Справа № 260/1603/21
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

08 червня 2021 року м. Ужгород№ 260/1603/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судового засідання Петрус К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 08 червня 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 11 червня 2021 року.

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) (далі відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яким просить: визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не виплати ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби у день виключення зі списків особового складу військової частини у зв`язку із закінченням строку контракту; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ), виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби при звільненні з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту.

Обґрунтовуючи вимоги позивачем зазначено, що 12.04.2018 року його було виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення 27 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, звільненого з військової служби в запас наказом начальника 27 прикордонного загону від 12 квітня 2018 року № 120-ОС. 01 квітня 2021 року представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом та просив повідомити, чи виплачувалася ОСОБА_1 при звільненні з військової служби одноразова грошова допомога у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». У разі не здійснення ОСОБА_1 нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, просив виплатити йому вказану одноразову грошову допомогу. Зі змісту наданої відповідачем відповіді від 09.04.2021 №11/Т-3477 3310 ОСОБА_1 довідався, що при звільненні з військової служби, йому не була виплачена одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, що передбачена Законом України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідач мотивував це тим, що позивач не має 10 років вислуги у календарному обчисленні при тому, що строк календарної служби є основою для визначення розміру одноразової грошової допомоги. Позивач вважає, що відповідач протиправно не здійснив нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні.

Ухвалою судді від 11.05.2021 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачеві надати відзив на позовну заяву у разі її заперечення.

17.05.2021 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач не погоджується з вимогами позовної заяви, вважає їх необґрунтованими та зазначає наступне. Так, наказом АДПСУ від 20.05.2008 № 425 "Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України", зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 червня 2008 року за № 537/15228 визначено, що виплата одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби здійснюється: військовослужбовцям, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше. Враховуючи вищенаведені норми законодавства, зазначає, що позивач помилково вважає, що він має право на одержання одноразової допомоги при звільненні, тому, що в контексті статей законів йдеться про календарну вислугу років.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

12.04.2010 року ОСОБА_1 вступив на військову службу за контрактом і взяв на себе зобов`язання проходити військову службу за контрактом на посадах сержантського (старшинського) складу в органах Державної прикордонної служби України на умовах і в порядку, встановлених Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, іншими нормативно-правовими актами, що визначають порядок проходження військової служби та Контрактом про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України.

Останнє місце проходження позивачем військової служби - ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ).

12.04.2018 року ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення 27 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, звільненого з військової служби в запас наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону, що підтверджується витягом з наказу начальника 27 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 12.04.2018 року № 120-ОС.

Відповідно до витягу із наказу від 12 квітня 2018 року № 120-ОС, вислуга років ОСОБА_1 на 12.04.2018 року становить: календарна: 08 років 00 місяців 00 днів; пільгова: 03 роки 08 місяців 29 днів; загальна: 11 років 08 місяців 29 днів.

01 квітня 2021 року представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом та просив повідомити, чи виплачувалася ОСОБА_1 при звільненні з військової служби одноразова грошова допомога у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». У разі не здійснення ОСОБА_1 нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, просив виплатити йому вказану одноразову грошову допомогу.

Зі змісту наданої відповідачем відповіді від 09.04.2021 року № 11/Т-3477 ОСОБА_1 довідався, що при звільненні з військової служби, йому не була виплачена одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, що передбачена Законом України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідач мотивував це тим, що позивач не має 10 років вислуги у календарному обчисленні при тому, що строк календарної служби є основою для визначення розміру одноразової грошової допомоги.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті пору.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1, 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 (далі Закон) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до абз.1 ч. 2 ст. 15 Закону військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Згідно з положеннями пункту 4.10.1 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 425 від 20.05.2008 (далі - Інструкція), військовослужбовцям, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Як встановлено судом, 12.04.2018 року позивача було виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення у зв`язку з його звільненням наказом начальника 27 прикордонного загону. Зі змісту наказу № 120-ОС від 12.04.2018 року вбачається, що позивач звільнений на підставі п. «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з урахуванням підпункту «ї» (які в особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу, крім випадків, визначених абзацом другим частини третьої статті 23 цього Закону).

Вислуга років становить: календарна - 08 років 00 місяців 00 днів, пільгова 03 роки 08 місяців 29 днів, всього вислуга років становить: 11 років 08 місяців 29 днів.

Суд звертає увагу, що ч. 2 ст. 15 Закону не передбачає будь-яких обмежень щодо обчислення такої вислуги лише в календарних роках, а передбачає виплату одноразової грошової допомоги у разі звільнення за наявності вислуги 10 років і більше.

Із системного аналізу наведених правових норм вбачається, що поняття «календарна вислуга років» застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги: «в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби». При цьому, умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до частини другої статті 15 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є наявність «вислуги 10 років і більше».

Таким чином, в частині другій ст. 15 Закону відсутня пряма вказівка на те, що право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги виникає за наявності 10 і більше календарних років вислуги.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 24 листопада 2020 року у справі № 822/3008/17 та від 11 квітня 2018 року у справі № 806/2104/17.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, загальна вислуга років на час звільнення ОСОБА_1 становила 11 років 08 місяців 29 днів, тобто, умова про наявність 10 і більше років вислуги у даному випадку дотримана. Оскільки інші підстави відмови, крім недостатності років вислуги, у призначенні грошової допомоги відсутні - суд дійшов висновку про наявність права у позивача на таку виплату.

З огляду на вищевикладене, суд констатує протиправність бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не виплати ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби у день виключення зі списків особового складу військової частини у зв`язку із закінченням строку контракту.

У своєму рішенні від 16.09.2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, що діяли як офіційні особи.

Враховуючи протиправну бездіяльність відповідача, з метою ефективного захисту порушеного права суд вважає за необхідне зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби при звільненні з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту.

Отже, дослідивши обставини справи крізь призму законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Недецеї, 45 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби у день виключення зі списків особового складу військової частини у зв`язку із закінченням строку контракту.

3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби при звільненні з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту.

4. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяС.І. Рейті