Справа № 753/16926/19
Суддя: Сирбул О. Ф.
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/24/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Сирбул О.Ф.

при секретарі - Лаптєвої Ю.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про скасування постанови, -

встановив:

27 серпня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у якому просив скасувати постанову № 214 у справі про адміністративні правопорушення від 08.08.2019 складеної в м. Києві відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 188 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою №214 у справі про адміністративні правопорушення від 08.08.2019 т.в.о. заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 188-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, що позивачем не виконано вимоги пунктів № 2,3 припису Держпродспоживслужби в м. Києві Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів № 315 від 22.03.2019 щодо усунення порушення порядку формування, застосування та встановлення цін і тарифів при нарахуванні плати за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп.

17 липня 2019 року підприємтсво надало відповідь на запит Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про надання інформації до відповіді на запит Керуюча компанія долучила наказ від 12.07.2019 № 520/к-тр. «Про тимчасове покладання обов`язків директора на ОСОБА_3 », згідно кого виконання обов`язків директора підприємства з 15.07.2019 по 28.07.2019 покладено на головного інженера ОСОБА_3 на час щорічної основної відпустки без звільнення від виконання своїх посадових обов`язків.

Таким чином, працівники Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві володіли інформацією щодо посадової особи суб`єкта господарювання, яка має право від імені підприємства надавати пояснення, зауваження, або заперечення, проте 19.07.2019 був складений протокол про адміністративне правопорушення № 161 і від 19.07.2019 стосовно посадової особи, яка фактично перебуває у відпустці та за яким було прийнято постанову № 214.

Позивач вказує, що 19.07.2019 жодного протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженими особами Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві у присутності головного інженера Керуючої компанії ОСОБА_3 не було складено.

На бланку протоколу наявна відмітка, що не відповідає дійсним обставинам, а саме в розділі підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено текст наступного змісту: «відсутній на робочому місці», однак позивач перебував у відпустці (наказ від 11.07.2019 №156/35/01 про надання відпустки ОСОБА_1 ), про що на момент складання зазначеного протоколу головному спеціалісту відділу контролю за регульованими цінами ОСОБА_4 було достеменно відомо з наданої копії наказу, однак в порушення норм законодавства зазначена особа складає відповідний документ на особу що перебуває у відпустці та позбавлена можливості надати свої пояснення по суті.

Крім того, Головному управлінню Держпродспоживслужби в м. Києві достеменно відомо, що в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебуває справа №640/7148/19 за позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправним та скасування Припису про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін від 22.03.2019 №315 виданий Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві.

Розгляд справи триває, тому притягнення до адміністративної відповідальності за невиконання пунктів № 2,3 припису Держпродспоживслужби в м. Києві Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів № 315 від 22.03.2019, який оскаржується суб`єктом господарювання є незаконним.

У зв`язку з викладеними обставинами позивач вважає постанову незаконною і необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

Позивач у судове засідання не з`явився, у попередній судових засіданнях представники позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву до суду не надав.

Від нього у матеріалах справи наявне клопотання про залишення позову без розгляду з підстав пропуску строку визначеного для звернення до суду із вказаним позовом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Положеннями ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Водночас, ст. 188-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами, щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування цін або створення перешкод для виконання покладених на них обов`язків.

Суб`єкт адміністративного проступку за ст. 188-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення - спеціальний (посадові особи), фактично які здійснють формування, встановлення та застосування цін і тарифів, тоді як директор не є таким суб`єктом, отже не може бути підданий адміністративній відповідальності.

08 серпня 2019 року т.в.о. заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Карауловим В.Д. винесено постанову №214 у справі про адміністративні правопорушення, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 188-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відтак, з матеріалів справи вбачається, що оскаржуваною постановою т.в.о. заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів ОСОБА_2 фактично ставиться в провину директора КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», ОСОБА_1 невиконання вимог пунктів № 2,3 припису Держпродспоживслужби в м. Києві Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів № 315 від 22.03.2019 щодо усунення порушення порядку формування, застосування та встановлення цін і тарифів при нарахуванні плати за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп., яка отримана позивачем 12.08.2019.

Вказаною постановою встановлено, що в результаті перевірки встановлено, що 19.07.2019 директором КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», ОСОБА_1 не виконано вимоги п.2 та п.3 Припису Головного управління Держпродспоживслужби в м.Києві щодо усунення порушення порядку формування, застосування та встановлення цін і тарифів при нарахуванні плати за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №315 від 22.03.2019, чим порушено вимоги абзацу 3 ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та пункту 4.1 ст. 20 Закону України «Про ціни і ціноутворення», що зафіксовано в акті перевірки дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування цін і тарифів від 19.07.2019 № 3248-10.

За результатами позапланової перевірки встановлено, що своїми діями директор КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 244-5 КУпАП центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами, розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням порядку формування та застосування цін і тарифів, а також невиконання законних вимог посадових осіб зазначеного органу ст.ст. 165-2, 188-3 КУпАП.

Також, судом встановлено, що 17 липня 2019 року підприємтсво на запит Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про надання інформації до відповіді на запит Керуюча компанія ндавала наказ від 12.07.2019 № 520/к-тр. «Про тимчасове покладання обов`язків директора на ОСОБА_3 », згідно кого виконання обов`язків директора підприємства з 15.07.2019 по 28.07.2019 покладено на головного інженера ОСОБА_3 на час щорічної основної відпустки без звільнення від виконання своїх посадових обов`язків.

Таким чином, працівники Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві володіли інформацією щодо посадової особи суб`єкта господарювання, яка має право від імені підприємства надавати пояснення, зауваження, або заперечення, проте 19.07.2019 був складений протокол про адміністративне правопорушення № 161 і від 19.07.2019 стосовно посадової особи, яка фактично перебуває у відпустці та за яким було прийнято постанову № 214.

Будь-яких протоколів про адміністративне правопорушення уповноваженими особами Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві відносно головного інженера Керуючої компанії ОСОБА_3 не було складено.

Крім того, судом з матеріалів справи встановлено, що Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» до Окружного адміністративного суду м. Києва було подано позов до Головного управління Держпродспоживсужби в м. Києві про визнання протиправним та скасувати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін у вигляді штрафу у розмірі 3 400,00 грн. видане Головним управлінням 07.08.2019 за № 23.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва 29 травня 2020 року адміністративний позов Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» задоволено. Визнано протиправним та скасувано рішення № 23 від 07.08.2019 про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, прийняте Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 травня 2020 року залишено без змін.

Разом з тим, у вказаних рішеннях судами встановлені наступні обставини.

Так, 16.07.2019 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» надійшло направлення на проведення заходу (позапланової перевірки) від 15.07.2019 № 2623.

Предметом заходу була перевірка стану виконання позивачем п.п. 2, 3 припису Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві від 22.03.2019 № 315 про усунення порушень вимог законодавства (з проведенням відеофіксації).

16.07.2019 до Підприємства надійшов запит про надання інформації, підписаний начальником відділу контролю за регульованими цінами Головного управління Курочкою Д.Л.

Листом від 17.07.2019 № 2617-07/2019, примірник якого отриманий 18.07.2019 головним спеціалістом ОСОБА_4 , відповідача було повідомлено про, зокрема, неможливість надання копій сторінок 1, 2, 11 паспорту керівника підприємства з огляду на те, що інформація, яка міститься на них, є конфіденційною та про те, що позивач користується своїм правом не допустити представників відповідача до проведення позапланової перевірки у зв`язку з тим, що органом державного нагляду не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта.

29.07.2019 на адресу позивача, поштою, надійшов акт № 3248-10 від 19.07.2019 та Акт про створення перешкод посадовій особі спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін у проведенні перевірки від 19.07.2019.

У Акті від 19.07.2019, копія якого надана позивачем, зазначено наступне: перевірку розпочато 16.07.2019 та закінчено 19.07.2019; особами, що брали участь у перевірці були головні спеціалісти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , директор Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» ОСОБА_1 ; виявлено порушення п. 4 ч. 1 ст. 20 Закону № 5007-VI та ст. 1883 Кодексу України про адміністративні правопорушення; в графі «детальний опис виявленого порушення» зазначено, що створено перешкоди для виконання покладених на уповноважені органи функцій, при здійсненні позапланової перевірки; графа «пояснення, зауваження або заперечення щодо проведеної перевірки та складеного акта перевірки, що мають місце з боку суб`єкта господарювання» не заповнена; в графі «відмітка про відмову від підписання посадовими особами та/або уповноваженими особами суб`єкта господарювання, третіми особами цього акта перевірки» міститься напис «від підпису відмовились, акт направлено рекомендованим листом, /підпис/, ОСОБА_4 ».

У Акті перевірки від 19.07.2019, копія якого надана відповідачем разом із відзивом на позовну заяву, окрім вищезазначеного, у графі «пояснення, зауваження або заперечення щодо проведеної перевірки та складеного акта перевірки, що мають місце з боку суб`єкта господарювання» міститься напис наступного змісту «Заперечення будуть надані, у зв`язку з не допущенням до проведення перевірки, акт відмовляємось приймати».

У Акті про створення перешкод зазначено, що його складено головними спеціалістами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у присутності головного інженера КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» ОСОБА_3 у приміщенні позивача.

Також, у Акті про створення перешкод, з посиланням на положення ст. 11 Закону № 877-V встановлено порушення директором КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» ОСОБА_1 вимог ст. 11 Закону № 877-V, а саме: створено перешкоди службовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, за що передбачена відповідальність згідно ст. 20 Закону № 5007-VI. У вказаному Акті міститься напис наступного змісту: «від підпису відмовився, акт направлено рекомендованим листом, /підпис/, ОСОБА_4 ».

Рішенням про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» від 07.08.2019 № 23 застосовано до позивача штраф у розмірі 3 400,00 грн.

Судом встановлено, що відповідачем не дотримано вимог вищевказаних норм, а позапланову перевірку Підприємства, визначену наказом № 3248, не можна вважати здійсненою.

В порушення абз. 1 ч. 5 ст. 7 Закону № 877-V, перед початком здійснення перевірки позивача, посадові особи Головного управління не пред`явили керівнику Підприємства направлення № 2623 та службові посвідчення. Наявність на направленні штампу реєстрації вхідної кореспонденції не є безумовним свідченням того, що воно було вручене саме керівнику Підприємства.

В порушення абз. 1 ч. 5 ст. 7 Закону № 877-V, перед початком здійснення перевірки позивача, посадові особи Головного управління не пред`явили керівнику Підприємства направлення № 2623 та службові посвідчення.

Наявність на направленні штампу реєстрації вхідної кореспонденції не є безумовним свідченням того, що воно було вручене саме керівнику Підприємства.

Судом установлено, а відповідачем підтверджено (заява від 29.04.2020 та пояснення спеціалістів Головного управління від 22.04.2020), що посадовими особами Головного управління було складено два акти перевірки за одним і тим же номером 3248-10 від 18.07.2019 та від 19.07.2019.

Зміст наданої позивачем копії акту перевірки від 18.07.2019 відповідає фактам, що викладені посадовими особами відповідача у своїх поясненнях. Так вказані особи:

- підтвердили факти складення актів у різні дати з одним і тим самим номером та перебування їх у приміщенні Підприємства 18.07.2019, однак посилаються на спілкування з його юристами, а не з директором або уповноваженою ним особою;

- не підтверджують факт здійснення позапланової перевірки у присутності директора Підприємства або уповноваженої ним особи;

- підтверджують факти отримання 18.07.2019 листа позивача від 17.07.2019 № 2617-07/2019 та складення акту перевірки від 18.07.2019 та проставлення на ньому власних підписів;

- не підтверджують факт їх перебування у приміщенні Підприємства 19.07.2019;

- підтверджують факти знищення перших трьох сторінок акта від 18.07.2019 та четвертої сторінки акта від 19.07.2019, заміни четвертої сторінки акта від 19.07.2019 та четверту сторінку акта перевірки від 18.07.2019;

- підтверджують той факт, що зміст граф актів від 18.07.2019 та від 19.07.2019 «детальний опис виявленого порушення» відрізняється один від одного.

Відповідачем вказані факти не заперечувались, про що свідчить надання суду (для огляду) оригіналу акта перевірки від 19.07.2019 на 3 арк. та оригіналу останньої сторінки акта перевірки від 18.07.2019 на 1 арк.

Суд зауважує, що складення акта 19.07.2019 не в останній день перевірки та не в приміщенні Підприємства свідчить про порушення відповідачем ч. 11 ст. 4 Закону № 877-V, що призвело до неможливості підписати акт перевірки посадовою особою Підприємства (абз. 9 ч. 6 ст. 7 Закону № 877-V). Відповідно, внаслідок таких дій посадових осіб Головного управління, позивач не міг скористатися правом підписати акт із зауваженнями (ч. 12 ст. 4 Закону № 877-V).

Також, суд погоджується із доводами позивача стосовно того, що акти від 18.07.2019 та від 19.07.2019 не були складені і не могли бути складені за участю директора Підприємства - ОСОБА_1 , на підтвердження чого у матеріалах справи містяться наступні документи: копія наказу № 520/к-тр від 12.07.2019 (про покладення обов`язків директора Підприємства на головного інженера ОСОБА_3 ), копія наказу № 156/35/01 від 11.07.2019 (про відпустку директора ОСОБА_1 ), копія листа Головного центру обробки інформації Державної прикордонної служби України від 10.04.2020 № 184/С-4770, копія паспорту НОМЕР_1 для виїзду за кордон ОСОБА_1 .

Вказані документи свідчать про те, що громадянин ОСОБА_1 , який займає посаду директора Підприємства, у період з 15.07.2019 по 19.07.2019, не перебував і не міг перебувати у приміщенні Підприємства, оскільки перебував у відпустці за кордоном.

Відповідач був обізнаний про те, що П.В. Волкотруб є виконувачем обов`язків Підприємства, оскільки його посадова особа, головний спеціаліст ОСОБА_4 , отримав копію наказу № 520/к-тр від 12.07.2019 разом із листом позивача № 2617-07/2019 від 17.07.2019.

Наведені факти додатково свідчать про те, що складення актів від 18.07.2019 та від 19.07.2019 відбувалось із недотриманням вимог Закону № 877-V. Посадовими особами Головного управління позапланова перевірка не здійснювалась, виконувач обов`язків директора Підприємства участь у ній не брав, акт перевірки на підпис йому не надавався.

Суд вважав, що акт перевірки від 19.07.2019 є таким, що одержаний з порушенням порядку його складення, а тому неможливо вважати доведеними будь-які порушення законодавства, визначені ним, внаслідок недопустимості його як доказу.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до вимог статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема: час вчинення і суть адміністративного правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зазначене, на думку суду, свідчить про те, що діями відповідача, порушено вимоги ст. 252 КУпАП, відповідно до якої, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також вимоги ст. 280 КУпАП, згідно якої, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання, які провадять діяльність на території України, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення регулюються Законом України «Про ціни і ціноутворення».

Відповідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак відповідачем не доведено наявності складу адміністративного правопорушення позивача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналізуючи вищевказану норму діючого законодавства України, можливо зазначити, що законодавець поклав обов`язок встановлення наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, встановлення вини особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, на орган або посадову особу уповноважених на складання протоколу, у зв`язку з чим, обов`язок доказування наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, у даному випадку, покладається на відповідача.

Вище вказаними діями відповідача, порушено вимоги ст. 252 КУпАП, відповідно до якої, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також вимоги ст. 280 КУпАП, згідно якої, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім цього, при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем порушено ч. 1,2 ст. 7 КУпАП, відповідно до якої, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Також, відповідачем порушено вимоги ст. 245 КУпАП, відповідно до якої, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Проте статтею 68 Конституції України закріплено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 72 КАС України).

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її належним чином.

На переконання суду, відповідач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються доводи щодо правомірності оскаржуваного рішення, суду не надав.

Натомість, позивач довів суду, що діяв обґрунтовано та в межах прав, визначених спеціальним законом.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважаючи, що рішенням суду в адміністративній справи між тими самими сторонами, яке набрало законної сили, встановлено порушення процедури проведення перевірки суб`єкта господарювання-позивача у справі, що вказує на протиправність його дій під час проведення такої перевірки та нівелює її наслідки у вигляді спірного рішення про накладення штрафу.

Судом підкреслюється, що у відповідності до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправність прийняття постанови по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності позивача та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. Відтак, остання підлягає скасованню.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-14, 19-20, 22, 72-77, 90, 118, 227-228, ч.4 ст. 229, 243-246, 250, 286, 294, 376 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в м.Києві Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 214 від 8 серпня 2019 року про накладення адміністративного стягнення, відносно ОСОБА_1 за ст. 188-3 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 188-3 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: