Справа № 120/3275/21-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2021-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 р. Справа № 120/3275/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Слободонюка М.В., розглянувши у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (відповідач, ГУ ПФУ у Вінницькій області), в якій позивач, після усунення недоліків позовної заяви, просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача за № 89 від 25.01.2021 щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов`язати останнього здійснити перерахунок призначеної пенсії позивачу з 01.01.2021 з урахуванням довідки № 6 від 07.03.2004, виданої СВАТ "Перше Травня" на ім`я ОСОБА_2 за період роботи з 01.08.1968 по 31.07.1969 та довідки № 6 від 02.03.2020, виданої ПАТ "Будівельно-монтажне підприємство №1" на ім`я ОСОБА_2 за період роботи з 01.08.1969 по 18.12.1969.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 19.01.2021 вона звернулась до відповідача із заявою щодо проведення перерахунку пенсії за віком, із урахуванням до її стажу періодів роботи з 01.08.1968 по 31.07.1969 та з 01.08.1969 по 18.12.1969, оскільки дані періоди роботи при попередньому призначені їй пенсії зарахованими не були. Проте, рішенням пенсійного органу № 89 від 25.01.2021 їй відмовлено в проведенні перерахунку пенсії, з підстав формальних неточностей в поданих уточнюючих довідках № 6 від 07.03.2004, виданої СВАТ "Перше Травня", та № 6 від 02.03.2020, виданої ПАТ "Будівельно-монтажне підприємство №1", оскільки такі довідки видані на ім`я « ОСОБА_2 », хоча її дошлюбне прізвище було « ОСОБА_3 ». Позивач вважає таке рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії протиправним, а тому з метою захисту свого конституційного права на пенсійне забезпечення звернулась з цим адміністративним позовом до суду.

Ухвалою від 12.05.2021 судом відкрито провадження у справі та відповідно до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено 15-ти денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому статтею 162 КАС України. Окрім цього, додатково витребувано належним чином завірені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 для їх дослідження судом.

27.05.2021 на адресу суду супровідним листом надійшли витребувані судом матеріали пенсійної справи позивача, а 01.06.2021 - відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Вказує, що дійсно 19.01.2021 позивач звернулась до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою про проведення перерахунку пенсії за віком відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із урахуванням до її стажу періодів роботи з 01.08.1968 по 31.07.1969 та з 01.08.1969 по 18.12.1969. Так, Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі по тексту - Порядок № 637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Однак, оскільки у трудовій книжці ОСОБА_1 записи про трудову діяльність розпочинаються з 1970 року, а тому позивач до заяви про перерахунок пенсії надала уточнюючі довідки № 6 від 07.03.2004, видану СВАТ "Перше Травня" на ім`я ОСОБА_2 на підтвердження періодів роботи з 01.08.1968 по 31.07.1969 та № 6 від 02.03.2020, виданої ПАТ "Будівельно-монтажне підприємство №1" на ім`я ОСОБА_2 , про періоди роботи з 01.08.1969 по 18.12.1969. Проте, як зазначає відповідач, взяти до уваги дані документи при обчисленні загального стажу роботи позивача неможливо з огляду на невідповідність особистих даних позивача (прізвища) згідно свідоцтва про укладення шлюбу (дошлюбне прізвище) " ОСОБА_2 " та згідно довідок, в яких прізвище зазначено " ОСОБА_2 ". З огляду на викладене відповідач вважає що рішення № 89 від 25.01.2021 прийняте правомірно, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області та з 21.11.2006 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно із копії свідоцтва про шлюб (виданого повторно) серії НОМЕР_1 від 19.01.2021, дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_2 .

19.01.2021 позивач звернулась до відповідача із заявою щодо проведення перерахунку пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", додавши при цьому ряд наступних документів, зокрема: довідку № 6 від 07.03.2004, видану СВАТ "Перше Травня" за період роботи з 01.08.1968 по 31.07.1969 та довідку № 6 від 02.03.2020, видану ПАТ "Будівельно-монтажне підприємство №1" за період роботи з 01.08.1969 по 18.12.1969.

За результатами розгляду такої заяви та поданих документів, рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області № 89 від 25.01.2021 відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Приймаючи таке рішення відповідач зазначив про відсутність підстав для зарахування до загального трудового стажу позивача періоду трудової діяльності з 01.08.1968 по 31.07.1969 та з 01.08.1969 по 18.12.1969 на підставі поданих заявницею довідок. Відповідач дійшов висновку про неможливість встановлення приналежності довідок позивачу, оскільки дошлюбне прізвище позивача у свідоцтві про одруження вказано " ОСОБА_3 ", а в підтверджуючих довідках про стаж - " ОСОБА_4 ". Крім іншого відповідачем роз`яснено положення пункту 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, згідно якого, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Незгода із прийнятим відповідачем рішенням № 89 від 25.01.2021 зумовила звернення позивача до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд враховує наступне.

Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі по тексту - Закон № 1788 від 05.11.1991) та від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі по тексту - Закон № 1058 від 09.07.2003).

Закон України "Про пенсійне забезпечення" відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно із ст. 1 Закону № 1788 від 05.11.1991 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 7 Закону № 1788 від 05.11.1991 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до статті 56 Закону № 1058 від 09.07.2003 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Вказане кореспондується також зі статтею 48 Кодексу законів про працю України де визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі по тексту - Порядок № 637), де визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Тобто, уточнюючі довідки для підтвердження трудового стажу необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

В ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачу з 21.11.2006 призначено пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Між сторонами наявний спір щодо незарахування до трудового стажу позивача періодів роботи з 01.08.1968 по 31.07.1969 та з 01.08.1969 по 18.12.1969, з огляду на встановлення факту наявності неточностей в поданих уточнюючих довідках № 6 від 07.03.2004 та № 6 від 02.03.2020 (дошлюбне прізвище позивача у свідоцтві про одруження від 19.01.2021 Серії НОМЕР_1 вказано " ОСОБА_3 ", а в підтверджуючих довідках про стаж від 07.03.2004 та від 02.03.2020 - "Джематарська").

Тобто, оформлення уточнених довідок не відповідає вимогам пункту 26 Порядку № 637 (у відомостях про нарахування заробітної плати неточно зазначено особисті дані). При цьому, територіальним органом пенсійного фонду роз`яснено право позивача встановити факт приналежності цього документа даній особі у судовому порядку.

Відповідно до пункту 26 Порядку № 637, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Так, суд зважає на спробу позивача вирішити дане питання в порядку цивільного судочинства шляхом звернення із відповідною заявою до Барського районного суду Вінницької області про встановлення факту належності довідок № 6 від 07.03.2004, виданої СВАТ "Перше Травня" та № 6 від 02.03.2020, виданої ПАТ "Будівельно-монтажне підприємство № 1" - ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ).

Однак, ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 26.03.2021 у справі № 125/454/21 відмовлено у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України та зроблено висновок про те, що між ОСОБА_1 та ГУ ПФУ у Вінницькій області існує спір про право на соціальні виплати, який не може бути вирішений в порядку цивільного судочинства ні в позовному, ні в окремому провадженні, оскільки суть правового питання за описаних у заяві обставин полягає у правомірності прийняття Управлінням рішення про відмову у перерахунку пенсії. Вирішення цього спору із ГУ ПФУ у Вінницькій області, який є суб`єктом владних повноважень, здійснюється в порядку адміністративного судочинства в адміністративному суді.

Дійсно, в даному випадку спірні правовідносини стосуються незарахування періодів роботи позивача до трудового стажу, у зв`язку з невірним (помилковим) зазначенням однієї букви прізвища останньої в уточнюючих довідках підприємств про прийняття на роботу, які не є правовстановлюючими документами в розумінні п. 26 Порядку № 637. Таким чином, відсутні обставини для встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Натомість, під час огляду копії трудової книжки позивача, яка в силу п. 1 Порядку № 637 є основним документом, що підтверджує стаж трудової діяльності, судом констатовано відсутність записів про її роботу у періоди з 01.08.1968 по 31.07.1969 у СВАТ "Перше Травня" та з 01.08.1969 по 18.12.1969 у ПАТ "Будівельно-монтажне підприємство №1, позаяк трудова книжка позивача була заведена лише 17.08.1971, а внесені записи у ній стосуються періодів трудової діяльності позивача починаючи з 11.11.1970.

Відтак, трудова книжка в межах даної адміністративної справи не є достатнім доказом для врахування спірного періоду з 01.08.1968 по 31.07.1969 та з 01.08.1969 по 18.12.1969.

Водночас, враховуючи положення пункту 3 Порядку № 637 позивачем надано із заявою про перерахунок пенсії уточнюючу довідку № 6 від 07.03.2004, видану СВАТ "Перше Травня" про період її роботи з 01.08.1968 по 31.07.1969 та довідку № 6 від 02.03.2020, видану ПАТ "Будівельно-монтажне підприємство №1" про період її роботи з 01.08.1969 по 18.12.1969 задля підтвердження трудового стажу, оскільки, як уже встановлено судом, необхідні відомості щодо стажу роботи позивача в трудовій книжці відсутні.

Так, у поданих довідках № 6 від 07.03.2004 та № 6 від 02.03.2020 міститься один і той самий недолік (технічна помилка) в одній букві у написанні дошлюбного прізвища заявника " ОСОБА_5 ", що підтверджують страховий стаж у ті періоди роботи, тоді як у свідоцтві про шлюб від 19.01.2021 Серії НОМЕР_1 вказано прізвище позивача " ОСОБА_6 ". Інших ідентифікуючих даних, окрім прізвища, ім`я та по-батькові довідки не містять.

Однак, суд звертає увагу, що хоча уточнюючі довідки № 6 від 07.03.2004 та № 6 від 02.03.2020 і містять технічну помилку у одній букві прізвища позивача, однак жодним чином не спростовують наявність факту трудової діяльності останньої з 01.08.1969 по 18.12.1969 у ПМК № 4 тресту "Вінницясільбуд" (правонаступник - ПАТ "Будівельно-монтажне підприємство № 1"), а в період з 01.08.1968 по 31.07.1969 - у СВАТ "Перше Травня". Більше того, вказана технічна помилка у дошлюбному прізвищі позивача відповідає ознакам формальної (несуттєвої) помилки та не впливає на зміст уточнюючих довідок.

В цьому випадку суд вважає за необхідним зазначити, що окремі неточності в поданих позивачем документах або неповнота відображеної у них інформації не може бути перешкодою для реалізації особою своїх законних прав, в даному випадку - права на перерахунок пенсії.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 25.04.2019 в справі № 593/283/17 та від 30.09.2019 в справі № 638/18467/15-а, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження органами пенсійного фонду в реалізації особою конституційного права на соціальний захист та призначення пенсії.

Крім того, Верховний Суд у іншій постанові від 21.02.2018 в справі №687/975/17 вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, відтак вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.

Європейський суд з прав людини у справі "Рисовський проти України" (заява №29979/04, рішення від 20.10.2011 року) підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Підсумовуючи, суд доходить висновку, що спірні періоди роботи позивача, встановлені у довідках № 6 від 07.03.2004, виданої СВАТ «Перше Травня» та № 6 від 02.03.2020, виданої ПАТ «Будівельно-монтажне підприємство № 1» з 01.08.1968 по 31.07.1969 та з 01.08.1969 по 18.12.1969 відповідно, мають бути враховані при визначені трудового стажу позивача, оскільки підтверджують відповідні обставини трудової діяльності останньої.

Крім іншого суд звертає увагу, що витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу. А тому неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку таких документів, наданих особою не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

Відповідач не надав жодного доказу на підтвердження того, що він при прийнятті рішення № 89 від 25.01.2021, в частині не врахування до стажу позивача періодів роботи з 01.08.1968 по 31.07.1969 та з 01.08.1969 по 18.12.1969 діяв обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, добросовісно, тобто з забезпеченням усіх прав особи. Рішення не є пропорційним з огляду на те що воно порушує баланс між несприятливими наслідками для реалізації конституційного права позивача на соціальний захист (ст. 46 Конституції України) і цілями на які, врешті, спрямоване це рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до загального стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 01.08.1968 по 31.07.1969 у СВАТ "Перше Травня" та з 01.08.1969 по 18.12.1969 у ПАТ у ПМК № 4 тресту "Вінницясільбуд" (правонаступник - "Будівельно-монтажне підприємство № 1").

За вказаних обставин, із системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги - такими, що з урахуванням положень статті 245 КАС України належать до задоволення шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 89 та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії, з урахуванням довідки № 6 від 07.03.2004, виданої СВАТ "Перше Травня" на ім`я ОСОБА_2 за період роботи з 01.08.1968 по 31.07.1969 та довідки № 6 від 02.03.2020, виданої ПАТ "Будівельно-монтажне підприємство №1" на ім`я ОСОБА_2 за період роботи з 01.08.1969 по 18.12.1969.

Що стосується дати, з якої позивачу має бути здійснено перерахунок пенсії, суд зазначає, що за загальним правилом, визначеним у статті 45 Закону N 1058-IV, перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

- у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про перерахунок пенсії 19.01.2021, тобто пізніше 15 числа місяця. А тому, відповідно до положень статті 45 Закону N 1058-IV, перерахунок пенсії повинен бути здійснений тільки з 01.02.2021 (першого числа наступного місяця), а не з 01.01.2021, як просить позивач.

За таких обставин заявлений адміністративний позов належить задовольнити частково.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши обґрунтованість основних доводів сторін та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про наявність правових підстав для часткового задоволення позову

Розподіл судових витрат у справі необхідно здійснити у відповідності до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 143, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 89 від 25.01.2021 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2021 року, з урахуванням довідки № 6 від 07.03.2004 року, виданої СВАТ "Перше Травня" на ім`я ОСОБА_2 за період роботи з 01.08.1968 року по 31.07.1969 року та довідки № 6 від 02.03.2020 року, виданої ПАТ "Будівельно-монтажне підприємство №1" на ім`я ОСОБА_2 за період роботи з 01.08.1969 року по 18.12.1969 року.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 11.06.21.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100).

Суддя Слободонюк Михайло Васильович