Справа № 946/3046/20
Суддя: Бурнусус О. О.
Дата ухвалення: 2021-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/3046/20
Провадження № 2-а/946/18/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

27.05.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнив та яким просив скасувати постанову інспектора відділу організації несення служби в м. Ізмаїлі управління патрульної поліції в Одеській області Худченко Миколи Анатолійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2591970 від 26.05.2020 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., зафіксоване не в автоматичному режимі. А також, просив провадження по справі закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.05.2020 року о 20 годині 29 хвилин поліцейським відділу організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Худченко М.А. відносно позивача була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2591970. Відповідно до вказаної постанови позивача визнано винним у здійсненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Як зазначено в оскаржуваній постанові ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом CHEVROLET AVEO д/н НОМЕР_1 проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху. Внаслідок чого відносно ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Проте, відповідачем жодних доказів вчинення позивачем зазначеного адміністративного правопорушення надано не було. Як вбачається із зазначеної постанови складеної відповідачем під час її складення не було досліджено даних про особу яка притягається до адміністративної відповідальності та не наведено жодного доказу вини позивача ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Представник відповідача управління патрульної поліції в Одеській області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою заперечує проти задоволення позову та просить в задоволенні позову відмовити, а вищезазначену постанову у справі про адміністративне правопорушення залишити без змін, посилаючись на те, що 26.05.2020 року о 20 годині 22 хвилини в ході виконання службових обов`язків інспектор роти № 7 батальйону № 1 відділу організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області лейтенант поліції Худченко М.А., за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, пр. Миру, 54, виявив транспортний засіб CHEVROLET AVEO д/н НОМЕР_1 під керування водія ОСОБА_1 , який проїхав перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3.(е) Правил дорожнього руху України, якими визначено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Поліцейській відреагували на дане правопорушення та зупинив автомобіль CHEVROLET AVEO д/н НОМЕР_1 та пояснив ОСОБА_1 суть скоєного правопорушення, роз`яснив йому права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, пояснивши, що відносно нього на місці зупинки автомобіля розглядатиметься справа про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2591970, зі змістом якої позивача було ознайомлено та роз`яснено права та строки оскарження. Факт проїзду перехрестя позивачем на заборонений червоний сигнал світлофора підтверджується відеозаписом з реєстратора встановленого в службовому автомобілі.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 26.05.2020 року інспектором відділу з організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Худченко Миколою Анатолійовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2591970 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

З оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення вбачається, що 26.05.2020 року о 20 годині 29 хвилин в Одеській області м. Ізмаїл, пр. Миру, 54, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом CHEVROLET AVEO д/н НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3.(е) Правил дорожнього руху України

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно п.8.7.3 (е) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами), сигнали світлофора мають такі значення червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків. Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З оскаржуваної постанови відповідача від 26.05.2020 року вбачається, що в порушення вимог ст. 283 КУпАП в постанові не був зазначений технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Таким чином, відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова від 26.05.2020 року серії ЕАМ № 2591970 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Відповідний висновок викладено у Постанові Верховного Суду по справі № 524/1284/17від 19.02.2020 року.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Підставою для накладення інспектором поліції штрафу може бути фото- та відеофіксація, а також показання свідків. Візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом порушення. Відповідну Постанову у справі № 357/10134/17 Верховний Суд прийняв 23.10.2019 року.

Відповідно до практики ЄСПЛ, справи про адміністративні правопорушення є кримінальними для цілей застосування Конвенції. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР України відповідними доказами.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17.

Проте, відповідачем в даному випадку не надано належних доказів на підтвердження обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що відповідачем не було надано допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 ,скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2591970 від 26.05.2020 року за ч.2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з управління патрульної поліції в Одеській областіза рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 72, 75, 76, 77, 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області від 23.02.2012 року, РНОКПП НОМЕР_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до управління патрульної поліції в Одеській області (місце знаходження: м.Одеса, вул. Академіка Корольова, б.5) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАМ № 2591970 від 26.05.2020 року за ч.2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 і провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з управління патрульної поліції в Одеській області (місце знаходження: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, б. 5) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області від 23.02.2012 року, РНОКПП НОМЕР_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Текст рішення складено 10.06.2021 року.

Суддя: О.О.Бурнусус