Справа № 160/16356/20
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБоженко Н.В.
за участі секретаря судового засіданняІваненко Н.С.
представника позивача Трайдук А.С.
08 грудня 2020 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Чернеччинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року вказану вище позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.
17 грудня 2020 р. на виконання ухвали суду позивач виправила відповідні недоліки позовної заяви, зокрема, позивач уточнила адміністративний позов та виклала позовні вимоги в наступній редакції:
- визнати протиправним та скасувати рішення Чернеччинської сільської ради Магдалинівського /на теперішній час -Новомосковського/ району Дніпропетровської області 03 сесії VII скликання № 260-03/УІІ від 18.03.2020 року про погодження розташування земельної ділянки згідно сертифікату на земельну частку /пай/ серія ДП № 0224228 на території Заплавського старостинського округу № 3 Чернеччинської сільської ради згідно викопіювання земельної ділянки, складеним спеціалістом-землевпорядником Л,В, Ткаченко та погодженим и в.о. старости М.І. Талько;
-зобов`язати Чернеччинську сільску раду Новомосковського району Дніпропетровської області повторно розглянути заяву гр. ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , про виділення їй земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) від 28.02.2020 року в районі сел. Кременівка або Заплавка Новомосковського району Дніпропетровської області.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно рішення Чернеччинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області 03 сесії VII скликання №260-03/ VII від 18.03.2020 року було вирішено погодити місце розташування земельної ділянки площею 3,9 га для товарного сільськогосподарського виробництва згідно сертифікату на земельну частку (пай) ДП 0224228 на території Заплавського старостинського округу №3 Чернеччинської сільської ради. Проте, позивач вважає, що так як вона проживає в селі Кременівка, то і земельна ділянка повинна їй бути узгоджена біля села Кремнівка та зазначає, що біля села Кременівка і Заплавка наявні земельні ділянки (паї) колишнього КДСП «Оріль», на які не реалізовано право власності і які можливо виділити для сільськогосподарського виробництва.
25 січня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив в задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на те, що ОСОБА_1 повторно з заявою до Чернеччинської сільської ради про виділення їй земельної частки (паю) в районі с. Кременівка та Заплавка Новомосковського району Дніпропетровської області не зверталась, а отже, письмової відмови не отримувала. Заява позивача від 28.02.2020 року була задоволена в повному обсязі та видано всі необхідні документи.
28 січня 2021 року та 02 лютого 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначила про те, що вона не заперечує надати повторну заяву та надасть її відповідачу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.
Чергове судове засідання призначено на 30 березня 2021 року.
30 березня 2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було витребувано від відповідача додаткові письмові пояснення та докази по справі.
07 травня 2021 року відповідачем до суду було надано витребувані пояснення та докази по справі.
Чергове судове засідання призначено на 11 травня 2021 року.
11 травня в судове засідання з`явився представник позивача, просив позов задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання призначене на 11 травня 2021 року не з`явився про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Позивач звернулась із заявою до Чернеччинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 28.02.2020 року, згідно якої просила надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою для відведення у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, сертифікат на земельну частку (пай) серії ДП №0224228 на території Заплавського старостинського округу №3 Чернеччинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області.
Рішенням 03 сесії VII кликання Чернеччинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 18.03.2020 року ОСОБА_1 , власниці сертифіката на земельну частку (пай) серії ДП №0224228, враховуючи, що земля не була виділена при розподілі бувшого КДСП «Оріль» в натурі (на місцевості) погодила місце розташування земельної ділянки на території Заплавського старостинського округу №3 Чернеччинської сільської ради (кадастровий номер 122238000:01:001:1856).

При цьому, позивач не погоджується з місцем розташуванням вищезазначеної ділянки, вважає таке рішення протиправним, у зв`язку з чим звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками регулює Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» № 899-ІV від 05.06.2003.

Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, ще посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», підставами для виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

За змістом пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Із положень статей 125, 126 Кодексу вбачається, що право власності на земельну ділянку особи виникає після одержання та державної реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку.

Отже, громадяни - власники земельних часток (паїв) не можуть вважатися власниками земельних ділянок без дотримання відповідного порядку.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок.

З системного аналізу вищевказаних норм можна зробити висновок, що документом, який посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) який в свою чергу видається районною (міською) державною адміністрацією. В подальшому, власники таких сертифікатів, які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Реалізуючи своє суб`єктивне право позивач звернулась до Чернеччинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області з заявою для виділення земельної частки (паю), що і було вчинено рішенням 03 сесії VII кликання Чернеччинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 18.03.2020 року.

Суд звертає увагу, що позивач у викладених позовних вимогах просить визнати протиправним вищезазначене рішення та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву гр. ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , про виділення їй земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) від 28.02.2020 року в районі сел. Кременівка або Заплавка Новомосковського району Дніпропетровської області, проте доказів звернення до відповідача з заявою про виділення земельної частки (паю) саме в районі цих селищ до суду надано не було.

Крім того, відповідачем, на вимогу суду, було надано інформацію згідно якої на території населених пунктів с. Заплавка, с. Кременівка, с. Краснопілля, с. Минівка вільні земельні ділянки, які не були виділені при розподілі бувшого КДСП «Оріль» станом на момент розгляду заяви ОСОБА_1 відсутні та зазначено, що згідно поданої заяви гр. ОСОБА_1 було погоджене місце розташування земельної ділянки згідно сертифікату на території Чернеччинської сільської ради за межами с.Минівка, дана земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення. На даний час земельна ділянка (кадастровий номер 122238000:01:001:1856) Головним управлінням Дердгеокадастру у Дніпропетровській області надана в оренду гр. ОСОБА_2 (дата державної реєстрації 08.02.2021) за цільовим призначенням 01.08. Для сінокосіння і випасу худоби та згідно даних відомостей про земельну ділянку - землі сільськогосподарського призначення.

Отже, відповідач виконав покладений на нього обов`язок щодо належного розгляду заяви позивача та виніс винесення рішення за результатами розгляду заяви, як це передбачено законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач діяв в межах та у спосіб, що передбачені діючим законодавством, у зв`язку із чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вищевказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України - у суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Чернеччинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 21 травня 2021 року.

Суддя Н.В. Боженко