктності учасників господарської операції.
3. встановлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
4. встановлення дотримання платником податку вимог щодо документального підтвердження понесених витрат.
5. встановлення факту понесення позивачем вказаних витрат.
Суд зазначає, що не є обов`язковою передумовою для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань визнання недійсними (у тому числі і нікчемними) право чинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Оцінуватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Таким чином, судом відхиляються доводи відповідача про те, що правочин укладені позивачем з ТОВ «КРОНА ІМПУЛЬС», ТОВ «НАЙС», ТОВ «СТРОНГ-ПРАЙД», ТОВ «БІТ-ОІЛ», ТОВ «МЕГАРОСТ», ТОВ «Спецгідропостач» є нікчемними через те, що за ланцюгом між попередніми контрагентами ТОВ «КРОНА ІМПУЛЬС», ТОВ «НАЙС», ТОВ «СТРОНГ-ПРАЙД», ТОВ «БІТ-ОІЛ», ТОВ «МЕГАРОСТ», ТОВ «Спецгідропостач» правочини визнані податковим органом ризикованими, оскільки відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Крім того, відповідач не надав суду беззаперечних та неспростовних доказів того, що не виконання контрагентами ТОВ «КРОНА ІМПУЛЬС», ТОВ «НАЙС», ТОВ «СТРОНГ-ПРАЙД», ТОВ «БІТ-ОІЛ», ТОВ «МЕГАРОСТ», ТОВ «Спецгідропостач» своїх договірних зобов`язань, мало наслідком безтоварність операцій між позивачем та ТОВ «КРОНА ІМПУЛЬС», ТОВ «НАЙС», ТОВ «СТРОНГ-ПРАЙД», ТОВ «БІТ-ОІЛ», ТОВ «МЕГАРОСТ», ТОВ «Спецгідропостач».
Суд також зазначає, що не є підставою для відмови у праві на формування фінансового результату до оподаткування порушення податкової дисципліни, вчинені ТОВ «КРОНА ІМПУЛЬС», ТОВ «НАЙС», ТОВ «СТРОНГ-ПРАЙД», ТОВ «БІТ-ОІЛ», ТОВ «МЕГАРОСТ», ТОВ «Спецгідропостач» (аналогічну позицію займає Верховний Суд України у постанові від 13.01.2009 року, номер судового рішення в ЄДРСР - 3060678).
Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарської операції між позивачем та ТОВ «КРОНА ІМПУЛЬС», ТОВ «НАЙС», ТОВ «СТРОНГ-ПРАЙД», ТОВ «БІТ-ОІЛ», ТОВ «МЕГАРОСТ», ТОВ «Спецгідропостач».
Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ ВКФ «Найс» укладено договір на приймання та транспортування дренажних, зливових, стічних та зворотних вод від 01.03.2015 року № 285/2015, у відповідності до якого ТОВ ВКФ «Найс» зобов`язався надати позивачу послуги з прийому до гідротехнічної споруди № 1 та транспортування до р. Дніпро дренажних, зливових, стічних та зворотних вод.
У матеріалах справи міститься акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.12.2020 року № ОУ-00000034 та коригуючий акт № 30/1 від 10.12.2020 року до акту № ОУ-00000030 від 30.11.2020 року.
Судом під час розгляду справи встановлено, що вказані документи відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
ТОВ ВКФ «Найс» виписало позивачу податкову накладну № 2 від 30.12.2020 року та розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 1 від 10.12.2020 року до податкової накладної № 2 від 30.11.2020 року, які зареєстровано у ЄРПН.
Позивач оплатив надані ТОВ ВКФ «Найс» послуги, що підтверджується банківською випискою, копія якої міститься у матеріалах справи.
Позивач має дозвіл на спеціальне водокористування від 17.09.2019 року № 637/ДП/49д-19.
ТОВ ВКФ «Найс» має дозвіл на спеціальне водокористування від 24.02.2017 року шляхом відведення стоків у р. Дніпро, копія якого міститься у матеріалах справи.
Укладення позивачем з ТОВ ВКФ «Найс» договору є безумовною підставою для здійснення позивачем спеціального водокористування.
На підставі викладеного судом відхиляються доводи відповідача про неможливість здійснення ТОВ ВКФ «Найс» господарських операцій з позивачем.
Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «СТРОНГ-ПРАЙД» укладено договір поставки, за умовами якого ТОВ «СТРОНГ-ПРАЙД» зобов`язалось поставити позивачу товар.
Факт поставку товару підтверджується видатковою накладною № 21 від 08.12.2020 року, № 22 від 15.12.2020 року, № 23 від 22.12.2020 року.
Судом під час розгляду справи встановлено, що вказані документи відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Факт отримання позивачем товару від ТОВ «СТРОНГ-ПРАЙД» підтверджується прибутковими ордерами від 08.12.2020 року, від 15.12.2020 року, від 22.12.2020 року, а також документами на зважування вантажу, копії яких містяться у матеріалах справи.
Позивач оплатив поставлений ТОВ «СТРОНГ-ПРАЙД» товар, що підтверджується банківською випискою, копія якої міститься у матеріалах справи.
ТОВ «СТРОНГ-ПРАЙД» виписав позивачу податкові накладні № 1 від 08.12.2020 року, № 2 від 15.12.2020 року та № 3 від 22.12.2020 року, які зареєстровано у ЄРПН.
Також ТОВ «СТРОНГ-ПРАЙД» виписало три розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до зазначених податкових накладних, які зареєстровано у ЄРПН.
Позивач використав отриманий від ТОВ «СТРОНГ-ПРАЙД» товар у власній господарській діяльності, що підтверджується накладною - вимогою на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів від 31.12.2020 року ДМ300014430, від 31.01.2021 року № ДМ300001186.
На підставі викладеного судом відхиляються доводи відповідача про неможливість здійснення ТОВ «СТРОНГ-ПРАЙД» господарських операцій з позивачем.
Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «МЕГАРОСТ» укладено договір поставки, за умовами якого ТОВ «МЕГАРОСТ» зобов`язалось поставити позивачу товар.
Факт поставку товару підтверджується видатковою накладною РН-0412 від 04.12.2020 року.
Судом під час розгляду справи встановлено, що вказані документи відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Факт отримання позивачем товару від ТОВ «МЕГАРОСТ» підтверджується прибутковим ордером від 04.12.2020 року, копія якого міститься у матеріалах справи.
Позивач оплатив поставлений ТОВ «МЕГАРОСТ» товар, що підтверджується банківською випискою, копія якої міститься у матеріалах справи.
ТОВ «МЕГАРОСТ» виписав позивачу податкову накладну № 34 від 04.12.2020 року, яка зареєстрована у ЄРПН.
Позивач використав отриманий від ТОВ «МЕГАРОСТ» товар у власній господарській діяльності, що підтверджується накладною - вимогою на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів від 24.12.2020 року ДМ300013879, від 24.12.2020 року № ДМ300013880, від 24.12.2020 року № ДМ300013881, від 16.12.2020 року № ДМ300013381, від 01.12.2020 року № ДМ300012189, від 30.12.2020 року № ДМ300014336, від 20.01.2021 року № ДМ300000498, від 04.01.2021 року № ДМ300000040.
На підставі викладеного судом відхиляються доводи відповідача про неможливість здійснення ТОВ «МЕГАРОСТ» господарських операцій з позивачем.
Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «БІТ-ОІЛ» укладено договір поставки, за умовами якого ТОВ «БІТ-ОІЛ» зобов`язалось поставити позивачу товар.
Факт поставку товару підтверджується Актом прийому - передачі продукції № 459 від 19.09.2020 року та коригуючим актом № 462 від 25.09.2020 року, Актом прийому - передачі продукції № 460 від 20.09.2020 року та коригуючим актом № 463 від 25.09.2020 року.
Судом під час розгляду справи встановлено, що вказані документи відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Факт отримання позивачем товару від ТОВ «БІТ-ОІЛ» підтверджується прибутковим ордером від 19.09.2020 року, від 20.09.2020 року, копія якого міститься у матеріалах справи.
Факт транспортування товару до позивача підтверджується копіями залізничних накладних.
Позивач оплатив поставлений ТОВ «БІТ-ОІЛ» товар, що підтверджується банківською випискою, копія якої міститься у матеріалах справи.
ТОВ «БІТ-ОІЛ» виписав позивачу податкові накладні № 4 від 01.12.2020 року та № 5 від 01.12.2020 року, які зареєстровані у ЄРПН.
Позивач використав отриманий від ТОВ «БІТ-ОІЛ» товар у власній господарській діяльності, що підтверджується накладною - вимогою на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів від 29.10.2020 року ДМ300010447.
На підставі викладеного судом відхиляються доводи відповідача про неможливість здійснення ТОВ «БІТ-ОІЛ» господарських операцій з позивачем.
Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «КРОНА ІМПУЛЬС» укладено договір поставки, за умовами якого ТОВ «КРОНА ІМПУЛЬС» зобов`язалось поставити позивачу товар.
Факт поставку товару підтверджується видатковими накладними від 08.12.2020 року № 0812/1, від 23.12.2020 року № 2312/2, від 23.12.2020 року № 2312/1.
Судом під час розгляду справи встановлено, що вказані документи відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Факт отримання позивачем товару від ТОВ «БІТ-ОІЛ» підтверджується прибутковим ордером від 08.12.2020 року, від 23.12.2020 року, та відомостями про зважування автомобілів, копії яких міститься у матеріалах справи.
Позивач оплатив поставлений ТОВ «КРОНА ІМПУЛЬС» товар, що підтверджується банківською випискою, копія якої міститься у матеріалах справи.
ТОВ «КРОНА ІМПУЛЬС» виписав позивачу податкові накладні № 43 від 08.12.2020 року, № 174 від 23.12.2020 року, № 175 від 23.12.2020 року, які зареєстровані у ЄРПН.
Позивач використав отриманий від ТОВ «КРОНА ІМПУЛЬС» товар у власній господарській діяльності, що підтверджується накладними - вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, копії яких містяться у матеріалах справи.
На підставі викладеного судом відхиляються доводи відповідача про неможливість здійснення ТОВ «КРОНА ІМПУЛЬС» господарських операцій з позивачем.
Стосовно господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Спецгідропостач», то у листі відповідача від 07.04.2021 року № 113/32-00-07-01-02-09 «Про розгляд заперечень» чітко вказано про те, що під час перевірки позивача та аналізу наданих документів та співставлення з наявними даними в системі автоматичного адміністрування та ІС «Податковий блок» встановлено, що ТОВ «Спецгідропостач» придбало вугілля кам`яне у нерезидента АО ХД "СДС-Уголь» та здійснило його ввезення на територію України. Через що встановлено походження товару та підтверджено ланцюг постачання на адресу позивача від ТОВ «Спецгідропостач».
Суд звертає увагу на те, що документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.
При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
Універсальний принцип розгляду податкових спорів полягає у наступному: перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.
Оскільки судом встановлено під час розгляду справи факт реальності господарських операцій позивача з його контрагентами, то висновок відповідача про завищення позивачем від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (звітного) податкового періоду 403 593 грн., є протиправним.
За вказаних обставин податкове повідомлення - рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Судові витрати покладаються на відповідача відповідно до статті 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 241-246 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми «в4» від 13.04.2021 року № 000/69/0701 про зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ в розмірі 403 593 грн.
Стягнути з Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» сплачену суму судового збору у розмірі 6053,90 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 14 червня 2021 року.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді Лісна А.М.

Рішення не набрало законної сили станом на 14.06.2021 року

Помічник судді Лісна А.М.