Справа № 439/657/21
Суддя: Петейчук Б. М.
Дата ухвалення: 2021-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/657/21

Провадження № 2-а/439/9/21

10 червня 2021 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді Петейчука Б.М.,

з участю секретаря

судового засідання Ковальчук Н.І.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: інспектор СРПП відділення поліції №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області Хомик Володимир Зеновійович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП відділення поліції №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області Хомика Володимира Зеновійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, ухвалив таке рушення.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до інспектора СРПП відділення поліції №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області Хомика Володимира Зеновійовича, у якій просить суд скасувати постанову від 03.04.2021 серії БАВ №119737 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач вказує, що інспектор СРПП відділення поліції №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області Хомик Володимир Зеновійович постановою про притягнення до відповідальності серії БАВ № 119737 від 03.04.2021 року притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та наклав стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП є незаконною.

Позивач стверджує, що зупинка під знаком 3.34 була вимушеною. У цьому будинку він проводить поточний ремонт приміщення. У зв`язку із цим здійснив висадку людей з тяжкими будівельними матеріалами. Одразу ж після цього забирав жінку з хворою дитиною, яка була із температурою, до лікаря.

Позивач акцентує увагу, що прилеглі вулиці перебувають на ремонтних роботах та двір був перевантажений автомобілями. Відтак альтернатив не було. Вважає, що дані знаки на заборону паркування не відповідають чинному законодавству.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

24.04.2021 року відкрито провадження у справі.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

Позивач у судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Вважає зупинку вимушеною, а відтак порушень у своїх діях не вбачає. Водночас зауважує, що дорожній знак 3.34, який був розташований біля місця зупинки не відповідає вимогам ДСТУ, позаяк вигорів на сонці, неможливо було зрозуміти, який саме знак розташований на даній ділянці дороги. Тому просить суд позов задовольнити повністю.

Відповідач інспектор СРПП відділення поліції №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області Хомик Володимир Зеновійович у судовому засідання проти позовних вимог заперечив повністю. Вказав на те, що місце зупинки транспортного засобу відбувалося у забороненому місці, а саме: під знаком 3.34. У свою чергу така зупинка не може вважатися вимушеною, оскільки позивачем не наведено жодних аргументів стосовно об`єктивної необхідності такої.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_3 є її чоловіком. 03.04.2021 ОСОБА_4 привіз під будинок, де вони проживають, майстрів, які роблять ремонт у квартирі. Вони із автомобіля вивантажували будівельні матеріали. Зупинка була короткотривалою. Після цього вони мали намір їхати у лікарню, оскільки у їхньої дитини буле температура.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 03.04.2021 він із ОСОБА_6 приїхали під будинок, де він у квартирі ОСОБА_7 робить ремонт. У автомобілі були певні будівельні матеріали, які він мав намір занести у квартиру. В цей час не було жодного вільного парковочного місця для зупинки транспортного засобу. У зв`язку із цим автомобіль залишили в тому місці, де це було можливо. Одразу ж після зупинки автомобіля свідок із іншими майстрами почали носити важкі будівельні матеріали до квартири, де проводився ремонт. В процесі розвантаження автомобіля до них підійшли працівники поліції та оформляти адміністративне правопорушення.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Доказами по справі встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 119737 від 03 квітня 2021 року 03.04.2021 року о 10 год. 55 хв. в м. Броди, по вул. Сонячна, 2, ОСОБА_1 , керуючи автомобільним транспортним засобом марки «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку (стоянку) транспортного засобу в порушення вимог дорожнього знаку, а саме під знаком 3.34 Зупинка заборонена, чим порушив вимоги п. 8.1. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Із вищевказаної постанови вбачається, що інспектором СРПП відділення поліції №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області Хомиком Володимиром Зеновійовичем, винесена постанова серії БАВ № 119737 від 03 квітня 2021 року, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винним за частиною 1 статті 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень (а.с. 4).

Щодо позовної вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення

Згідно ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Стаття 217 КУпАП передбачає, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків. Перелік посадових осіб, які від імені органів, згаданих у пунктах 2, 5 ст. 213 цього Кодексу, розглядають справи про адміністративні правопорушення, встановлюється законами України.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи внутрішніх справ (Національна поліція) розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема за ст. 124КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень

Отже, працівники органів Національної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції.

Тому належним відповідачем, як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення щодо правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 по справі №724/716/16-а.

Отже, належним відповідачем у даній справі буде Головне управління Національної поліції у Львівській області.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із нормою п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення

Відповідно до законодавчого припису ч. 1 ст. 122 КУпАП України, передбачається відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків.

Диспозиція частини 1 статті 122 КУпАП є бланкетною, тому вимагає обов`язкового наведення конкретного нормативно правового акту, який визначає форму дозволеної або забороненої поведінки суб`єкта, що вчиняє діяння. Як наслідок, недотримання імперативних положень таких нормативно правових актів, становить склад відповідного адміністративного правопорушення, яким у даному випадку виступає ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно із ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із нормою п. 8.4 (б) Правил дорожнього руху України заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Знак 3.34 Зупинку заборонено забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Дія знака поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 1.10 Правил, терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення: зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

У свою чергу вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

При цьому згідно з приписами п. 15.14 Правил у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити заходів щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9 - 9.11 цих Правил, якими передбачено, що водій повинен ввімкнути аварійну сигналізацію, а при вимушеній зупинці в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менш 100 м - ще й встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані 20 метрів від транспортного засобу в населеному пункті та 40 м за межами населеного пункту.

Як вбачається із доказів по справі ОСОБА_1 ставиться у вину недотримання вимог пункту 8.1 Правил дорожнього руху України, зокрема, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків. Всупереч цьому ОСОБА_1 , керуючи автомобільним транспортним засобом марки «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив стоянку даного транспортного засобу під знаком 3.34, що передбачає заборону зупинки і стоянки транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

У свою чергу показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , а також особистими поясненнями ОСОБА_1 підтверджується той факт, що ОСОБА_1 здійснив стоянку автомобільного транспортного засобу марки «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1 під знаком 3.34, тобто у місці його дії.

Всебічно, повно дослідивши обставини справи, суд приходить до переконання, що зупинка, яка була здійснена ОСОБА_1 не є припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність або небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху. Тобто така зупинку сама по собі, у взаємозв`язку із додатковими (факультативними) об`єктивними обставинами не може вважатися вимушеною.

Водночас суд критично оцінює доводи позивача відносно невідповідності маркування знака 3.34 «Зупинка заборонена» вимогам ДСТУ, зокрема, що вигоряння такого на сонці унеможливило усвідомлення учасником дорожнього руху його сутнісного призначення. Оскільки як вбачається із доказів по справі, такий знак виключно втратив насиченість червоного кольору на його титульній стороні, залишившись легко забарвленим у відповідній частині. Усі інші вимоги до даного знаку є дотриманими. За таких обставин, виходячи із правомірної поведінки учасників дорожнього руху, позивач як водій не міг не усвідомлювати значення вимог знаку 3.34, що підтверджується належними, достатніми, достовірними та допустимими доказами.

Показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 доводиться той факт, що зупинка транспортного засобу ОСОБА_6 не була вимушеною, з огляду на тлумачення терміну «вимушена зупинка».

Зупинка транспортного засобу у забороненому місці, у зв`язку із відсутністю місць для паркування, не може виправдовувати порушення Правил дорожнього руху водієм.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись статтями 5, 6, 8-10, 72-78, 241-246, 286 КАС України, суд -

у х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора СРПП відділення поліції №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області Хомика Володимира Зеновійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Бродівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач : інспектор СРПП відділення поліції №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області Хомик Володимир Зеновійович, знаходиться за адресою: Львівська область, м. Броди, майдан Свободи, 10.

Повне судове рішення складене 14.06.2021.

Суддя Б.М. Петейчук