Справа № 260/3034/20
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2021-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2021 року м. Ужгород№ 260/3034/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.

при секретарі Петрус К.І.,

за участю:

позивача: ТОВ "Євро Континент", представник Гнатик Р.О., Резуненко О.А.,

відповідача: Закарпатська митниця Державної митної служби України, представник Пензов С.В.,Струк Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Континент" до Закарпатської митниці Державної митної служби України про визнання незаконним рішення та картки відмови, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України проголошена вступна та резолютивна частини Рішення. Повний текст Рішення виготовлено та підписано 07 червня 2021 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро Континент" звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Закарпатської митниці Державної митної служби України, яким просить суд:

- визнати незаконним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товару №UA305160/2020/000004/2 від 07.08.2020 року та картку відмови №UA305160/2020/00034;

Позовна заява мотивована тим, що 07 серпня 2020 року декларантом - ТОВ «Євро Континент» було подано митну декларацію з метою митного оформлення насіння овочевих рослин: насіння моркви не кондиційне - 6000 кг, насіння шпинату некондиційне - 3000 кг., насіння салату некондиційне 252 кг., насіння томату некондиційне - 400 кг.

Для підтвердження дійсної митної вартості товару Позивачем у відповідності до ст.53 МК України було подано належні та допустимі докази вартості товару.

Митним органом було прийнято Рішення про коригування митної вартості товару №UA305160/2020/000004/2 від 07.08.2020 року та картку відмови № UA305160/2020/00034, мотивуючи ти, що надані до митного оформлення документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та ціни, що була фактично сплачена за цей товар.

Представник позивача вважає, що зазначене твердження не відповідає дійсним обставинам справи. Вважає, що з наданих документів була можливість визначити митну вартість на підставі числових значень складових митної вартості.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав висунуті ним позовні вимоги та просив суд такі задовольнити.

Представником відповідача до суду було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Додатково зазначив, що в процесі здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів було встановлено, що надані до митного оформлення документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар, а також відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, оскільки декларантом надано не всі необхідні документи в т.ч. тільки другий аркуш рахунку фактури, який не містить жодної інформації щодо товару ціну якого ним було визначено, і в подальшому, на запит митного органу, в повному обсязі рахунок фактура надана не була.

Також позивачем до митного органу було надано тільки перший аркуш копії експортної декларації країни відправлення, який містить мінімум інформації і не містить інформації, необхідної для достатньої ідентифікації даного документу із задекларованими товарами.

Крім того п.5 контракту №1.961/S від 13.07.2020 року передбачено, що оплата за товар здійснюється шляхом попередньої оплати 100%-м банківським переказом коштів на рахунок продавця, згідно Проформи-рахунку № 1.961/S від 13.07.2020 року, однак вказаний проформа-рахунок до митного оформлення з невідомих причин поданий також не був.

Представник відповідача зазначив, що надані декларантом відповідача до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, які б дозволили упевнитися в достовірності митної вартості та її складових, що унеможливило застосування першого методу визначення митної вартості відповідно до вимог ст.58 МКУ, відтак підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог та просив суд у задоволенні таких відмовити.

Судом встановлено, що 07 серпня 2020 року ТОВ "Євро Континент" до митного оформлення було задекларовано за митною декларацією № UA305160/2020/038767 (далі - МД) насіння овочевих рослин торгівельної марки - SUBA SEEDS, країна походження - Італія, виробник - SUBA SEEDS COMPANY S.p.a.. (Італія), за наступними характеристиками:

- товар №1 "насіння овочевих рослин: насіння моркви некондиційне - 6000кг, насіння шпинату некондиційне - 3000кг, насіння салату некондиційне - 252кг." за кодом згідно з УКТЗЕД , вага нетто - 9252кг, заявлений рівень митної вартості - 1,31 дол.США/кг;

- товар №2 "насіння овочевих рослин: насіння томату некондиційне" за кодом згідно з УКТЗЕД , вага нетто - 400кг, заявлений рівень митної вартості - 3,03 дол.США/кг.

Для підтвердження дійсної митної вартості товару Позивачем у відповідності до ст.53 МК України було подано :

- сертифікат якості б/н від 17.07.2020 року;

- пакувальний лист б/н від 17.07.2020 року;

- рахунок-фактура (інвойс) №1.518/Е від 17.07.2020 року;

- автотранспортна накладна б/н від 20.07.2020 року;

- фітосанітарний сертифікат UE/IT/0949132 від 20.07.2020 року;

- сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №S371383 від 21.07.2020 року;

- митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів №UA305160.2020.037531 від 03.08.2020 року;

- картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA305160/2020/00033 від 03.08.2020 року;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 23.07.2020 року;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення №1.961/S від 13.07.2020 року;

- інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державами №5717558 від 22.07.2020 року;

- копія митної декларації країни відправлення 20ITQSZ010000361Е1 від 21.07.2020 року;

- митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів №305160.2020.038767 від 07.08.2020 року.

Того ж дня, Закарпатська митниця Державної митної служби України звернулася до декларанта із повідомленням про надання додаткових документів, а саме зазначили, що надані до митного оформлення документи містять суттєві розбіжності та не містять всіх відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар:

- надано тільки другий аркуш рахунку-фактури;

- надано тільки перший аркуш копії експертної декларації країни відправлення, який містить мінімум інформації і не містить інформації, необхідної для достатньої ідентифікації даного документу із задекларованими товарами (зокрема відсутні найменування та код товарів, вага нетто, статистична вартість, посилання на номер інвойсу, тощо);

- відповідно до п.5 контракту №1.961/S від 13.07.2020 року, оплата за товар здійснюється шляхом попередньої оплати 100% банківським переказом коштів на рахунок продавця згідно Проформи-рахунку №1.961/S від 13.07.2020 року, однак проформа-рахунок до митного оформлення не подавався, платіжне доручення також відсутнє;

- відповідно до п.1 контракту № 1.961/S від 13.07.2020 року, предметом контракту є «насіння кормове», в той час як фактично імпортується насіння овочеве;

- в описі товарів у графі 31 міститься слово "некондиційне", разом з цим факт некондиційності товарів (тобто, його якісний стан, що впливає на ціну товару) документально не підтверджений;

- відповідно до сертифікату EUR1, країною походження товарів (крім насіння томатів) є Євросоюз, а задекларовано Італія;

- по товару № 2 "насіння томату некондиційне" наявні розбіжності у зазначенні країни виробництва та країни походження товару, що викликає сумнів у достовірності заявленої інформації. Зокрема, в описі товару у графі 31 вказано "Країна виробництва: Італія, (IT). Країна походження: Китай (CN)", код країни походження у графі 34 вказаний як "ІТ" (Італія), а в електронному інвойсі країною виробництва вказано "CN";

- відповідно до автотранспортної накладної, перевізником товару є ТОВ «Вест- Транс-Груп», але для підтвердження витрат на транспортування товару до митного кордону України декларантом надано тільки довідку імпортера від 23.07.2020р. про вартість транспортування. Договорів про перевезення чи платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг, відповідно до виставленого розрахунка-фактури до митного оформлення не надані. При цьому, довідка імпортера не містить інформації ні про пункт відправлення, ні про номер транспортного засобу, у зв`язку з чим її складно ідентифікувати із задекларованим товаром.

07 серпня 2020 року декларантом до митниці було подано заяву, відповідно до якої повідомив, що інших документів надати немає можливості.

У зв`язку з тим, що декларантом не було надано до митниці додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, право на проведення консультації з митним органом відповідно до ч.5 ст. 55 МК України декларант не використав, сумніви митного органу у достовірності (дійсності) заявленої митної вартості спростовано не було, митницею було прийнято рішення про коригування заявленої митної вартості товарів №305160/2020/000004/2 від 07.08.2020 року.

Митним органом було застосовано резервний метод визначення митної вартості товару у зв`язку з наявності відповідної цінової інформації при визначенні числового значення митної вартості товарів за основу взята наявна в ЄАІС Держмитслужби інформація, щодо фактурної вартості аналогічних товарів на аналогічних комерційних умовах, оформлених в межах прямих контрактів за наступними митними деклараціями (використано найменш з наявних вартостей) з урахуванням транспортних витрат, згідно з наданою довідкою:

- товар 1 "насіння моркви, шпинату, салату..." - митна вартість (на основі рівня фактурної вартості товарів за МД №UA209150/2020/001140 від 22.01.2020р.) з урахуванням розподілених транспортних витрат становить: насіння моркви (7,00 євро/кг*6000кг) + насіння шпинату (2,40 євро/кг*3000кг)+насіння салату (12,00 євро/кг*252кг)+транспортні витрати (430,9091)=42000+7200+3024+430,9091євро=52654,9091євро;

- товар 2 "насіння томатів..." - митна вартість (на основі рівня фактурної вартості товару за МД №UA100290/2020/310517 від 28.05.2020р.) з урахуванням розподілених транспортних витрат становить: (33,17 євро/кг*400кг) +19,0909євро =13268,00+19,0909= 13287,0909 євро.

Також у зв`язку з винесеним Рішення про коригування митної вартості товарів Закарпатською митницею Державної митної служби України відмовлено ТОВ "Євро Континент" в митному оформленні товарів, про що складено картку відмови №UA305160/2020/00034.

Вважаючи такі рішення митного органу протиправними, прийнятими всупереч норм митного законодавства та такими, що порушують його права, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України № 4495-VI від 13.03.2012 року (далі - МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Так, згідно ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно ч.1, 3, 4 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.5 ст.54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має, зокрема, право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.3 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення; у разі якщо документи, подані декларантом, містять розбіжності, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Судом встановлено, що позивачем до митного органу було надано тільки другий аркуш рахунку-фактури, який не містив жодної інформації щодо товару ціну якого ним було визначено, таким чином, другий аркуш рахунку-фактури не можливо ідентифікувати із ввезеним товаром та неможливо використати для підтвердження фактурної вартості.

В подальшому, на запит митного органу, в повному обсязі рахунок-фактура надана не була.

Факт подання до митного оформлення тільки 2-го аркуша рахунку фактури підтверджується роздруківкою з ПІК АСМО Інспектор, яка вказує на надання до митного оформлення рахунку - фактури тільки на одному аркуші (а.с.79).

Суд не бере до уваги твердження позивача, що перший аркуш подавався до митниці, оскільки таке не підтверджено жодними доказами, крім того зазначене підтверджується тим, що доданий до позовної заяви перший аркуш рахунку-фактури не містить будь-яких відтисків штампів митниці, на відміну від другого аркуша, який і був поданий до митного оформлення (а.с. 12, 13).

Також, відповідно до п.5 контракту №1.961/S від 13.07.2020 року, оплата за товар здійснюється шляхом попередньої оплати 100% банківським переказом коштів на рахунок продавця згідно Проформи-рахунку №1.961/S від 13.07.2020 року, однак вказаний проформа-рахунок до митного оформлення не подавався, крім того, платіжне доручення, в якому було б посилання на Проформу-рахунок №1.961/S від 13.07.2020 року, до митного оформлення також не подавалось.

Зазначене підтверджується змістом гр.44 митної декларації та гр.4 декларації митної вартості, які не містять посилання на документ за кодом "0325", якому відповідно до Класифікатора документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року №1011 відповідає "Рахунок-проформа", а також посилання на документ за кодом "3001", якому відповідно до Класифікатора документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011 відповідає "Банківський платіжний документ, що стосується товару".

При цьому сторона позивача в самій позовній заяві не вказує серед переліку поданих до митного оформлення документів на Проформу-рахунок № 1.961/S від 13.07.2020.

Суд зазначає, що в описі товарів у графі 31 міститься слово «некондиційне», разом з цим факт некондиційності товарів, тобто, його якісний стан, що впливає на ціну товару, документально не підтверджений.

Якісний стан товарів в контракті визначено як - насіння кормове, а у фітосанітарному сертифікаті - насіння не призначене для посіву, що вказує на призначення товару, але не на його якість, у сертифікаті EUR-1 зазначено - «насіння овочів», а в митній декларації "насіння овочевих рослин...некондиційне", при цьому, сертифікат якості виробника до митного оформлення не подавався.

Натомість, під кодом даного документу « 0003» в графі 44 митної декларації ще раз приєднано фітосанітарний сертифікат № UE/IT/0949132 від 20.07.2020 року, відтак опис якісного стану товарів у графі 31 митної декларації здійснений декларантом на свій розсуд, вказані відомості не є об`єктивними та документальне не підтверджені.

Крім того, суд зауважує, що по товару №2 «насіння томату некондиційне» наявні розбіжності у зазначенні країни виробництва та країни походження товару, що викликає сумнів у достовірності заявленої інформації. Зокрема, в описі товару у графі 31 вказано "Країна виробництва: Італія, (IT), Країна походження: Китай, (CN)", однак код країни походження у графі 34 вказаний як «ІТ» (Італія).

Всупереч доводів позивача, вказані розбіжності підтверджуються графами 31 та 34 митної декларації (щодо товару №1 та щодо товару №2).

На підставі наявних розбіжностей, відповідно до ч.3 ст.53 МКУ відповідачем було здійснено запит додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме:

- перший аркуш рахунку-фактури №1.518/Е від 17.07.2020;

- проформу-рахунок № 1.961/S від 13.07.2020;

- документи, що містять відомості про вартість перевезення товарів (договір, рахунок тощо);

- повну форму експортної декларації країни відправлення;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

- інші додаткові документи за бажанням декларанта, що підтверджують митну вартість товару.

При цьому, всупереч доводам позивача, якщо до митного оформлення подається який-небудь документ, тим більше такий юридичний документ як митна декларація, він повинен бути наданий митниці належної якості та у повному обсязі, а не окремі обрані декларантом на свій розсуд сторінки.

Митне оформлення товарів здійснюється у визначений чинним митним законодавством час, і законодавством з питань державної митної справи не передбачені дії митного органу щодо використання допоміжних інтернет ресурсів для пошуку відсутніх сторінок електронного документа, який повинен надаватися у належному вигляді.

Всупереч ствердженню позивача, надання експортної декларації передбачено п.7 ч.3 ст.53 МКУ, на основі даної правової норми митницею було витребувано надання даного документу у повному обсязі в рамках запиту додаткових документів, однак на запит митниці документ надано не було.

Таким чином, в даній справі витребування додаткових документів та вжиття додаткових заходів щодо контролю задекларованої митної вартості, було обумовлено тим, що документи, подані декларантом, містили розбіжності, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно ч.1, 2, 3 ст.57 МК України , визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); д) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише в разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ч.3 ст.58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно; у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Таким чином, на підставі наведених норм Митного кодексу України, у зв`язку із наявністю розбіжностей в поданих декларантом документах та не підтвердженням використаних декларантом відомостей, неподанням запрошуваних документів, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості, заявлена декларантом митна вартість не була визнана.

Суд зазначає, що під час розгляду справи позивачем також не було надано суду належних та допустимих доказів для встановлення всіх розбіжносте, які були виявлені Закарпатською митницею Державної митної служби України.

Відповідно до ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Це безпосередньо стосується таких норм міжнародного права, як стаття VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ) "Оцінка товару для митних цілей" та Угода про застосування статті VII ГАТТ.

Відповідно до п.2(a) статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом, або аналогічного товару.

Відповідно до п.2(b) статті під "дійсною вартістю" повинна розумітись ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах вільної конкуренції.

Якщо дійсна вартість може бути визначена відповідно до пункту (Ь), оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті, який може бути встановлений.

Відповідно до додатка 1 до статті VII формування пунктів (а) і (Ь) дозволяє стороні, що домовляється, одноманітно визначати вартість для митних цілей або на підставі цін окремого експортера на імпортний товар, або на підставі загального рівня цін на аналогічний товар.

Таким чином, митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості.

Зазначене можливо здійснити тільки шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною у митного органу інформацією - рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено і інформація про які ретельно перевірялася.

Сама така інформація про вже прийняті та визначені митним органом митні вартості товарів міститься в центральній базі митних оформлень Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби (ЄАІС) і виключно ця цінова інформація використовується в якості джерела для обчислення митної вартості за другорядними методами « 2а» (за ціною договору щодо ідентичних товарів), « 26» (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) та « 2ґ» (резервним), що цілком узгоджується з чинним митним законодавством.

Так, відповідно до ч.2 ст.59 МКУ «Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів», при застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті.

Також, відповідно до ч.1 ст.60 МК України «Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів», у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст.58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.55 МКУ «Коригування митної вартості товарів», прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Згідно наказу Мінфіну від 24.05.2012 № 598 «Про затвердження Форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» (зареєстрованого в Мінюсті 01.06.2012 за № 883/21190), посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 МКУ з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови тощо.

При цьому, слід зазначити, що база ЄАІС містить не безвідносну середньостатистичну інформацію, а перелік всіх митних оформлень з усією відповідною інформацією, у тому числі про коригування митної вартості (до прикладу, скоригована митницею митна декларація містить у 43 графі один з другорядних методів і в 44 графі - посилання на відповідне рішення про коригування; скоригована самостійно декларантом - містить у 43 графі один з другорядних методів) тощо.

Слід також зазначити, що у разі самостійного заявлення декларантом митної вартості за другорядними методами « 2а» (за ціною договору щодо ідентичних товарів), « 26» (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) та « 2ґ» (резервним), в декларації митної вартості декларант також повинен навести реквізити раніше оформлених митних декларацій.

Таким чином, чинним митним законодавством чітко регламентовано використання раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостей при визначенні митної вартості товарів. При цьому, для органу доходів і зборів джерелом такої інформації є централізована база митних оформлень ЄАІС, а для декларанта - інформація про раніше оформлені ним митні декларації.

Правовірність вищевказаних дій митниці та зокрема використання цінової бази даних митних оформлень при здійсненні контролю митної вартості підтверджується судовою практикою Вищого адміністративного суду України, зокрема ухвалами від 18.09.2014 року №К/800/25608/13, від 31.10.2013 року №К/800/26931/13, від 22.05.2014 року №К/800/18016/13 та постановою від 24.07.2014 року №К/800/37192/13.

При цьому вірним є застосування норм матеріального права яке наведене в постанові Верховного Суду України від 07.09.2012 року у справі №21-242а12, згідно якої обмін інформацією між декларантом та митним органом в ході проведення консультацій для обґрунтування вибору підстав для визначення митної вартості здійснюється в тому числі шляхом витребування митним органом додаткових документів.

Крім того, згідно правової позиції Верховного Суду, наведеної, зокрема в постановах від 14.07.2020р. по справі №809/1557/17, від 10.06.2020р. по справі №1.380.2019.004752, від 28.09.2020р. по справі №520/2133/19, від 10.04.2020р. по справі №822/2806/15, наявність розбіжностей в документах, що підтверджують митну вартість є підставою для коригування додаткових документів та у разі їх ненадання - коригування митним органом митної вартості.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин відповідачем доведено правомірність оскаржуваного Рішення про коригування митної вартості товару №UA305160/2020/000004/2 від 07.08.2020 року, відповідно, позовні вимоги є необґрунтованими, суперечать вимогам закону та не відповідають обставинам справи, що підтверджується дослідженими належними та допустимими доказами, відтак у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст. 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Континент" до Закарпатської митниці Державної митної служби України про визнання незаконним рішення та картки відмови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П.Микуляк