Справа № 161/13442/20
Суддя: Філюк Т. М.
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/215/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судових засідань Денисюка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №237158 від 21 липня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №237158 від 21 липня 2020 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що поліцейським взводу №2 роти №4 управління патрульної поліції у Волинській області рядовим поліції Дудою Д.І. відносно нього винесено постанову серії ДП18 №237158 від 21 липня 2020 року про накладення штрафу в розмірі 255 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному. У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху, адже 14 липня 2020 року о 15 год. 06 хв. на 118 км ділянки автомобільної дороги Н-22 в с. Дерно перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті більше ніж на 20 км/год. Швидкість вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20 № 000798. Дії позивача кваліфіковані за ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач зазначає, що він не мав умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки він не міг вчасно помітити дорожній знак 5.45 «Початок населеного пункту», знак не було добре видно через інші дорожні знаки, дерева та зелені насадження. Дорожні знаки встановлюються таким чином, щоб їх легко та своєчасно могли розпізнати водії, для яких вони призначені. Будь-який знак, встановлений на стороні дороги, що відповідає напрямку руху повинен бути повторений над проїжджою частиною або на протилежній стороні дороги, якщо місцеві умови такі, що цей знак може не бути своєчасно замічений водіями транспортних засобів, для яких він призначений. Дорога в межах населеного пункту Дерно має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, проте знак не продубльований на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги. Крім того знак розміщений не на фактичній межі забудови села Дерно, яка прилягає до дороги. Позивач вважає, що за таких обставин він об`єктивно не міг знати, що рухається в зоні дії знаку 5.45 «Початок населеного пункту». Його зупинка працівниками поліції відбулась на початку населеного пункту Дерно, а фіксація руху ще за 218 метрів до зупинки транспортного засобу.

Також позивач вказує, що посадова особа (поліцейський патрульної поліції) при розгляді справи був упереджений і необ`єктивний, адже визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, ще до стадії дослідження доказів та надання пояснень.

Враховуючи вищенаведене, позивач просить скасувати постанову поліцейського взводу №2 роти №4 управління патрульної поліції у Волинській області рядовим поліції Дуди Д.І. серії ДП18 №237158 від 21 липня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 серпня 2020 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 листопада 2020 року задоволено самовідвід судді Крупінської С.С., суддю відведено від розгляду цієї справи, яку передано для повторного розподілу автоматизованою системою документообігу справ між суддями.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею в цій справі визначено суддю Луцького міськрайонного суду Філюк Т.М.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено судове засідання.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 лютого 2021 року позовну заяву залишено без розгляду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 лютого 2021 року про залишення позовної заяви без розгляду скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. У цій постанові суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що причини пропуску позивачем строку на оскарження постанови серії ДП18 №237158 від 21 липня 2020 року є поважними.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 травня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено судове засідання.

26 травня 2021 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними і такими, що задоволенню не підлягають. В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача зазначив, що 14 липня 2020 року, о 15 годині 06 хвилин, на 118 км автодороги Н-22, в селі Дерно Ківерцівського району Волинської області, за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000798), було зафіксовано, що водій транспортного засобу Deewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 74 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 24 км/год., порушивши вимоги п.12.4 ПДР України. Встановивши особу водія, яким виявився ОСОБА_1 , та факт вчинення ним адміністративного правопорушення, було розпочато розгляд справи про притягнення водія до адміністративної відповідальності. Позивачу було роз`яснено суть вчиненого ним правопорушення, права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП. ОСОБА_1 заявив клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з необхідністю скористатись правничою допомогою. Вказане клопотання позивача було враховано, розгляд справи відбувся 21 липня 2020 року в будівлі УПП у Волинській області за адресою: м. Луцьк, вул. Залізнична, 15. За результатами розгляду справи було винесено оскаржувану постанову. До відзиву долучається копія відеозапису, який містить фіксацію правопорушення. Вважає, що дії поліцейського ОСОБА_2 щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП є законними та правомірними, саме порушення належним чином зафіксоване, а тому просив в задоволенні позову відмовити.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити.

Від представника відповідача Літвака О.І. надійшла заява про розгляд справиза його відсутності, також просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд встановив, що постановою серії ДП18 №237158 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 21 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн (а.с.7).

За змістом оскаржуваної постанови ОСОБА_1 14 липня року о 15 год. 06 хв. на автомобільній дорозі Н 22 с. Дерно 118 км, керуючи транспортним засобом Deewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався в населеному пункті зі швидкістю 74 км/год., перевищуючи встановленні обмеження швидкості на 24 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України. Оскаржувана постанова містить посилання на те, що швидкість руху позивача вимірювалась за допомогою вимірювача швидкості руху TruCAM ТС000798.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити, серед іншого, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у ст.251 Кодексу.

В матеріалах справи наявні фотознімки, здійснені сертифікованим приладом Tru Cam LTI 20/20 № 000798, на якому зафіксовано, що автомобіль марки Deewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі Н22 Устилуг-Луцьк-Рівне на 118 кілометрі рухався зі швидкістю 74 км/год, при максимально допустимій швидкості руху 50 км/год. Вказана обставина підтверджується також відповідним відеозаписом.

Суд враховує, що лазерний вимірювач швидкості Tru Cam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UА-МІ/1-2903-2012 від 29 серпня 2012 року. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/16641, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 30 вересня 2019 року та чинного до 30 вересня 2020 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCam ТС 000798 є придатним до застосування.

Разом з тим, для правильного вирішення спірних правовідносин слід надати оцінку доводам позивача щодо неналежного забезпечення виконання пункту 8.2 Правил дорожнього руху в частині дублювання дорожнього знаку 5.45, що, на його думку, створило ситуацію, за якої він мав ускладнене сприйняття інформації про початок населеного пункту.

Слід зазначити, що кожен доречний і важливий аргумент особи, яка бере участь у справі, повинен бути проаналізований і одержати відповідь суду.

Відповідно до п.12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Основоположним доводом позивача фактично є неналежна організація дорожнього руху, зокрема, відсутність продубльованого дорожнього знаку про початок населеного пункту на протилежному боці дороги, розділювальній смузі чи над проїзною частиною, що позбавило його можливості усвідомити необхідність здійснення руху з дотриманням швидкості в 50 км/год.

Відповідно до пункту 8.2-1. Правил дорожнього руху дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Аналогічні вимоги до встановлення дорожніх знаків закріплені у підпункті 10.1.1 ДСТУ 4100-2014. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування.

З наданої відповідачем схеми встановлення інформаційних дорожніх знаків перед населеним пунктом Дерно автодороги Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне вбачається, що дорожній знак 5.45 "Початок населеного пункту" розміщено тільки з однієї (правої) сторони дороги по ходу руху транспортного засобу позивача.

Також встановлено, що автомобільна дорога, по якій здійснював рух позивач має по дві смуги руху в кожному напрямку.

Встановлені обставини свідчать, що неналежне забезпечення виконання пункту 8.2-1 Правил дорожнього руху щодо дублювання дорожнього знаку 5.45 створило ситуацію, за якої при здійснені руху в лівій смузі ускладнене сприйняття водіями інформації про початок населеного пункту.

Відеозаписом, наданого відповідачем до відзиву, вбачаються такі умови руху перед населеним пунктом Дерно автодороги Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне, які не дають водіям належним чином та завчасно передбачити початок населеного пункту без інформування дорожнім знаком 5.45.

Суд враховує доводи позивача, що він здійснював рух з дотриманням швидкості, дозволеної поза межами населених пунктів, та не розумів, що перетнув межу населеного пункту.

При цьому відповідач жодним чином вищевказані аргументи позивача не спростував, обґрунтовуючи свою позицію переважно посиланням на можливість застосування лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruCAM, як належного технічного засобу для вимірювання швидкості руху.

За таких умов суд дійшов висновку, що неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Підсумовуючи слід зазначити, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначене, постанова серії ДП18 №237158 від 21 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю, з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.241-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Постанову серії ДП18 №237158 від 21 липня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Т.М. Філюк