Справа № 320/5404/20
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5404/20 Головуючий у 1 інстанції: Леонтович А.М.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Безименної Н.В.

Оксененка О.М.

За участю секретаря Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроресурс" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроресурс" звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Київській області щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість в розмірі 20 846 270,95 гривень, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОРЕСУРС»;

- стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОРЕСУРС» заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість в розмірі 20 846 270,95 гривень та пеню в розмірі 23 366 319,20 гривень.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби у Київській області щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість в розмірі 20 846 270,95 гривень, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОРЕСУРС». Стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОРЕСУРС» заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість в розмірі 20 846 270,95 гривень та пеню в розмірі 23 366 319,20 гривень.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Головне управління Державної податкової служби у Київській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в повному обсязі та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що контролюючим органом, відповідно до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, заяву позивача включено до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. Також, апелянт посилається на пропуск позивачем строку звернення до суду з позовом.

31 березня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Головного управління Державної податкової служби у Київській області надійшло доповнення до апеляційної скарги.

29 квітня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Головного управління Державної податкової служби у Київській області надійшли додаткові пояснення щодо застосування позовної давності.

18 травня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроресурс" надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

19 травня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує апеляційну скаргу.

У додаткових поясненнях щодо застосування позовної давності від 29 квітня 2021 року Головне управління Державної податкової служби у Київській області просило замінити відповідача на належного в порядку процесуального правонаступництва, а саме, з Головного управління Державної податкової служби у Київській області на Головне управління Державної податкової служби у Київській області, як відокремлений підрозділ ДПС.

Протокольною ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2021 року у задоволенні вищевказаного клопотання відмовлено.

Також, протокольною ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2021 року у відповідача - Головного управління Державної податкової служби у Київській області витребувано документи щодо перевірки 03 лютого 2015 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроресурс" та розрахунок пені, що нараховувалася на невиплачену суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.

04 червня 2021 року електронною поштою до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроресурс" надійшли письмові пояснення щодо строків звернення до суду.

Також, 04 червня 2021 року електронною поштою до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Головного управління Державної податкової служби у Київській області надійшли додаткові пояснення.

07 червня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Головного управління Державної податкової служби у Київській області надійшло клопотання на виконання вимог ухвали суду, до якого додано документи щодо перевірки 03 лютого 2015 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроресурс".

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроресурс» (код ЄДПОУ: 30468573) зареєстровано, як юридична особа 10.08.1999 з номером запису №0000303.

Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області відносно ТОВ «Євроресурс» були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

- №/0 від 25.12.2006 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у сумі 1 714 893,00 грн.;

- № /0 від 19.03.2007 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у сумі 981 212,00 грн.;

- № /0 від 20.07.2007 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ в сумі 616 760,00 грн.;

- № /0 від 14.09.2006 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за 2004 р. у сумі 5 848 425,00 грн., за 2005р. у сумі 11 780 602,00 грн.

Постановою Господарського суду Київської області від 15 квітня 2007 року у справі №А10/015-07 скасовано частково податкове повідомлення-рішення №/0 від 25 грудня 2006 року в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 1619656, 95 грн.

Постановою Господарського суду Київської області від 15 травня 2007 року у справі №22-а-1819/08 залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2008 року скасовано повністю податкове повідомлення-рішення № /0 від 19.03.2007 р., яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 981212,00 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2009 року у справі №2-а-9214/09/1070 скасовано податкове повідомлення-рішення № /0 від 20.07.2007, яким зменшено ТОВ «Євроресурс» суму бюджетного відшкодування за лютий 2007 в сумі 616760, 00 грн.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2010 року у справі №2-а-9214/09/1070 постанову Київського окружного адміністративного суду від 27.10.2009 змінено в мотивувальній частині підстави задоволення позову. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року у справі №810/4025/16 залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2017 року визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 14.02.2015 №.

28 квітня 2020 року ТОВ «Євроресурс» звернулося із листом до Броварського управління ГУ ДПС у Київській області з вимогою врегулювати питання щодо сплати підприємству бюджетної заборгованості та пені, нарахованої на таку заборгованість.

Листом №17409/10/10-36-04-02-10 від 28 травня 2020 року ГУ ДПС у Київській області повідомлено про те, що судові рішення по справі №810/4025/16 щодо скасування податкових повідомлень-рішень виконано. Сума залишку невідшкодованого ПДВ включена до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Листом від 17 червня 2020 року ТОВ «Євроресурс» повторно звернувся до ГУ ДПС у Київській області, у якому просило забезпечити виконання рішень суду та сплатити бюджетну заборгованість з відшкодування ПДВ перед ТОВ «Євроресурс».

Не погоджуючись з протиправною бездіяльністю відповідача щодо невнесення до Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1.8 статті 1 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03 квітня 1997 року № 168/97-ВР (далі - Закон № 168/97-ВР), що був чинним на час виникнення спірних правовідносин, було передбачено, що бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв`язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

У відповідності до п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону № 168/97-ВР, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

Згідно п.п. 7.7.4 п. 7.7 ст. 7 Закону № 168/97-ВР, платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п`ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників.

За приписами п.п. 7.7.5 п. 7.7 ст. 7 Закону № 168/97-ВР, протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Приписами підпункту 7.7.8 пункту 7.7 статті 7 Закону № 168/97-ВР передбачено, що після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження податковий орган протягом 5-ти робочих днів, наступних за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний надати органу державного казначейства висновок із зазначенням сум податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно підпункту 7.7.6 пункту 7.7 статті 7 Закону № 168/97-ВР, що орган надає платнику податку зазначену у ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку податкового органу.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» № 1797-VІІІ від 21 грудня 2016 року, який набрав чинності з 01 січня 2017 року (далі - Закон №1797-VІІІ), був змінений порядок бюджетного відшкодування ПДВ платникам цього податку, який не передбачає надання контролюючим органом відповідного висновку та його направлення до органу державного казначейства. Відшкодування здійснюється в автоматичному порядку на підставі інформації, відображеної в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Отже, порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначений у статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

За приписами п.п. 200.7.1 п. 200.7 ст. 200 ПК України, формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПК України закріплено, що заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Абзацом другий пункту 200.10 статті 200 ПК України визначено, що платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Порядок узгодження зазначеної у заяві суми бюджетного відшкодування визначений в пункті 200.12 цієї статті.

У відповідності до п. 200.12 ст. 200 ПК України, зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки; б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки; г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення; ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами «а», «г» і «ґ» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

Згідно пункту 200.13 статті 200 ПК України, на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Колегія суддів зазначає, що підрозділ 2 розділу XX доповнено пунктами 52 та 56 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, згідно із Законом № 1797-VIII від 21.12.2016 року, та визначено, що до 10 січня 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, зобов`язаний на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 цього Кодексу, в редакції, що діяла до 01.01.2017, сформувати єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування у хронологічному порядку їх надходження.

До 1 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету. Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року №26 затверджений Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - Порядок №26), який, згідно з пунктом 3 цієї постанови, набирав чинності з 1 квітня 2017 року та визначає механізм ведення Мінфіном інформаційного ресурсу Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - Реєстр) за формою згідно з додатком.

Пунктом 2 вищевказаного Порядку №26 закріплено, що до набрання чинності пунктами 1 і 3 цієї постанови бюджетне відшкодування сум податку на додану вартість за заявами, включеними до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, сформованого згідно з пунктом 52 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, здійснюється у порядку, що діяв до 1 січня 2017 року.

Нормами пункту 4 Порядку №26 передбачено, що орган ДФС вносить до Реєстру такі дані: найменування платника податку на додану вартість (далі - платник податку) та його індивідуальний податковий номер; дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - заява) на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість (далі - податкова декларація) або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (далі - уточнюючий розрахунок) (в разі їх подання); дату надсилання платнику податку органом ДФС повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зменшену на суму податкового боргу; реквізити поточного рахунка платника податку для перерахування бюджетного відшкодування; реквізити бюджетних рахунків для перерахування бюджетного відшкодування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; реквізити бюджетного рахунка, з якого здійснюється бюджетне відшкодування; дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дату поданої до органу ДФС заяви у разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування; дату складення та вручення платнику податку акта перевірки; дату та номер податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням уточнюючого розрахунку (у разі їх подання), не узгоджену органом ДФС; дату початку оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, що оскаржується; дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження; суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

В силу пункту 6 Порядку №26, повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до Реєстру.

Згідно пункту 7 Порядку №26, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку. У разі коли за результатами перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган ДФС не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника податку або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру. Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду орган ДФС на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку.

Положеннями пункту 12 Порядку №26 передбачено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету. При цьому органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

Також, слід зазначити, що, у зв`язку з набранням чинності Порядком №26, з 01 квітня 2017 року втратив чинність Порядок ведення реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2016 року №68 (далі - Порядок №68), який передбачав, що реєстри формуються ДФС за даними: прийнятих територіальними органами ДФС податкових декларацій з податку на додану вартість або уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість, передбачених абзацом четвертим пункту 50.1 статті 50 ПК, та заяв, поданих у складі податкових декларацій або уточнюючих розрахунків; податкової інформації, зібраної та отриманої органами доходів і зборів, відповідно до глави 7 ПК України.

Відповідно до п. 200.23 ст. 200 ПК України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Наказом Міністерства фінансів України від 03 березня 2017 року №326 затверджено Порядок інформаційної взаємодії Міністерства фінансів України з Державною фіскальною службою України та Державною казначейською службою України в процесі формування Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - Порядок №326).

Відповідно до абз. 1 п. 2 Розділу ІІ Порядку №326, з метою реалізації механізму автоматичного узгодження суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, ДФС при внесенні до Реєстру заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, також вносить інформацію про дату закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, яка є датою узгодження суми відшкодування, відповідно до підпунктів «б» і «в» пункту 200.12 статті 200 розділу V Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалося сторонами, Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області було проведено перевірки ТОВ «Євроресурс» щодо правомірності заявлених до відшкодування сум з податку на додану вартість та прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

- №/0 від 25.12.2006 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у сумі 1 714 893,00 грн.;

- № /0 від 19.03.2007 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у сумі 981 212,00 грн.;

- № /0 від 20.07.2007 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ в сумі 616 760,00 грн.;

- № /0 від 14.09.2006 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за 2004 р. у сумі 5 848 425,00 грн., за 2005р. у сумі 11 780 602,00 грн.

Водночас, постановою Господарського суду Київської області від 15 квітня 2007 року у справі №А10/015-07 скасовано частково податкове повідомлення-рішення №/0 від 25 грудня 2006 року в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 1619656, 95 грн.

Постановою Господарського суду Київської області від 15 травня 2007 року у справі №22-а-1819/08 залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2008 року скасовано повністю податкове повідомлення-рішення № /0 від 19.03.2007 р., яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 981212,00 грн.

Також, постановою Київського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2009 року у справі №2-а-9214/09/1070 скасовано податкове повідомлення-рішення № /0 від 20.07.2007, яким зменшено ТОВ «Євроресурс» суму бюджетного відшкодування за лютий 2007 в сумі 616760, 00 грн.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2010 року у справі №2-а-9214/09/1070 постанову Київського окружного адміністративного суду від 27.10.2009 змінено в мотивувальній частині підстави задоволення позову. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Отже, у зв`язку із набранням зазначеними судовими рішеннями законної сили, якими повністю або частково скасовано податкові повідомлення-рішення, якими зменшено заявлену ТОВ «Євроресурс» суму бюджетного відшкодування ПДВ, станом на момент звернення позивача до податкового органу зазначена ним у заяві сума бюджетного відшкодування вважалась узгодженою.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, реєстри заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, які діяли як до 01 квітня 2017 року, так і після цієї дати, передбачають його інформаційне наповнення, зокрема, внесення інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування, яка підлягає перерахуванню платнику ПДВ, контролюючим органом щодо цього платника.

При цьому, у разі внесення заяви про бюджетне відшкодування до Реєстру відповідно до Порядку №68, який діяв до 01 квітня 2017 року, відповідна інформація мала бути включена у сформований до 01 січня 2017 року єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та у Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01 лютого 2016 року, за якими станом на 01 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.

Отже, бюджетне відшкодування за такими заявами до 01.04.2017 року мало здійснюватися у раніше визначеному порядку, тобто, зі складанням контролюючим органом відповідного висновку та його наданням територіальному органу Державної казначейської служби України.

Так, після закінчення процедури судового оскарження результатів перевірки сум ПДВ, заявлених до відшкодування, контролюючий орган зобов`язаний протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Також, з 01 квітня 2017 року, після набрання чинності Порядком №26, податковий орган мав внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку, задля забезпечення доступу органу Казначейства для виконання.

При цьому, передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення податковим органом в Реєстрі інформації про її узгодження.

Таким чином, до 01 квітня 2017 року контролюючий орган мав скласти та подати до територіального органу Державної казначейської служби висновок із зазначенням суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Колегія суддів наголошує на тому, що у матеріалах справи відсутні та не надано суду відповідачем доказів подання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету ТОВ «Євроресурс».

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що право ТОВ «Євроресурс» на отримання належної йому суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість порушено бездіяльністю контролюючого органу - Головного управління ДПС у Київській області, яка полягає у нескладанні та ненаправленні до 01.04.2017 року відповідному органу Казначейства висновку із зазначенням суми ПДВ, що підлягає відшкодуванню.

Так, апелянт вказує, що контролюючим органом, відповідно до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, заяву позивача включено до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, при цьому, посилається на таблицю - витяг з інформаційної бази щодо ТОВ «Євроресурс» (Т. 1 а.с. 185-187).

Проаналізувавши відомості, що містяться у вищевказаній таблиці, колегія суддів зазначає, що надана апелянтом таблиця не є Тимчасовим реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, оскільки, не відповідає вимогам ст. 200 ПК України.

При цьому, ТОВ «Євроресурс» разом з відзивом на апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області надано суду апеляційної інстанції роздруківку з Тимчасового реєстру заяв на повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01 лютого 2016 року, за якими, станом на 01 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету, з якої вбачається, що відомості щодо ТОВ «ЄВРОРЕСУРС» в цьому Тимчасовому реєстрі відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що податковим органом не надано доказів, які б підтверджували належне включення заяви ТОВ «Євроресурс» до Тимчасового реєстру заяв на повернення суми бюджетного відшкодування.

Також, колегія суддів зазначає, що відповідачами не заперечувався розмір суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ТОВ «Євроресурс», а саме, 20 846 270,95 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2019 року у справі №826/7380/15 зазначила наступне: «…такі способи захисту як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про підтвердження заявленої платником податків суми бюджетного відшкодування або внести заяву товариства до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не призведуть до ефективного відновлення права платника податків, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у м. Києві на користь товариства заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ та пені, нарахованої на суму такої заборгованості».

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що найбільш ефективним та таким, що унеможливлює подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень щодо порушення прав суб`єкта господарювання на отримання бюджетного відшкодування з ПДВ, та, відповідно, зведе до мінімуму необхідність повторного звернення до суду, у тому числі, через невиконання або неналежне виконання рішення суду, є спосіб захисту порушеного права позивача саме шляхом стягнення на його користь із Державного бюджету України заборгованості з відшкодування ПДВ у сумі 20 846 270,95 грн.

Згідно пункту 200.23 статті 200 ПК України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Отже, держава в особі відповідних державних органів, виконуючи певний комплекс дій, зобов`язана повернути платнику суму бюджетного відшкодування з ПДВ протягом законодавчо встановленого строку після дня набуття відповідною сумою статусу узгодженої. Якщо ж протягом згаданого строку необхідних дій для відшкодування податку здійснено не було, невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість, на яку в силу положень пункту 200.23 статті 200 ПК України нараховується пеня.

Передумовою початку нарахування пені є невиконання контролюючим органом обов`язку з виплати заборгованості з відшкодування податку на додану вартість протягом строку, визначеного статтею 200 ПК України.

Нарахування пені пов`язується, саме із недотриманням суб`єктами владних повноважень положень статті 200 ПК України, яка визначає, зокрема, комплекс дій, необхідних для своєчасного повернення сум бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.

Так, судом першої інстанції вирішено, зокрема, стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області на користь ТОВ «Євроресурс» пеню в розмірі 23 366 319,20.

В силу вимог ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів наголошує на тому, що апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби у Київській області не містить будь-яких доводів чи заперечень щодо розміру пені, стягнутої на користь ТОВ «Євроресурс».

Також, як було вищезазначено, протокольною ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2021 року у Головного управління Державної податкової служби у Київській області витребувано розрахунок пені, що нараховувалася на невиплачену суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість, однак, такого розрахунку відповідачем суду апеляційної інстанції надано не було.

Вищевказане свідчить, що апелянтом не заперечувалась правильність розрахунку розміру пені, стягнутої на користь ТОВ «Євроресурс».

Щодо доводів апелянта про пропуск позивачем строків звернення до суду з позовом, колегія суддів зазначає наступне.

Верховний Суд у складі у складі палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 14 березня 2019 року у справі №822/553/17 зазначив наступне: «...Вирішуючи питання щодо обчислення строку звернення до адміністративного суду слід врахувати й те, що в силу положень пункту 102.4 статті 102 ПК України контролюючим органам надано право стягнення податкового боргу протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення такого податкового боргу.

Оскільки, контролюючі органи наділені правом стягнення з платників податків податковий борг та пеню на нього протягом 1095 днів то, для цілей забезпечення принципів справедливості, рівності і балансу у відносинах між платниками і державою, аналогічне право на стягнення пені протягом 1095 днів повинно бути забезпечено і для платників податків».

З вищевказаного слідує, що позовна вимога про стягнення пені на суму несвоєчасно відшкодованого податку на додану вартість з Державного бюджету України може бути заявлена в межах строку, встановленого пунктом 102.5 статті 102 ПК України для подання заяви про відшкодування надміру сплачених грошових зобов`язань, тобто протягом 1095 днів.

Колегія суддів враховує доводи апелянта про те, що за результатами судового оскарження податкових повідомлень-рішень, починаючи з 16.12.2010 року, 20.09.2010 року та 27.07.2009 року позивач володів інформацією щодо порушеного його права на перерахування заявленої суми бюджетного відшкодування ПДВ, при цьому, за захистом порушеного права звернувся лише в липні 2020 року.

Разом з тим, щодо вищевказаних доводів апелянта, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Предметом даного позову є визнання протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Київській області, яка полягає в невиконанні податковим органом зобов`язань щодо бюджетного відшкодування ПДВ.

Відповідачем не заперечувалося, що первинно ТОВ «Євроресурс» своєчасно реалізувало своє право на заявлення відповідних сум ПДВ до бюджетного відшкодування.

Матеріали справи свідчать, що Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області за результатами перевірки правомірності заявлених до відшкодування сум з податку на додану вартість було прийнято податкові повідомлення-рішення, які, в подальшому, були оскаржені позивачем та скасовані в судовому порядку.

Разом з тим, як було вищезазначено, відповідачем не надано доказів подання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету ТОВ «Євроресурс».

Водночас, 13 лютого 2015 року Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області було проведено позапланову документальну виїзну перевірку щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.01.2004 р. по 31.12.2014 р. за результатами якої було складено Акт та, в подальшому, винесено податкове повідомлення- рішення № від 14.02.2015 р., за яким позивачу донараховано 18 826 074,17 грн. ПДВ.

Результати даної перевірки були оскаржені ТОВ «Євроресурс» в судовому порядку.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року у справі №810/4025/16 залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2017 року визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 14.02.2015 №.

З вищевказаного вбачається, що контролюючим органом повторно було нараховано позивачу грошове зобов`язання з податку на додану вартість за періоди, щодо яких повинно було бути здійснене бюджетне відшкодування узгоджених сум з податку на додану вартість.

Крім того, в листі Головного управління ДФС у Київській області №17409/10/10-36-04-02-10 від 28 травня 2020 року, податковий орган підтвердив позивачу, що станом на 06 листопада 2018 року суми залишку невідшкодованого ПДВ за лютий 2007 року, грудень 2006 року, серпень-вересень 2006 року, 2004-2005 роки по ТОВ «ЄВРОРЕСУРС» знаходяться у судовому оскарженні (Т. 1 а.с. 181-183).

З огляду на вищезазначене, враховуючи, що податковим органом після узгодження в судовому порядку сум бюджетного відшкодування було прийнято податкове повідомлення-рішення, яке вплинуло на розмір таких сум бюджетного відшкодування, колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апелянта про пропуск позивачем строку звернення до суду з позовом.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроресурс" та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Безименна Н.В.

Оксененко О.М.

Повний текст постанови виготовлено 14.06.2021 року.