Справа № 802/3961/15-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

10 червня 2021 р. Справа № 802/3961/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Руслани Миколаївни

суддів: Альчука Максима Петровича

Чернюк Алли Юріївни

за участю:

секретаря судового засідання: Воронюк В.В.

представника заінтересованої особи - ДПС України: Жуковської Н.Ю.

без участі заявника та інших представників

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому провадженні у справі

за позовом: ОСОБА_1

до: ДФС України, ГУ ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування наказів

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування наказів.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2017 року в задоволені адміністративного позову відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю. Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2017 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано наказ Міністерства доходів і Зборів України №979-0 від 26.10.2015 та наказ Головного управління ДФС України у Вінницькій області № 260-О від 27.10.2015 "Про звільнення ОСОБА_1 , зобов`язано Державну фіскальну службу України (правонаступника Міністерства доходів і зборів України) поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління ДФС у Вінницькій області.

13 січня 2021 року судом видано виконавчий лист.

12 травня 2021 року на адресу суду надійшла заява від позивача про заміну боржника у виконавчому провадженні. Мотивуючи подану заяву, позивач вказує, що 28.08.2019 Державна фіскальна служба припинила здійснювати повноваження і виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики. Відповідно до наказу №236 від 28.08.2019 Державною податковою службою розпочато виконання функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється.

Надалі, з 29.08.2019 здійснювати повноваження і виконувати функції, які належали Головному управлінні ДФС у Вінницькій області, розпочав його правонаступник Головне управління ДПС у Вінницькій області.

Відтак, позивач просить замінити боржника - Державну фіскальну службу України на його правонаступника - Державну податкову службу України у виконавчому провадженні по даній справі.

Ухвалою суду від 01.06.2021 заяву позивача про заміну боржника у виконавчому провадженні призначено до розгляду у судовому засіданні на 10.06.2021. Установлено сторонам та заінтересованій особі строк до 09.06.2021 для подання відзиву на заяву позивача про заміну боржника у виконавчому провадженні.

08.06.2021 на адресу суду від ГУ ДФС у Вінницькій області надійшов відзив на заяву за змістом якої, останній просить відмовити у її задоволені.

Відповідно до заяви від 09.06.2021 доведено до відома, що 05.11.2020 в ході судового засідання по даній справі, що розглядалась Сьомим апеляційним адміністративним судом, представником позивача адвокатом Слюсар О.В. вже було подано клопотання про заміну сторони ДФС на ДПС, за наслідками розгляду якого було відмовлено у його задоволені. Доказом, вказує представник, є диск з серійним номером 2021.06.09-09.15.

10.06.2021 на адресу суду надійшли заперечення на заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні від ДПС України. Вказано, що Державною фіскальною службою України виконано постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2020 у справі № 802/3961/15-а.

Наказом ДФС від 20.01.2021 №20-о скасовано наказ Міністерства доходів і зборів України від 26.10.2015 №979-о «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління ДФС у Вінницькій області.

Подальші трудові відносини між Позивачкою та Головним управлінням ДФС у Вінницькій області та ДФС жодним чином не стосуються питання процесуального правонаступництва, на якому наполягає позивач.

Крім того, представник звертає увагу суду, що ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 18.05.2021 закрито провадження у справі №120/1377/21-а за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, третя особа: Головне управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності щодо не внесення посади заступника начальника ГУ ДФС у Вінницькій області до штатного розпису ГУ ДФС у Вінницькій області з посадовими обов`язками, що мали місце до звільнення позивачки з посади. Судом зазначено, що у межах позовного провадження у справі №802/3961/15-а не можна зобов`язати відповідача виконувати чинне судове рішення у бажаний для позивача спосіб. Виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2020 є завершальною стадією судового провадження у справі №802/3961/15-а, що підтверджує позицію ДПС.

В судове засідання заявник, представники ГУ ДФС у Вінницькій області та ДФС України не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання.

В силу ст. 379 КАС України, суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

За наведеного вище, судом постановлено ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання про розгляд заяви за даної явки.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході судового засідання заперечувала з приводу задоволення заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні з підстав, що наведені в письмовій заяві від 10.06.2021 (вх №33156).

Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, колегія суддів прийшла до висновку, що у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні слід відмовити з огляду на наступні мотиви.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями частини п`ятої статті 15 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Зазначеним нормам кореспондують положення частини 1 статті 379 КАС України, за змістом якої, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч.4 ст.379 КАС України).

Згідно з ч. 1, 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Крім того, відповідно до п.6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п. 13 розділу II цієї ж Інструкції правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Наведене вище узгоджується зі ст. 379 КАС України, якою передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення ст. 379 КАС України мають імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки. Тобто, чинним законодавством чітко визначено порядок заміни сторони боржника у виконавчому провадженні, а саме у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження.

Відповідно до матеріалів справи, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю. Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2017 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано наказ Міністерства доходів і Зборів України №979-0 від 26.10.2015 та наказ Головного управління ДФС України у Вінницькій області № 260-О від 27.10.2015 "Про звільнення ОСОБА_1 , зобов`язано Державну фіскальну службу України (правонаступника Міністерства доходів і зборів України) поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління ДФС у Вінницькій області.

Наказом ДФС від 20.01.2021 №20-о скасовано наказ Міністерства доходів і зборів України від 26.10.2015 №979-о «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління ДФС у Вінницькій області, що не заперечується учасниками справи.

Відповідно до ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.

Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, ураховуючи, що ДФС України виконано рішення, та за умови того, що сторонами не надоно доказів, що виконавче провадження перебуває на примусовому виконанні, відсутні підстави для заміни сторони у виконавчому проваджені.

Також суд погоджується із позицією ДПС в частині застосування у даному спірному питанні позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 11.02.2021 по справі №826/9815/18, у постанові від 14.04.2021 у справі №826/14904/18.

Верховний суд вказав, що суд адміністративної юрисдикції вправі замінити сторону в справі або виконавчому провадженні у випадку фактичного публічного правонаступництва, однак, вирішальним в такому випадку буде встановлення судом факту переходу повністю чи частково функцій (адміністративної компетенції), з приводу яких виникли спірні відносини, від одного суб`єкта владних повноважень до іншого.

Якщо спір виник з приводу реалізації суб`єктом владних повноважень, що припиняється, його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок, зокрема, передачі розпорядчим актом Кабінету Міністрів України його адміністративної компетенції іншому (іншим) суб`єктам владних повноважень.

Так, 18 грудня 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1200 «Про утворення Державної податкової служби та Державної митної служби України» якою, відповідно, утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Відповідно до абзаців 3 та 4 пункту 2 Постанови № 1200 Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Верховний Суд вказав, що якщо спір виник у відносинах, що не пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту припинення сторони - суб 'єкта владних повноважень.

Натомість, якщо спір у цій справі виник у відносинах публічної служби, то обов`язок боржника, що випливає з рішення не стосується публічно-владних функцій у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску чи інших функцій, що були передані ДПС України відповідно до постанов Кабунету Міністрів. У такому випадку заміна ДФС України як боржника за вказаним рішенням може мати місце виключно у випадку фактичного її вибуття унаслідок припинення.

Також суд бере до уваги, що представником позивача 05.11.2020 подавалось письмове клопотання про заміну строни, яке розглядалась в ході судового засідання по даній справі Сьомим апеляційним адміністративним судом. Мотиви даного клопотання є аналогічними клопотанню про заміну сторони виконавчого провадження (а.с. 186-190 т.2).

Колегією суддів Сьомого апеляційного адміністративного суду ухвалено відмовити у задоволенні цього клопотання, що відображено у протоколі судового засідання від 05.11.2020 (порядковий номер протоколу №16 - а.с. 207 т. 2).

За наведеного, підстави для задоволення заяви відсутні, а відтак суд відмовляє у заміні боржника його правонаступником у виконавчому провадженні по даній справі.

Керуючись ст.ст. 166, 167, 256, 379 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви про заміну боржника його правонаступником - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя Дмитришена Руслана Миколаївна

Судді:

Альчук Максим Петрович

Чернюк Алла Юріївна