Справа № 200/14560/19-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

14 червня 2021 р. Справа №200/14560/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України по справі за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3)

про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії відповідача в частині визначення страхового стажу у розмірі 26 років 9 місяців як неповного, визнати страховий стаж позивача у розмірі 26 років 9 місяців таким, який дає право на пенсію на рівні прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, що втратили працездатність та зобов`язання відповідача зробити перерахунок пенсії позивача з моменту її нарахування 7 грудня 2017 року, з урахуванням повного страхового стажу у розмірі 26 років 9 місяців та вже сплачених сум з виплатою компенсації втрати частини доходу у зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсійних виплат у повному обсязі без обмеження строком.

Рішенням від 15 січня 2020 року суд позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії задовольнив частково, визнав протиправним та скасував розпорядження заступника начальника Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, яким не зараховано до загального стажу ОСОБА_1 період його роботи з 18 лютого 1992 року по 4 січня 1994 року, зобов`язано Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 період його роботи з 18 лютого 1992 року по 4 січня 1994 року та вжити заходи щодо перегляду нарахованої пенсії з урахуванням зазначеного періоду страхового стажу. В іншій частині позовних вимог в задоволенні відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суд від 15 квітня 2020 року апеляційну скаргу адвоката Литвиненка Віталія Івановича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 р. задоволено, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 р. у справі № 200/14560/19-а скасовано, позовні вимоги ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, визнано протиправним та скасовано розпорядження заступника начальника Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області без номеру і дати, яким не зараховано до загального стажу ОСОБА_1 періоду його роботи з 18 лютого 1992 року по 4 січня 1994 року, визнано повним страховий стаж ОСОБА_1 у розмірі 26 років 9 місяців 18 днів та таким, що дає право на пенсію на рівні прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, що втратили працездатність, здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до поданої ним заяви від 09.07.2019 року з зарахуванням до повного страхового стажу періоду роботи з 18.02.1992 року по 04.01.1994 року та виплати різницю з урахуванням вже фактично сплачених сум пенсії і сплатити компенсацію втрат частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсійних виплат, в решті позовних вимог відмовлено.

29 квітня 2020 року судом було видано позивачу виконавчий лист по справі № 200/14560/20-а.

10 червня 2021 року позивач звернувся до суду із заявою про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування заявленої заяви позивач зазначає, що 12 квітня 2021 року адвокатом Литвиненко В.І. в інтересах ОСОБА_1 був направлений адвокатський запит до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, яким просив надати інформацію про стан виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року по адміністративній справі № 200/14560/19-а. Також просив надати розрахунок перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до поданої заяви від 9 липня 2019 року з зарахуванням до повного страхового стажу періоду роботи з 18 лютого 1992 року по 4 січня 1994 року та виплати різниці з урахуванням вже фактично сплачених сум пенсії, та розрахунок компенсації втрат частини доходів у зв`язку з несвоєчасно пенсійних виплат. 29 травня 2021 року простим поштовим відправленням адвокатом Литвиненко В.І. із Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області була отримана відповідь на адвокатський запит.

У своїй відповіді відповідач повністю ігнорує факти, які були встановлені Першим апеляційним адміністративним судом в частині нарахування пенсії виходячи з повного страхового стажу. Відповідач частково виконав постанову Першого апеляційного адміністративного суду в частині донарахування до загального трудового стажу періоду роботи з 18 лютого 1992 року по 4 січня 1994 року. В іншій частині рішення суду не виконано.

Крім того, в обгрунтування заяви позивач надав до суду постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року № 200/14560/19-а, виконавчий лист по справі від 29 квітня 2020 року, постанова про відкриття виконавчого провадження від 30 липня 2020 року № 62697400, інформація про виконавче провадження, адвокатський запит, лист відповідача від 17 травня 2021 року, розрахунок стажу.

Відповідно до частини 1 статті 383 Кодексу адміністративного суду України (далі КАС України) особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до частини 2 статті 383 КАС України у такій заяві зазначаються найменування адміністративного суду, до якого подається заява, ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі, ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі, ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі, номер адміністративної справи, відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження, інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання, інформація про хід виконавчого провадження, документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви, перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Відповідно до частини 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Відповідно до частини 3 статті 14 КАС України невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до вимог статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд зазначає, що позивач, у резолютивній частині своєї заяви просить «визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем, Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, в частині не виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/6788/20-а та порушення моїх прав на нарахування та виплату щомісячної адресної допомоги, підтверджених цим рішенням суду.». Тобто позивач зазначає зовсім інший номер справи та відповідача.

Крім того, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутня інформація про хід виконання виконавчого провадження № 62697400. Як вбачається з листа відповідача від 17 травня 2021 року, останній зазначає на повне виконання рішення суду, яке було відпрацьовано ще у квітні 2020 року. Тобто є усі підстави вважати, що виконавче провадження може бути завершено. Позивач у заяві зазначає, що 30 липня 2020 року було відкрито виконавче провадження, але про хід виконання судового рішення відомо не було й позивач звернувся до відповідача із запитом про хід виконання рішення суду, проте до відділу виконавчої служби не звертався про хід виконання виконавчого провадження, що є порушенням норм частини 2 статті 383 КАС України.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що, зокрема, на орган державної виконавчої служби покладений обов`язок примусового виконання судового рішення та вжиття для цього заходів примусового виконання рішень, що передбачені Законом України Про виконавче провадження. Згідно з частиною першою статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Також суд зазначає, що за приписами статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до часини 5 статті 383 КАС України у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви. У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Недотримання позивачем у повному обсязі вищенаведених вимог статті 383 КАС України унеможливлює розгляд заяви позивача по суті.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку щодо необхідності повернення заяви позивача у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 383 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243, 248, 249, 256, 294, 295, 297, 370, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Повернути заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України по справі за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії.

2. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо розгляду справи було здійснено в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

3. Ухвала суду набирає законної сили у строк та в порядку передбаченому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Повний текст ухвали складений та підписаний 14 червня 2021 року.

Суддя Смагар С.В.