Справа № 280/2702/21
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

07 червня 2021 року Справа № 280/2702/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О. розглянув у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛСІ» (69032. м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд.32 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр.Соборний, 166, код ЄДРПОУ ВП: 44118663), Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛСІ» (далі позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач1), Державної податкової служби України (далі відповідач 2) відповідно до якого позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати винесене комісією Головного управління ДПС у Запорізькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №2075128/35763706 від 28.10.2020, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛСІ» від 22.09.2020 №2, визнати протиправним та скасувати винесене комісією Головного управління ДПС у Запорізькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №2075151/35763706 від 28.10.2020, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛСІ» від 22.09.2020 №3, зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛСІ» від 22.09.2020 №2 датою її направлення на реєстрацію та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛСІ» від 22.09.2020 №3 датою її направлення на реєстрацію.

23.04.2021 на адресу Запорізького окружного адміністративного суду надійшов відзив відповідача (вх. №23268), відповідно до якого зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Просить у задоволенні позову відмовити повністю з підстав, викладених у відзиві. Крім того просить замінити відповідача Головне управління ДПС у Запорізькій області на правонаступника Головне управління ДПС у Запорізькій області (код ЄДРПОУ ВП 44118663) та залишити позовну заяву без розгляду посилаючись не те, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

04.04.2021 представником позивача подано відповідь на відзив (вх.№27379), відповідно до якого зазначає, що граничним терміном звернення до суду з вказаною позовною заявою є 30.04.2021. У задоволенні клопотання просить відмовити.

Ухвалою суду в 07.06.2021 замінено відповідача по справі з Головне управління ДПС у Запорізькій області () на правонаступника Головне управління ДПС у Запорізькій області (код ЄДРПОУ ВП: 44118663), як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України.

Також, ухвалою суду від 07.06.2021 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідач-1 правом на надання відзиву не скористався, заяв та клопотань до суду не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

TOB «ВЕЛСІ» (код за ) зареєстроване 19.02.2008, перебуває на податковому обліку у ГУ ДПС у Запорізькій області (Вознесенівський р-н) і є платником податку на додану вартість. Товариство зареєстроване за адресою: 69032, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд.32.

Основним видом діяльності Товариства за КВЕД є: 26.20: виробництво модулів аналогово-цифрової обробки сигналів (КВЕД 26.20, код згідно УКТ ЗЕД- 8473) та кабельних збірок (КВЕД 27.32, код згідно УКТ ЗЕД-8544). Дані види діяльності передбачають виробництво товару для покупця КП НВК «ІСКРА». Конструкція з модулів, що виготовляються ТОВ «ВЕЛСІ» запатентована, патент UA №80939 на корисну модель багатоканальної аналогово-приймальної системи належить директору та засновнику TOB «ВЕЛСІ» ОСОБА_1 . На вироблену продукцію є сертифікати, що підтверджують відповідність даної продукції

04.01.2016 між позивачем та КП НВК «ІСКРА» укладений договір поставки №17/01-юр (далі Договір).

Відповідно до вказаного Договору 13.12.2019 між сторонами укладено специфікацію №38 на поставку спеціалізованого обладнання (оборонною призначення) на суму 875 371,20 грн. На виконання цієї специфікації позивач виписав рахунок-фактуру №СФ-0000057 від 10.12.2019на суму 875 351.20 грн.

Відповідно до вищезазначених угод TOB «ВЕЛСІ» 15.06.2020 отримало від КП НВК «ІСКРА» попередню оплату (50%) за продукцію (код згідно УКТ ЗЕД 8473) в сумі 437 685,60 грн., в т.ч. ПДВ - 72 947,60 грн. (платіжне доручення №2288 від 12.06.2020 по рахунку-фактурі №СФ-0000057 від 10.12.2019 на суму 758 371,20 грн., в т.ч. ПДВ 145 895.20 грн. згідно договору поставки №17/01-юр від 04.01.2016 та специфікації №38 від 13.12.2019.

На отриману передоплату (по першій події) ТОВ «ВЕЛСІ» 15.06.2020 склало та подало на реєстрацію податкову накладну №4 від 15.06.2020 на суму передоплати 437685,60 грн., в т.ч. ПДВ 72 947,60 грн.). Податкова накладна була зареєстрована Рішенням комісії регіонального рівня ГУ ДПС у Запорізькій області №1742136/35763706 від 16.07.2020.

22.09.2020 TOB «ВЕЛСІ» на виконання укладеної специфікації №38 від 13.12.2019 та отриманої частини передоплати здійснив повну поставку КП НВК «ІСКРА» замовленої продукції згідно видаткової накладної № 19 від 22.09.2020 в сумі 875 371,20 грн., в т.ч. ПДВ - 145 895,20 грн.

На суму різниці між отриманою передоплатою та здійсненим обсягом поставки TOB «ВЕЛСІ» (по першій події відвантаження продукції) склало та подало на реєстрацію податкову накладну №2 від 22.09.2020 на суму 437 685,60, у т.ч. ПДВ - 72 947,60 грн.

Також, відповідно до вказаного Договору 11.12.2019 між сторонами укладено специфікацію №37 на поставку спеціалізованого обладнання (оборонного призначення) на суму 968155,20 грн. На виконання цієї специфікації позивач виписав рахунок-фактуру №СФ-0000055 від 10.12.2019 на суму 968155,20 грн.

Відповідно до вищезазначених угод TOB «ВЕЛСІ» 15.06.2020 отримало від КП НВК «ІСКРА» попередню оплату (50%) за продукцію (код згідно УКТ ЗЕД 8473) в сумі 484 077,60 грн.. в т.ч. ПДВ - 80679.60 грн. (платіжне доручення №2289 від 12.06.2020 по рахунку-фактурі №СФ-0000055 від 10.12.2019 на суму 968155,20 грн.. в т.ч. ПДВ 161359,20 грн. згідно договору поставки № 17/01 -юр від 04.01.2016 та специфікації №37 від 11.12.2019.

На отриману передплату (по першій події) TOB «ВЕЛСІ» 15.06.2020 склало та подало на реєстрацію податкову накладну №3 від 15.06.2020 (на суму передплати 484077,60 грн., в т.ч. ПДВ 80 679,60 грн.). Податкова накладна була зареєстрована Рішенням комісії регіонального рівня ГУ ДПС у Запорізькій області №1742148/35763706 від 16.07.2020.

22.09.2020 TOB «ВЕЛСІ» на виконання укладеної специфікації №37 від 11.12.2019 та отриманої частини передоплати здійснив повну поставку КП НВК «ІСКРА» замовленої продукції згідно видаткової накладної №18 від 22.09.2020 в сумі 968 155,20 грн. в т.ч. ПДВ - 161 359,20 грн.

На суму різниці між отриманої передоплатою та здійсненим обсягом поставки TOB «ВЕЛСІ» (по першій події відвантаження продукції) склало та подало на реєстрацію податкову накладну №3 від 22.09.2020 на суму 484 077,00 грн., у т.ч. ПДВ - 80 679,60 грн.

Таким чином, позивачем відповідно до приписів п.201.10 ст.201 ПК України складено податкову накладну №2 від 22.09.2020 та податкову накладну №3 від 22.09.2020 і направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманої квитанцій від 12.10.2020 вказана податкова накладна №2 та №3 від 22.09.2020 прийняті, але реєстрацію зупинено. Підставою зупинення є відповідність позивача п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних, для прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної.

Скориставшись наданим правом TOB «ВЕЛСІ» надало пояснення та документи щодо реальності здійснення господарських операцій по податковим накладним від 22.09.2020 №2 і №3, реєстрація яких зупинена, але рішенням комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №2075128/35763706 від 28.10.2020 відмовлено у реєстрації податкової накладної від 22.09.2020 №2, рішенням №2075151/35763706 від 28.10.2020 відмовлено у реєстрації податкової накладної від 22.09.2020 №3 з підстав ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів. актів приймання-передачі товарів.

Рішення № 2075128/35763706 від 28.10.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2 від 22.09.2020 було оскаржене позивачем в адміністративному порядку відповідно до пп. 56.23 ст. 56 ПКУ, а саме: до ДПС України та подано Скаргу щодо рішення про відмову в реєстрації ПН/PK в ЄРПН № 2075128/35763706 від 28.10.2020, за результатами розгляду якої, 06.11.2020 Комісією центрального рівня прийняте Рішення за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації ПН/PK в ЄРПН за №60408/35763706/2.

Рішення № 2075151/35763706 від 28.10.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № 3 від 22.09.2020, було оскаржене позивачем в адміністративному порядку відповідно до пп. 56.23 ст. 56 ПКУ, а саме: до ДПС України, а саме подано Скаргу щодо рішення про відмову в реєстрації ПН/PK в ЄРПН № 2075151/35763706 від 28.10.2020, за результатами розгляду якої, 06.11.2020 Комісією центрального рівня прийняте Рішення за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації ПН/PK в ЄРПН за №60385/35763706/2.

Не погоджуючись із рішеннями про відмову в реєстрації податкових накладних позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

У відповідності до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту14.1.60 пункту 14.1статті 14 Податкового кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

За приписами пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165, яка набула чинності з 01.02.2020, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів (далі - Порядок №1165).

Відповідно до пункту 5 Порядку №1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно пункту 6 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до пункту 10 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку №1165).

Так, відповідно до отриманих позивачем квитанцій, реєстрація спірних накладних зупинена у зв`язку із їх відповідністю пункту 8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Суд зазначає, що Критерії ризиковості здійснення операцій є Додатком №3 до Порядку №1165.

Відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, одним із критеріїв ризиковості операції є «У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування».

Разом з тим, вищезазначені Квитанції не містять інформації, які документи необхідні контролюючому органу для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Належної мотивації підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до п.8 «Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість» (які є Додатком №1 до «Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 за №1165) Рішення ГУ ДПС у Запорізькій області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №2075128/35763706 та №2075151/35763706 від 28.10.2020 - не містять.

Відповідно до пункту 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520 (далі - Порядок №520), перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно пункту 11 Порядку №520, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії Державної податкової служби України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваними спірними рішеннями комісії ГУ ДПС у Запорізькій області відмовлено у реєстрації податкових накладних, а підставами зазначених рішень зазначено неподання платником податку копій документів, при цьому рішення не містять підкреслень тих документів, які позивачем не надано.

На підтвердження взаємовідносин з TOB «ВЕЛСІ» відображених у податкових накладних позивачем наданні всі необхідні та достатні документи для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачами, надані позивачем документи підтверджували здійснення господарських операцій, що стали передумовою для складення податкових накладних №2 від 22.09.2020, №3 від 22.09.2020. Документи складені з дотриманням вимог законодавства і були достатніми для реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.

Частинами 1 та 2 статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР та вона набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржувані рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч.2 статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду справи комісією ГУ ДПС зазначених вище принципів при прийнятті рішень дотримано не було.

Суд зазначає, що саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.

В даному випадку, відповідачами ґрунтовних недоліків щодо поданих позивачем документів не встановлено та не зазначено їх у оскаржуваних рішеннях, а відмова у реєстрації податкових накладних фактично обґрунтована відсутністю документів складських документів (інвентаризаційних описів).

Також, з наданих до матеріалів справи документів та документів, які надавались контролюючому органу, було можливо встановити підстави для складання та направлення на реєстрацію податкових накладних.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення визначених Податковим кодексом України, а не шляхом блокування реєстрації податкових накладних.

Оцінюючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що рішення від 28.10.2020 №2075128/35763706 та №2075151/35763706, є протиправними та підлягають скасуванню.

При цьому, відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку №1246).

Відтак, оскільки рішення комісії про відмову у реєстрації податкової накладної підлягає скасуванню, відповідно пунктів 19-20 Порядку №1246, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №2 та №3 від 22.09.2020.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до частини першої ст. 139 КАС України необхідно стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 4540 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області. Платіжні доручення №3692 від 30.03.2021 та №3691 від 30.03.2021 знаходяться в матеріалах справи.

Крім того, 28 травня 2021 року позивачем заявлено клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 15000 грн.

Розглядаючи вказане клопотання суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.3 ст. 132 КАС України).

Частинами першою та другою статті 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Всі заявлені до відшкодування види робіт, виконані адвокатом мають місце бути, підтверджені належними доказами.

Як слідує з матеріалів справи 29.03.2021 між ТОВ «Велсі» та адвокатом Трачук Наталією Іванівною укладено Договір про надання правничої допомоги та представництво.

27.05.2021 між сторонами Договору підписано Акт виконаних робіт, відповідно до якого проведено наступну роботу: «виконавець надав замовнику правову допомогу (юридичні послуги), представляв його інтереси та здійснював захист прав та законних інтересів в Запорізькому окружному адміністративному суді у зв`язку з розглядом справи за позовом ТОВ «ВЕЛСІ» до ГУ ДПС в Запорізькій області та ДПС України про визнання протиправним рішення та вчинення дій». Вартість робіт складає 15000 грн.

Відповідно до платіжного доручення №3730 від 37.05.2021 позивачем сплачено на рахунок адвоката суму 15000 грн. з призначенням «оплата за юридичні послуги згідно Договору від 29.03.2021».

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд зазначає, що на підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися в акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час, витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Як слідує з наданих матеріалів, розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, таким чином позивачем не надано належних доказів щодо обсягу наданих послуг, зокрема яким чином здійснювалося представництво інтересів у суді адвокатом, кількість витраченого часу, розмір гонорару за наданий перелік послуг.

Таким чином, клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу є таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛСІ» (69032. м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд.32 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр.. Соборний, 166, код ЄДРПОУ ВП: 44118663), Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН ГУ ДПС України в Запорізькій області 28.10.2020 №2075128/35763706 та №2075151/35763706.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні №2 від 22.09.2020, та №3 від 22.09.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх направлення на реєстрацію.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛСІ» судовий збір у розмірі 4540 (чотири п`ятсот сорок) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписано 07.06.2021.

Суддя О.О. Артоуз