Справа № 160/17636/20
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
30 грудня 2020 року ОСОБА_1 в інтересах недієздатної ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради, в якому просить суд:
- визнати протиправним дії Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради щодо невиплати заборгованості державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства І групи, у тому числі, надбавки за догляд, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.01.2015 по 31.05.2016;
- зобов`язати Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради виплатити ОСОБА_1 , як опікуну недієздатної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованість з державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства І групи, у тому числі, надбавки за догляд, за період з 01.01.2015 по 31.05.2016;
- допустити до негайного виконання рішення суду у межах виплати державної соціальної допомоги, ОСОБА_1 , як опікуну недієздатної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за один місяць.
11 лютого 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечив проти позову та вказав про необґрунтованість позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції відповідачем зазначено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради з 15.06.2016, як внутрішньо переміщена особа. Саме з дати звернення до Управління (15.06.2016) позивачу було призначено та виплачувалася державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства. Крім того, на думку відповідача, вини Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради у тому, що ОСОБА_2 не отримувала допомогу у період з 01.01.2015 по 31.05.2016 не має, а доказів бездіяльності відповідача позивачем не надано. Враховуючи наведене відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з такого.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, ОСОБА_2 є інвалідом І групи з дитинства, що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_1 від 24.12.2019.
Згідно копії паспорта, який міститься у справі, останнє місце реєстрації ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 , що підтверджується відміткою Кіровського РВ Донецького МУ ГУМВС України в Донецькій області.
У липні 2020 року ОСОБА_1 (опікуном ОСОБА_2 ) подано звернення до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, яка зареєстрована за вх. № М-645 від 22.07.2020, щодо недоотриманих сум заборгованості по виплаті державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства його сестрою ОСОБА_2 .
Згідно відповіді Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради від 25.09.2020 № 521/08, ОСОБА_2 з 01.06.2016 перебувала на обліку в управлінні як внутрішньо переміщена особа. Управлінням було встановлено, що допомога по інвалідності була виплачена ОСОБА_2 по грудень 2014 року, але продовжити її виплату Управління мало можливість лише з 01.06.2016 за надходженням відповідного звернення. Рішенням Управління допомога по інвалідності та надбавка на догляд були призначені з 01.06.2016 довічно. Інформацією про наявну заборгованість з виплати допомоги ОСОБА_2 , як особі з інвалідністю, починаючи з 01.01.2015 по 31.05.2016, Управління не володіє. Також зазначено, що відповідно до п. 15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365, суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Інформація про наявність такого порядку в Управління відсутня.
Враховуючи наявність заборгованості по виплаті ОСОБА_2 державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства за період з 01.01.2015 по 31.05.2016 та фактичною відмовою Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради її виплати, позивач звернувся до суду з означеним позовом.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.
Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» від 16.11.2000 № 2109-IIІ (далі - Закон № 2109-IIІ), Порядком надання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України Міністерства фінансів України Міністерства охорони здоров`я України від 30.04.2002 № 226/293/169 (далі - Порядок № 226), Порядком призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 (далі Порядок № 365).
Законом №2109-IIІ відповідно до Конституції України гарантовано особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю право на матеріальне забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України та їх соціальну захищеність шляхом встановлення державної соціальної допомоги на рівні прожиткового мінімуму.
Статтею 1 Закону № 2109-IIІ визначено, що право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства і діти з інвалідністю віком до 18 років.
Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, з питань сім`ї та дітей, організовує роботу щодо призначення та виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю.
Причина, група інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством України з одночасним роз`ясненням особам з інвалідністю з дитинства їх права на державну соціальну допомогу.
Статтею 4 Закону № 2109-ІІІ передбачено, що державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства призначається на весь час інвалідності, встановленої органами медико-соціальної експертизи.
Частинами першою, другою статті 8 Закону № 2109-IIІ визначено, що заява про призначення державної соціальної допомоги подається особою з інвалідністю з дитинства до управління праці та соціального захисту населення за місцем проживання. Заява про призначення державної соціальної допомоги особі з інвалідністю I чи II групи, яку визнано недієздатною, а також на дитину з інвалідністю подається одним із батьків, усиновителем, опікуном або піклувальником за місцем свого проживання.
Згідно частини 3 статті 14 Закону № 2109-IIІ, при зміні одержувачем державної соціальної допомоги місця проживання виплата цієї допомоги продовжується відповідною місцевою державною адміністрацією за новим місцем проживання. Виплата державної соціальної допомоги продовжується з того часу, з якого вона була припинена за попереднім місцем проживання.
Аналогічні за змістом положення містить Порядок № 226, який розроблений відповідно до Закону № 2109-IIІ і визначає умови призначення та порядок надання і виплати: державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю віком до 18 років; надбавок на догляд за особами з інвалідністю з дитинства та дітьми з інвалідністю віком до 18 років; допомоги на поховання особи з інвалідністю з дитинства та дитини з інвалідністю віком до 18 років.
Так, пунктом 4.3 Глави 4 Порядку № 226 передбачено, що у разі зміни одержувачем державної соціальної допомоги місця проживання виплата цієї допомоги продовжується відповідним структурним підрозділом з питань соціального захисту населення за новим місцем проживання з дня, наступного за днем припинення цієї виплати за попереднім місцем проживання.
Виходячи з положень вищенаведеного законодавства, проведення виплат державної соціальної допомоги, у випадку зміни місця проживання одержувача останньої, продовжується підрозділом з питань соціального захисту населення за новим місцем проживання одержувача з моменту, з якого вона була припинена за попереднім місцем проживання.
Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII) відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.
Абзацом першим частини першої статті 1 Закону № 1706-VII встановлено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 1706-VII, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.
Згідно пунктів 1, 2 Порядку № 365, цей Порядок визначає механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Документом, що підтверджує статус внутрішньо переміщеної особи, є довідка, видана такій особі відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб".
Пунктом 4 Порядку № 365 визначено, що соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення), робочими органами Фонду соціального страхування, центрами зайнятості (далі - органи, що здійснюють соціальні виплати) за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.
Згідно пункту 5 вказаного Порядку для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа, а у визначених законодавством випадках - її законний представник подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування (пункт 5 цього Порядку).
Пунктом 6 Порядку № 365 передбачено, що структурний підрозділ з питань соціального захисту населення не пізніше наступного робочого дня після отримання заяви про призначення (відновлення) соціальних виплат надсилає запит про отримання електронної справи отримувача соціальної виплати до державного підприємства "Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України", який протягом п`яти робочих днів з дня отримання такого запиту надсилає відповідну електронну справу до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення.
Відповідно до пунктів 7, 8, 9 вищенаведеного Порядку для призначення (відновлення) соціальних виплат структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за власною ініціативою або за зверненням органів, що здійснюють соціальні виплати, протягом 15 робочих днів з дня отримання відповідної заяви внутрішньо переміщеної особи або з дня надходження звернення від органів, що здійснюють соціальні виплати, проводить перевірку достовірності зазначеної в заяві інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи.
За результатами проведення перевірки структурним підрозділом з питань соціального захисту населення складається акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї за формою, встановленою Мінсоцполітики, який підписується всіма повнолітніми внутрішньо переміщеними особами та у визначених законодавством випадках - їх законними представниками, а також представниками структурного підрозділу з питань соціального захисту населення.
Під час обстеження матеріально-побутових умов сім`ї представник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення інформує внутрішньо переміщених осіб про їх обов`язок у десятиденний строк письмово повідомляти про зміну фактичного місця проживання/перебування структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за новим фактичним місцем проживання/перебування, а також про наслідки невиконання такого обов`язку.
Абзацом 1 пункту 10 Порядку № 365 передбачено, що структурний підрозділ з питань соціального захисту населення протягом трьох робочих днів з дня складення акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї (крім осіб, зазначених в абзаці другому пункту 7 цього Порядку) та отримання електронної справи отримувача соціальної виплати вносить на розгляд комісій з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворених районними, районними у мм. Києві і Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - комісії), подання про призначення (відновлення) або про відмову в призначенні (відновленні) відповідної соціальної виплати.
Відповідно до пункту 12 Порядку № 365, за результатами розгляду подання з урахуванням акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї або інших документів, визначених в абзаці другому пункту 7 цього Порядку, комісія приймає рішення про призначення (відновлення) або відмову у призначенні (відновленні) соціальної виплати з моменту припинення її виплати, в тому числі з урахуванням інформації про стан фінансування та виплати, що оприлюднюється на офіційному веб-сайті Мінсоцполітики або інших органів, що здійснюють соціальні виплати.
Отже, виходячи з вищенаведених положень Порядку № 365, призначення (відновлення) соціальної виплати внутрішньо переміщеній особі також проводиться з моменту припинення її виплати.
Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги положення законодавства, що регулює спірні правовідносини, Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради, призначаючи ОСОБА_2 виплату державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства І групи та надбавку на догляд лише з 01.06.2016, а не з 01.01.2015 (моменту припинення виплат) діяло протиправно.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 2 статті 12 Закону № 2109-IIІ, суми державної соціальної допомоги, не одержані своєчасно з вини органу, який призначає або виплачує державну соціальну допомогу, або через неможливість отримання цих сум особою з інвалідністю чи її офіційним представником з поважних причин (поважною причиною є перебування особи з інвалідністю на лікуванні, інші причини, які фізично унеможливлювали своєчасне витребування призначених сум державної соціальної допомоги, або інші об`єктивні обставини, коли особа з інвалідністю чи її батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники не могли звернутися за їх отриманням), виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. При цьому виплата державної соціальної допомоги за минулий час здійснюється виходячи із прожиткового мінімуму, затвердженого на момент її виплати, з компенсацією за несвоєчасну її виплату.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Виходячи з приписів статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо особа, звертаючись до суду, просить відновити її порушені права, свободи або законні інтереси шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, то протиправною визнається бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Приймаючи до уваги вищенаведене, з метою належного, допустимого та ефективного способу захисту порушених прав, суд дійшов висновку, що слід визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати заборгованості з державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства І групи, у тому числі, надбавки за догляд, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.01.2015 по 31.05.2016 та зобов`язати Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради виплатити ОСОБА_1 , як опікуну недієздатної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованість державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства І групи, у тому числі надбавки за догляд, за період з 01.01.2015 по 31.05.2016, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Клопотання позивача про допущення до негайного виконання рішення суду у межах виплати соціальної допомоги за один місяць не підлягає задоволенню, оскільки вказана процедура застосовується виключно при прийнятті судом рішення про стягнення грошових коштів, проте такі позовні вимоги судом не розглядалися.
Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 132, 134, 139, 241, 242 - 246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради щодо невиплати заборгованості з державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства І групи, у тому числі, надбавки за догляд, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.01.2015 по 31.05.2016.
Зобов`язати Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради виплатити ОСОБА_1 , як опікуну недієздатної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованість з державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства І групи, у тому числі, надбавки за догляд, за період з 01.01.2015 по 31.05.2016.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення складений 12.03.2021.

Суддя О.В. Царікова