Справа № 240/12061/20
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2021-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 106030000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі: судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом у якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Житомирській області, що виразилась у відмові щодо проведення йому перерахунку грошового забезпечення та включення до нього компенсації за роботу в умовах режимних обмежень з відомостями, які становлять державну таємницю;
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що під час проходження служби з 02.07.2010 по 29.09.2010 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Богунського РВ, а з 29.09.2010 по 05.04.2013 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Корольовського РВ УМВС України в Житомирській області, з 06.09.2017 по 15.11.2019 на посаді старшого інспектора Ситуаційного відділу управління організаційно - аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Житомирській області, йому безпідставно не нараховувалася і не виплачувалася надбавка до щомісячного посадового окладу у зв`язку з роботою в умовах режимних обмежень з відомостями, які становлять державну таємницю, внаслідок чого вона не була включена до одноразової грошової допомоги при звільненні.
ОСОБА_1 на адресу Головного управління Національної поліції в Житомирській області направляв клопотанняпро виплату компенсації, однак, листом від 15 червня 2020 року отримав відмову у її виплаті.
Позивач вважає, що така відмова є порушенням статті 19 Конституції України та вимог нормативно-правових актів, які регламентують дану сферу службової діяльності, що виразилося в своєчасному неоформлені відповідних відомчих документів, передбачених законодавством на той час, на що позивач мав законне право, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 21.09.2020.
Щодо позовної вимоги, про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію в розмірі 10% надбавки до щомісячного посадового окладу у зв`язку з роботою в умовах режимних обмежень з відомостями, які становлять державну таємницю за період з 06.09.2017 по 15.11.2019 на посаді старшого інспектора ситуаційного відділу УОАЗОР ГУШІ в Житомирській області то вказано, що, у період перебування ОСОБА_1 на посадах старшого інспектора : ситуаційного відділу управління організаційно-аналітичного забезпечення та І оперативного реагування ГУНП в Житомирській області встановлено, що секретні документи та інші матеріальні носії секретної інформації позивачем не створювались, на виконанні або ознайомленні не перебували, відповідні підписи в облікових формах відсутні, тому надбавка до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень не встановлювалась.
Також вказано, що позовна вимога щодо проведення виплати ненарахованої одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 9 ЗУ «Про пенсійне забезпечення oci6J звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням надбавки до щомісячного посадового окладу у розмірі 10% за роботу в умовах режимних обмежень є похідною від попередньої, у зв`язку з чим задоволенню також не підлягає. Виходячи з вищенаведеного відповідачем протиправні дії щодо позивача не вчинялися, прав позивача не порушено, а тому позовні вимоги є безпідставними.
Судове засідання призначене на 21.09.2020 було відкладено, у зв`язку із клопотанням представника відповідача. Наступне засідання призначено на 06.10.2020.
06.10.2020 судове засідання було відкладено у зв`язку з необхідність витребування нових доказів у відповідача.
Ухвалою суду, яка секретарем судового засідання занесено до протоколу судового засідання від 22.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні, 09.11.2020, після з`ясування позиції позивача та представника відповідача, дослідження наявних у матеріалах справи доказів, судом без виходу до нарадчої кімнати було винесено протокольну ухвалу про перехід до подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що у період з липня 2010 року по листопад 2013 року перебував на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Корольовського районного відділу (м. Житомир) Управління МВС України в Житомирській області. З вересня 2017 року по листопад 2019 року на посадах старшого інспектора та старшого інспектора з особливих доручень ситуаційного відділу УОАЗОР ГУНП в Житомирській області, (що підтверджується копією Послужного списку) які включені до номенклатури посад перебування на яких потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці.
Висновком Управління Служби безпеки України в Житомирській області від 11 серпня 2010 року № 970 ОСОБА_1 було надано допуск до державної таємниці за формою 2 (два) та наказом УМВС України в Житомирській області від 20 серпня 2010 № 77о/с дек доступ до інформації зі ступенем секретності «Цілком таємно» та «Таємно».
Наказом УМВС України в Житомирській області від 28 листопада 2013 № 62о/с дек доступ до інформації зі ступенем секретності «Цілком таємно» та «Таємно» припинено. Розпорядженням Управління Служби безпеки України в Житомирській області від 22 квітня 2014 № 44д ОСОБА_1 скасовано допуск до державної таємниці за формою 2 (два).
Розпорядженням Управління Служби безпеки України в Житомирській області від 07 серпня 2014 року № 97д ОСОБА_1 було надано та 26 лютого 2015 розпорядженням №20д скасовано допуск до державної таємниці за формою 1 (один) Доступ до інформації зі ступенем секретності "Особливої важливості" «Цілком таємно» та « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не надавався.
Розпорядженням Управління Служби безпеки України в Житомирській області від 28 грудня 2017 №455д ОСОБА_1 було надано допуск до державної таємниці за формою 2 (два) та наказом ГУНП в Житомирській області від 18 січня 2018 №66о/с надано доступ до інформації зі ступенем секретності «Цілком таємно» та « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Наказом ГУНП в Житомирській області від 20 листопада 2019 №20д доступ до інформації зі ступенем секретності "Цілком таємно" та «Таємно» припинено, у зв`язку із звільненням зі служби в поліції. Розпорядженням Управління Служби безпеки України в Житомирській області від 1 червня 2020 №94д ОСОБА_1 скасовано допуск до державної таємниці за формою 2 (два), що підтверджується листом ГУ Національної полоції в Житомирській області від 19.10.2020 №402/13/01-2020.
Згідно наказу ГУНП № 232 о/с від 15.11.2019 відповідно до п.7 ч.І ,ст. 77 (за власним бажанням) ЗУ «Про Національну поліцію» позивача було звільнено зі служби в поліції. При звільненні відповідно до ст. 9 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», було виплачено одноразову грошову допомогу.
На думку позивача, Відповідачем, в силу своєї бездіяльності, не було видано будь- якого розпорядчого документу, що у свою чергу призвело до не виплати 10% надбавки до щомісячного посадового окладу за роботу з відомостями, які становлять державну таємницю під час служби, а також при звільненні не включено розмір вказаної компенсації у виплату одноразової грошової допомоги передбаченої ст. 9 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З метою вжиття заходів досудового врегулювання спору, ОСОБА_1 на адресу ГУНП в Житомирській області надіслано клопотання та отримано відповідь за № Л-17/29/105/05-2020 від 15.06.2020 про відмову у виплаті зазначеної компенсації.
Вважаючи, що відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено позивачу надбавку за роботу з таємними документами за період проходження служби з 02.07.2010 по 05.04.2013 та з 06.09.2017 по 15.11.2019, позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
За змістом частин 1 та 4 статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Правові засади організації, та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року № 580-VІІІ (далі - Закон № 580-VІІІ).
За правилами частини 1 статті 3 Закону №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Згідно частини 1 статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Відповідно до статті 60 Закону №580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Суспільні відносини, пов`язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України регулює Закон України від 21 січня 1994 року № 3855-ХІІ «Про державну таємницю» (далі - Закон № 3855-ХІІ).
Відповідно до частини першої статті 23 Закону № 3855-ХІІ залежно від ступеня секретності інформації встановлюються такі форми допуску до державної таємниці: форма 1 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «особливої важливості», «цілком таємно» та «таємно»; форма 2 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «цілком таємно» та «таємно»; форма 3 - для роботи з секретною інформацією, що має ступінь секретності «таємно», а також такі терміни дії допусків: для форми 1 - 5 років; для форми 2 - 10 років; для форми 3 - 15 років.
Відповідно до частини другої статті 22 Закону № 3855-ХІІ допуск до державної таємниці із ступенями секретності «особливої важливості», «цілком таємно» та «таємно» надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-дослідної діяльності або навчання, наказом чи письмовим розпорядженням керівника органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи або організації, де працює, перебуває на службі чи навчається громадянин.
Відповідно до частини четвертої статті 22 Закону № 3855-ХІІ допуск до державної таємниці керівникові органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації надається наказом чи письмовим розпорядженням посадової особи, що призначає його на посаду, а у разі, коли орган державної влади, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація не підпорядкована іншому органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємству, установі, організації або не належить до сфери їх управління, допуск до державної таємниці надається зазначеному керівникові наказом чи письмовим розпорядженням керівника органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, яка є замовником робіт, пов`язаних з державною таємницею. Керівникам центральних органів виконавчої влади, які призначаються на посаду Кабінетом Міністрів України, до державної таємниці надається розпорядженням Кабінету Міністрів України.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 3855-ХІІ переоформлення громадянам допуску до державної таємниці здійснюється: у разі закінчення терміну дії допуску до державної таємниці за необхідності подальшої роботи з секретною інформацією; у разі потреби підвищення громадянину форми допуску за необхідності роботи з секретною інформацією вищого ступеня секретності; у разі необхідності проведення додаткової перевірки, пов`язаної з можливим виникненням обставин, передбачених пунктами 2 і 4 частини першої та частиною другою статті 23 цього Закону.
За приписами частини другої цієї статті скасування раніше наданого допуску до державної таємниці можливе у разі виникнення або виявлення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, а також після припинення громадянином діяльності, у зв`язку з якою йому було надано допуск, втрати громадянства України чи визнання його недієздатним.
Частиною п`ятою статті 26 Закону № 3855-ХІІ передбачено, що громадянина, якому скасовано допуск до державної таємниці, якщо виконання трудових чи службових обов`язків вимагає доступу до державної таємниці, а переміщення на інше робоче місце чи іншу посаду неможливе, може бути в передбаченому законодавством порядку переведено на іншу роботу або службу, не пов`язану з державною таємницею, чи звільнено.
Відповідно до статті 30 Закону № 3855-ХІІ у разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначених вимог закону Кабінет Міністрів України постановою від 15 червня 1994 року № 414 затвердив Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 1994 року № 414 (далі - Положення)
У пункті 1 Положення зазначено, що воно визначає види, розміри і порядок надання компенсації працівникам органів законодавчої, виконавчої та судової влади, органів прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, які за умовами своєї професійної діяльності постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (далі - особи, які працюють в умовах режимних обмежень).
Згідно з пунктом 2 Положення особам, які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «особливої важливості», - 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «цілком таємно», - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «таємно», - 10 відсотків.
Відповідно до пункту 5 Положення такими, що постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, вважаються особи, які за своїми функціональними обов`язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці.
Згідно з пунктом 6 Положення персональний склад осіб, які працюють в умовах режимних обмежень, та розмір надбавки визначаються керівником відповідного органу законодавчої, виконавчої та судової влади, органу прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, де працюють ці особи.
Надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) виплачується лише за наявності дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, наданого відповідно до законодавства про державну таємницю.
Умови, за яких державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації можуть отримати дозвіл на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, встановлено у статті 20 Закону № 3855-ХІІ.
Надання допуску до державної таємниці, передбачає визначення необхідності роботи громадянина із секретною інформацією. Зокрема, така необхідність виникає, якщо виконання службових/посадових обов`язків вимагає доступу до державної таємниці.
Тобто, якщо обсяг функціональних обов`язків за певною посадою, зокрема в державному органі, передбачає, що під час їх виконання в особи виникне чи може виникнути необхідність доступу до державної таємниці (як-от ознайомлення з документами та/чи іншими матеріальними носіями інформації, засекреченими у встановленому законодавством порядку), така особа з огляду на таку службову необхідність повинна отримати у встановленому порядку допуск до державної таємниці відповідної форми, яка відповідно до статті 22 Закону № 3855-ХІІ залежить від ступеня секретності.
Відсутність у посадової особи допуску до державної таємниці (встановленої форми) унеможливлює виконання нею посадових обов`язків, відтак і саме перебування на посаді, яка за обсягом покладених на неї завдань вимагає доступу до державної таємниці і умовою призначення на яку (перебування на якій) є наявність/необхідність оформлення допуску до державної таємниці.
Робота в умовах режимних обмежень покладає на особу, якій у встановленому порядку надано допуск до державної таємниці встановленої форми, певні зобов`язання та обмеження. Якщо така робота зумовлена виконанням професійних обов`язків (зокрема за відповідною посадою у державному органі), це означає, що в умовах режимних обмежень особа працює постійно, у зв`язку з чим у неї відповідно до статті 30 Закону № 3855-ХІІ виникає право на отримання компенсації.
За змістом пункту 2 Положення, компенсація надається у виді надбавок до посадових окладів (тарифних ставок) у відсотковому відношенні, розмір якого залежить від ступеня секретності інформації, до якої оформлено допуск. Зокрема, за допуск до відомостей та їх носіїв, що мають ступінь секретності «цілком таємно» встановлюється п`ятнадцяти відсоткова надбавка.
Виплата надбавки у відповідному розмірі до посадового окладу особі, яка працює в умовах режимних обмежень, здійснюється на підставі наказу керівника відповідного органу, у якому особа працює/проходить службу. Водночас умови, за яких особа має право на отримання такої надбавки, а також її розмір визначають Закон № 3855-ХІІ та прийняте урядом на його виконання Положення.
Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що положення статті 30 Закону № 3855-ХІІ, пунктів 2, 5 Положення слід розуміти так, що необхідною умовою отримання компенсації у зв`язку з виконанням робіт, які передбачають доступ до державної таємниці, є наявність в особи допуску до державної таємниці (на підставі якого надається доступ до державної таємниці), а також виконання робіт/завдань та/або посадових обов`язків, які вимагають доступу до державної таємниці чи з огляду на поставлені завдання передбачають виникнення необхідності у такому доступі.
Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена у постановах від 25.04.2018 по справі №802/74/15-а та від28.01.2021 по справі 240/229/20.
Згідно із ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Для вирішення питання про те, чи умови праці особи передбачають роботу з відомостями та їх носіями, які становлять державну таємницю, необхідно насамперед з`ясувати обсяг функціональних обов`язків цієї особи за посадою та умови (вимоги, критерії), яким повинна відповідати особа для того, щоб бути призначеною на цю посаду та/або виконувати роботу/завдання, пов`язані з доступом до документів, інших матеріальних носіїв інформації, що становить державну таємницю. Це можна встановити, зокрема, на підставі посадових інструкцій, внутрішніх відомчих документів та/або підзаконних нормативних актів, які містять вимоги для зайняття певної посади у відповідному органі або регламентують порядок виконання робіт/завдань, що вимагають доступу до державної таємниці.
Тобто, якщо особа отримала у встановленому порядку допуск до державної таємниці, працює, зокрема, в державному органі, і характер і умови її праці, з огляду на займану посаду, передбачає режимні обмеження, пов`язані з допуском до державної таємниці, керівник відповідного органу зобов`язаний призначити їй надбавку у розмірі, визначеному Положенням, про що видати відповідний розпорядчий документ.
Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання Головного управління Національної поліції в Житомирській області нарахувати та виплатити компенсацію в розмірі 10% надбавки до щомісячного посадового окладу у зв`язку з роботою в умовах режимних обмежень з відомостями, які становлять державну таємницю за період з 02.07.2010 по 05.04.2013 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Богунського і Корольовського РВ У МРВС України в Житомирській області, суд зазначає наступне.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ" утворено, як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції зокрема - Головне управління Національної поліції в Житомирській області.
Цією ж постановою Уряду ліквідовано, як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ зокрема - і Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області та всі структурні підрозділи. Наказом МВС України від 06.11.2015 № 1388 в УМВС України в Житомирській області скасовано всі штати та скорочено всі посади. Відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" міліція в Украйні, як державний озброєний орган виконавчої влади, який захищав життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань перестав існувати, з 07.11.2015.
Водночас відповідно до вказаних вище постанов Уряду та ЗУ "Про Національну поліцію" - поліція в Україні не с правонаступником міліції, а тому Головне управління Національної поліції в Житомирській області не є правонаступником Управління Міністерства внутрішніх справ України в Жито мирській області. Згідно з матеріалами справи позивач з 02.07.2010 по 05.04.2013 перебував на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Богунського , і Корольовського РВ УМВС України в Житомирській області, де і отримував , грошове забезпечення, тобто в окремих юридичних особах, які на той час були підпорядковані УМВС України в Житомирській області.
На підставі вищевикладеного, суд погоджується з доводами представника відповідача, що Головне управління Національної поліції в Житомирській області не є належним відповідачем, щодо заявлених в цій частині позовних вимог. А тому суд дійшов висновку що позовна вимога за період з 02.07.2010 по 05.04.2013 за який позивачу не нараховано та не виплачено надбавку за службу в умовах режимних обмежень задоволенню не підлягає.
Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання Головного управління Національної поліції в Житомирській області нарахувати та виплатити компенсацію в розмірі 10% надбавки до щомісячного посадового окладу у зв`язку з роботою в умовах режимних обмежень з відомостями, які становлять державну таємницю за період з 06.09.2017 по 15.11.2019 на посаді старшого інспектора ситуаційного відділу УОАЗОР ГУНП в Житомирській області, суд зазначає наступне.
Так, надання допуску до державної таємниці, передбачає визначення необхідності роботи громадянина із секретною інформацією. Зокрема, така необхідність виникає, якщо виконання службових/посадових обов`язків вимагає доступу до державної таємниці.
Отже, якщо обсяг функціональних обов`язків за певною посадою, зокрема в державному органі, передбачає, що під час їх виконання в особи виникне чи може виникнути необхідність доступу до державної таємниці (як-от ознайомлення з документами та/чи іншими матеріальними носіями інформації, засекреченими у встановленому законодавством порядку), така особа з огляду на таку службову необхідність повинна отримати у встановленому порядку допуск до державної таємниці відповідної форми, яка відповідно до статті 22 Закону № 3855-ХІІ залежить від ступеня секретності.
Відсутність у посадової особи допуску до державної таємниці (встановленої форми) унеможливлює виконання нею посадових обов`язків, відтак і саме перебування на посаді, яка за обсягом покладених на неї завдань вимагає доступу до державної таємниці і умовою призначення на яку (перебування на якій) є наявність/необхідність оформлення допуску до державної таємниці.
Робота в умовах режимних обмежень покладає на особу, якій у встановленому порядку надано допуск до державної таємниці встановленої форми, певні зобов`язання та обмеження. Якщо така робота зумовлена виконанням професійних обов`язків (зокрема за відповідною посадою у державному органі), це означає, що в умовах режимних обмежень особа працює постійно, у зв`язку з чим у неї відповідно до статті 30 Закону №3855-ХІІ виникає право на отримання компенсації.
Відповідно до змісту пункту 2 Положення компенсація надається у виді надбавок до посадових окладів (тарифних ставок) у відсотковому відношенні, розмір якого залежить від ступеня секретності інформації, до якої оформлено допуск. Зокрема, за допуск до відомостей та їх носіїв, що мають ступінь секретності «цілком таємно» встановлюється п`ятнадцяти відсоткова надбавка.
Виплата надбавки у відповідному розмірі до посадового окладу особі, яка працює в умовах режимних обмежень, здійснюється на підставі наказу керівника відповідного органу, у якому особа працює/проходить службу. Водночас умови, за яких особа має право на отримання такої надбавки, а також її розмір визначають Закон № 3855-ХІІ та прийняте Кабінетом Міністрів України на його виконання Положення.
Отже, положення статті 30 Закону № 3855-ХІІ, пунктів 2, 5 Положення слід розуміти так, що необхідною умовою отримання компенсації у зв`язку з виконанням робіт, які передбачають доступ до державної таємниці, є наявність в особи допуску до державної таємниці (на підставі якого надається доступ до державної таємниці), а також виконання робіт/завдань та/або посадових обов`язків, які вимагають доступу до державної таємниці чи з огляду на поставлені завдання передбачають виникнення необхідності у такому доступі.
Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена у постанові від 25.04.2018 року по справі №802/74/15-а.
Згідно із ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Для вирішення питання про те, чи умови праці особи передбачають роботу з відомостями та їх носіями, які становлять державну таємницю, необхідно насамперед з`ясувати обсяг функціональних обов`язків цієї особи за посадою та умови (вимоги, критерії), яким повинна відповідати особа для того, щоб бути призначеною на цю посаду та/або виконувати роботу/завдання, пов`язані з доступом до документів, інших матеріальних носіїв інформації, що становить державну таємницю. Це можна встановити, зокрема, на підставі посадових інструкцій, внутрішніх відомчих документів та/або підзаконних нормативних актів, які містять вимоги для зайняття певної посади у відповідному органі або регламентують порядок виконання робіт/завдань, що вимагають доступу до державної таємниці.
Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 25.07.2019 по справі №296/6615/17.
Тобто, якщо особа отримала у встановленому порядку допуск до державної таємниці, працює, зокрема, в державному органі, і характер і умови її праці, з огляду на займану посаду, передбачає режимні обмеження, пов`язані з допуском до державної таємниці, керівник відповідного органу зобов`язаний призначити їй надбавку у розмірі, визначеному Положенням, про що видати відповідний розпорядчий документ.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 06.09.2017 по 15.11.2019 перебував на посаді старшого інспектора ситуаційного відділу УОАЗОР ГУНП в Житомирській області.
Також, суд зазначає, що відповідачем не заперечуються ті обставини, що позивач має право саме на 10 % надбавки за роботу в умовах режимних обмежень за 2017-2019 роки.
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивачу відповідно до розпорядження від 28 грудня 2017 №455д було надано допуск до державної таємниці за формою 2 (два) та наказом ГУНП в Житомирській області від 18 січня 2018 №66о/с надано доступ до інформації зі ступенем секретності «Цілком таємно» та «Таємно».
Також, як вбачається з наданого відповідачем листа від 19.10.2020 №402/13/01-2020 посада старшого інспектора ситуаційного відділу УОАЗОР ГУНП в Житомирській області, на якій перебував позивач з вересня 2017 року по листопад 2019 року включена до номенклатури посад перебування на яких потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці.
Оцінивши зібрані докази, які долучені до матеріалів справи суд встановив, що позивачу у спірний період було надано доступ до державної таємниці - для роботи з інформацією, що має ступінь секретності "таємно" та "цілком таємно" у відповідності до покладених функціональних обов`язків, а з врахуванням Положення про види, розмір і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 № 414 - надбавка до посадового окладу встановлюється в розмірі 10 відсотків.
Суд зазначає, що виплата надбавки у відповідному розмірі до посадового окладу особі, яка працює в умовах режимних обмежень, здійснюється на підставі наказу керівника відповідного органу, у якому особа працює/проходить службу.
Водночас умови, за яких особа має право на отримання такої надбавки, а також її розмір визначають Закон № 3855-ХІІ та прийняте урядом на його виконання Положення № 414.
Якщо особа отримала у встановленому порядку допуск до державної таємниці, працює, зокрема, в державному органі, і характер умов її праці, з огляду на займану посаду, передбачає режимні обмеження, пов`язані з доступом до державної таємниці, керівник відповідного органу зобов`язаний призначити їй надбавку у розмірі, визначеному Положенням № 414, про що видати відповідний розпорядчий документ.
Таким чином, факт наявності у позивача допуску до державної таємниці , його праця в державному органі, характер її умов та займана ним посада, яка передбачала режимні обмеження, пов`язані з доступом до державної таємниці, є підставою для призначення йому надбавки у розмірі, визначеному Положенням, з видачею відповідного розпорядчого документа.
Відповідачем не доведено, що в спірні періоди позивач не виконував роботи в умовах режимних обмежень та не мав права на надбавку за роботу з державною таємницею в розмірі 10 %.
Відповідач у відзиві, як на підставу відмови у позові, посилається лише на те, що позивач, перебуваючи на посадахстаршого інспектора ситуаційного відділу управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Житомирській області секретні документи та інші матеріальні носії секретної інформації не створювались, на виконанні або ознайомленні не перебували.
Проте, суд вважає такі твердження необґрунтованими з урахуванням того що, оскільки матеріалами справи підтверджується той факт, що позивач мав допуск до державної таємниці, а характер його роботи (служби) передбачав роботу по забезпеченню режиму таємності, а також роботу з документами, справами, матеріальними носіями інформації, які вимагають наявність доступу до державної таємниці, а, отже, вказане є підставою для отримання позивачем надбавки за роботу в умовах режимних обмежень за період проходження служби на вказаних посадах.
Крім того, щодо доводів відповідача, що матеріалами справи не підтверджується факт постійної праці позивача з відомостями, що становлять державну таємницю, а суд відхиляє, та зауважує, що в даному випадку поняття "постійно" не залежить від кількості виготовлених такою особою документів (значної або незначної кількості), або часу витраченого на роботу з такими документами, інформацією, а головним критерієм в даному випадку є наявність відповідного допуску до державної таємниці та практична реалізація права на такий допуск відповідно до функціональних обов`язків посадовою особою.
Обсяг функціональних обов`язків позивача, пов`язаних з доступом до державної таємниці не може виконуватися періодично та в незначній кількості. Матеріалами справи підтверджується той факт, що позивач мав допуск до державної таємниці та відповідно до функціональних обов`язків виконував службові обов`язки (роботу), які передбачали наявність такого допуску, та відповідно до нього застосовувалися обмеження, які передбачені для осіб, які мають право на доступ до державної таємниці.
Відповідачем протилежного не доведено і не спростовано, наказ про надання доступу до таємниці, на момент проходження служби позивачем був чинним. Отже, надбавка до посадового окладу позивачу належить в розмірі 10 %.
Відповідач безпідставно та необґрунтовано у спірний періоди не призначив відповідним розпорядчим документом та не виплачував ОСОБА_1 надбавку до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі, визначеному законодавством.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині визнання протиправними бездіяльності Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо непроведення перерахунку грошового забезпечення та включення до нього компенсації за роботу в умовах режимних обмежень з відомостями, які становлять державну таємницю з 06.09.2017 по 15.11.2019 на посаді старшого інспектора Ситуаційного відділу управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Житомирській області є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Окрім того, суд зауважує, що захисту підлягає лише вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому.
Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, позовна заява підлягає задоволенню частково.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Доказів понесення судових витрат не пов`язаних із сплатою судового збору позивачем не надано.
Тобто, у разі задоволення позовних вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.
Згідно з ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 72-77, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Житомирській області, щодо не нарахування та не виплати на користь ОСОБА_1 надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10% до посадового окладу старшого інспектора Ситуаційного відділу управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Житомирській області за період з 06 вересня 2017 року по 15 листопада 2019 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова