Справа № 520/226/21
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 р. Справа № 520/226/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 (суддя Волошин Д.А., м. Харків) по справі № 520/226/21

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Агентство нерухомості "Рестріелт"

про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради (далі по тексту відповідач), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості «Рестріелт»», в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову, оформлену листом Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради від 28.09.2020 за №10-29/7831/4-05/20;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради з 01.06.2020 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) пільги учасника бойових дій та пільги особи з інвалідністю 3 групи внаслідок війни у грошовій готівковій формі за спожиті на теперішній час та в майбутньому комунальні послуги на банківські реквізити: АТ КБ «Приватбанк», № картки НОМЕР_2 , рахунок отримувача НОМЕР_3 , ІВАN НОМЕР_4 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 по справі № 520/226/21 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради (вул. Біблика, буд. 6, м. Харків, 61007, ), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агенство нерухомості "Рестріелт" (вул. Катеринівська, буд. 46, м. Харків, 61004, ) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 пільги учасника бойових дій за користування житлово-комунальними послугами.

Зобов`язано Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради з 01.06.2020 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пільги учасника бойових дій у грошовій готівковій формі за спожиті на теперішній час житлово-комунальні послуги на банківські реквізити: АТ КБ «Приватбанк», № картки НОМЕР_2 , рахунок отримувача НОМЕР_3 , ІВАN НОМЕР_4 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 по справі № 520/226/21 і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що при наданні пільг та субсидій громадянам, які мешкають у будинках, де створено ОСББ/ЖБК, з метою забезпечення єдиного підходу до реалізації законодавства у сфері соціального захисту населення, необхідно застосовувати внески на управління багатоквартирним будинком, затверджені ОСББ/ЖБК в установленому порядку. Вказує, що для здійснення нарахування пільг та субсидій на оплату витрат з управління багатоквартирним будинком громадянам, які проживають в будинках, де створено ОСББ/ЖБК, необхідно до управлінь соціального захисту населення (після прийняття рішення про встановлення внесків на управління багатоквартирним будинком) надати витяг з рішення (протоколу) загальних зборів співвласників про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Вказує, що здійснення розрахунку суми пільг на житлово-комунальні послуги громадянам, які зареєстровані в будинках, що обслуговуються ТОВ «АН «Рестріелт»», може бути проведене Управлінням після надання зазначеним підприємством документів, що підтверджують визначення ТОВ «АН «Рестріелт»» надавачем послуг з управління багатоквартирним будинком та витягу з рішення (протоколу) загальних зборів співвласників про визначення переліку та розміру внесків і платежів. А також зазначає, що пільга розраховується з урахуванням встановлених цін/тарифів (внесків) і державних соціальних нормативів у сфері житлово-комунального обслуговування, однак затверджених протоколом загальних зборів тарифів ТОВ «АН «Рестріелт»» до Управління не надано.

Позивач у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, з викладених підстав, зазначив, що вимоги, викладені в апеляційній скарзі безпідставні та не підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині задоволення позовних вимог, оскаржене судове рішення переглядається судом апеляційної інстанції лише в цій частині в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 02.06.2015 набув правового статусу учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_5 .

Рішенням Виконкому Харківської міської ради від 10.07.2019 №527 позивачу була надана ізольована квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

В квартирі зареєстровані та постійно фактично проживають позивач та члени його родини: дружина ОСОБА_2 , дочки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї) від 07.12.2020, наданою Департаментом реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради з Реєстру територіальної громади міста Харкова.

Будинок, у якому розміщена квартира, перебуває на обслуговуванні ТОВ «АН «Рестріелт»».

ОСОБА_1 (у якості Споживача) з ТОВ АН «Рестріелт» (у якості Управителя, Балансоутримувача) укладено договір стосовно квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , площею 110,6 кв.м. згідно з яким споживач доручає, а Управитель приймає на себе зобов`язання по здійсненню витрат необхідних для забезпечення утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкових територій, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів, холодного водопостачання, водовідведення, опалення, електропостачання, тощо), а споживач зобов`язаний своєчасно відшкодувати управителю (Балансоутримувачу) такі витрати, які необхідні для забезпечення утримання наведених вище будинків і споруд прибудинкових територій, а також витрати пов`язані з виконанням такого доручення, у строк та на умовах передбачених цим договором.

Окремих договорів з постачальниками комунальних послуг чи з виконавцями комунальних послуг позивач не укладав, окрім договору на послуги з постачання та розподілу природного газу.

06.08.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання знижки за оплату комунальних послуг та надав усі необхідні для цього документи.

Однак, з 01.06.2020 надання пільги припинено.

16 вересня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання знижки за оплату комунальних послуг та проведення компенсації грошових коштів.

Листом від 22.09.2020 за №10-29/7831/4-05/20 відповідач відмовив позивачу у наданні пільги. В обґрунтування відмови зазначив, що для здійснення нарахування пільг та субсидій на оплату витрат з управління багатоквартирним будинком громадянам, які проживають в будинках, де створено ОСББ/ЖБК, необхідно до управлінь соціального захисту населення (після прийняття рішення про встановлення внесків на управління багатоквартирним будинком) надати витяг з рішення (протоколу) загальних зборів співвласників, яким визначено управителем ТОВ «АН «Рестріелт»» та визначення переліку та розміру внесків і платежів співвласників. На чисельні звернення управління до ТОВ «АН "Рестріелт"» вказані документи на теперішній час підприємством не надані. Так як такі документи до управління не надавались, надання пільги видається за неможливе.

Не погодившись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Приймаючи рішення в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з протиправності дій Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради щодо ненарахування та невиплати пільги на оплату житлово-комунальних послуг позивачу.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Сторонами визнається та не заперечується, що позивач має право на пільги як учасник бойових дій, тобто фактично спір виник через відсутність укладеного договору на управління багатоквартирним будинком з третьою особою та рішення (протоколу) загальних зборів співвласників ЖБК про встановлення розміру внесків і платежів.

Так, Законом України «Про житлово - комунальні послуги» від 09.06.2018 №2189-VIII (далі - Закон) врегульовано відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Статтею 12 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Так, на виконання вимог Закону України „Про житлово-комунальні послуги" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 17.04.2019 №373 "Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі", якою затверджено Порядок надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі (далі - Порядок).

Порядком визначено механізм надання пільг у грошовій формі, виплати пільг у грошовій безготівковій формі та у готівковій формі:

- на оплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, а також житлово-комунальних послуг, а саме:

- житлових послуг - послуг з управління багатоквартирним будинком;

- комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами;

- на оплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, а також витрат на управління багатоквартирним будинком, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельний (житловий) кооператив (далі - об`єднання), а саме: витрат на утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт; обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, відповідно до яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів; витрат на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; витрат на поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; на оплату витрат на комунальні послуги у будинку, в якому створене об`єднання.

Порядком встановлено, що структурні підрозділи з питань соціального захисту населення на підставі даних Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги та інформації, отриманої від управителів, виконавців комунальних послуг, ОСББ (ЖБК), щомісяця розраховуватимуть суму пільги виходячи з розміру знижки, на яку пільговик має право згідно із Законом, кількості членів сім`ї, які мають таке право відповідно до законодавчих актів, зазначених у пункті 3 цього Порядку, та визначених статтею 51 Бюджетного кодексу України, та з урахуванням встановлених державних соціальних нормативів у сфері житлово-комунального обслуговування.

Колегія суддів зазначає, що згідно із вимогами чинного законодавства державна соціальна допомога у вигляді пільг і субсидій надається, зокрема на оплату житлово-комунальних послуг та внесків на управління багатоквартирним будинком (для мешканців будинків, у яких створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку).

Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарнотехнічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; г поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до статті 15 Закону, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками

Згідно з частиною першою статті 18 Закону, управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону, ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає:

1) витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем;

2) винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін.

Згідно з п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2189-VIII, договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом п`яти місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Відповідно до п. 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2189-VIII, договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі вивезення побутових відходів за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо згідно з такими договорами передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Пільги та субсидії для відшкодування витрат з оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій надаються до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

До затвердження Кабінетом Міністрів України Типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком сторони укладають договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за формою та на умовах, погоджених між управителем та співвласниками, а у разі визначення управителя органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах - виконавчим органом місцевої ради (або іншим органом - суб`єктом владних повноважень, якому делеговані функції із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг).

Згідно з п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2189-VIII, не пізніш як протягом п`яти місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України співвласники багатоквартирних будинків незалежно від обраної ними форми управління багатоквартирним будинком зобов`язані прийняти рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг (крім послуг з постачання електричної енергії та природного газу) щодо кожного виду комунальної послуги згідно з частиною першою статті 14 цього Закону, а виконавці комунальних послуг - укласти із такими співвласниками договори про надання відповідних комунальних послуг відповідно до обраної співвласниками моделі організації договірних відносин.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів зазначає, що Договір про компенсацію витрат управителя (балансоутримувача) з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій ТОВ «АН «Рестріелт»», не відповідає Типовому договору, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05 вересня 2018 року №712 «Про затвердження Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком».

Як вбачається з матеріалів справи, взаємовідносини позивача та третьої особи станом на момент розгляду справи не приведені у відповідність до приписів законодавства щодо укладання договору на управління багатоквартирним будинком на підставі рішення загальних зборів співвласників будинку.

Доказів припинення у встановленому законом порядку договору про компенсацію витрат балансоутримувача з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій до суду сторонами також не надано.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що хоча укладений Договір зміненому законодавству не відповідає, але права позивача на отримання пільг учасника бойових дій у грошовій готівковій формі за спожиті житлово-комунальні послуги не можуть бути порушені, оскільки відповідно до абз. 2 п. 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2189-VIII пільги та субсидії для відшкодування витрат з оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій надаються до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Також слід зазначити що 06.08.2014 Кабінетом Міністрів України з метою забезпечення державних соціальних гарантій у сфері житлово-комунального обслуговування, приведення існуючих норм споживання житлово-комунальних послуг до їх фактичного обсягу споживання, дотримання принципу соціальної справедливості під час надання пільг і субсидій, відповідно до статей 5 і 9 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» прийнято постанову №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування».

Відповідно до п. 1 вказаної постанови (у редакції станом на 06.08.2014) установлено громадянам, які відповідно до законодавства мають субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, соціальну норму житла для:

1) оплати користування житлом/утримання житла - 13,65 кв. метра загальної площі на одну особу та додатково 35,22 кв. метра на домогосподарство;

2) централізованого та індивідуального опалення (теплопостачання) незалежно від джерела та виду енергії - 13,65 кв. метра опалюваної площі на одну особу та додатково 35,22 кв. метра на домогосподарство.

При цьому, п. 2 постанови установлено громадянам, які відповідно до законодавства мають пільги на оплату житлово-комунальних послуг, соціальну норму житла для:

1) оплати користування житлом/утримання житла - 21 кв. метр загальної площі на одну особу та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю;

2) централізованого та індивідуального опалення (теплопостачання) незалежно від джерела та виду енергії - 21 кв. метр опалюваної площі на одну особу та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю.

Для сімей ветеранів війни, що складаються лише з непрацездатних осіб (статті 12, 13, 14 і 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у разі користування газопостачанням зазначена норма становить 42 кв. метри опалюваної площі на одну особу, яка має право на знижку плати, та додатково 21 кв. метр на сім`ю.

Відповідно пп. 8 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 6 серпня 2014 року № 409 "Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування", для оплати житлової послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком; витрат на управління багатоквартирним будинком, що визначаються за такою формулою:

СНжп = (Пмін х Ксрв) / СРзпж,

де СНжп - соціальний норматив житлової послуги, витрат на управління багатоквартирним будинком, гривень на 1 кв. метр;

Пмін - встановлений на законодавчому рівні на відповідну дату розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць, гривень;

Ксрв - коефіцієнт середнього в Україні розміру витрат домогосподарств на утримання житла, що становить 0,15;

СРзпж - середній розмір загальної площі житла на одне домогосподарство одержувачів пільг або субсидій у багатоквартирних будинках, що становить 48,87 кв. метра.

Якщо встановлена ціна на послугу з управління багатоквартирним будинком (внесок на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком) менша, ніж соціальний норматив, визначений відповідно до цього підпункту, для надання пільг і субсидій застосовується встановлена ціна (внесок).

Залежно від особливостей регіонів та типу будівель соціальні нормативи користування комунальними послугами, встановлені підпунктом 1 цього пункту, визначаються з урахуванням відповідних коригуючих коефіцієнтів згідно з додатками 1 і 2.

Тобто, при встановленому соціальному нормативі Управління соціального захисту населення приймає рішення про встановлення пільги учасника бойових дій у грошовій готівковій формі за спожиті комунальні послуги в межах соціальних нормативів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунальних послуг».

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погодужється з висновками суду першої інстанції про протиправність дій Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради щодо ненарахування та невиплати пільги на оплату житлово-комунальних послуг позивачу.

Щодо вимоги позивача про нарахування та виплату пільги учасника бойових дій у грошовій готівковій формі на картковий рахунок, колегія суддів зазначає наступне.

Вимогами абз. 1, 2 п. 7 Порядку №373 визначено, що виплата розрахованої суми пільги здійснюється у грошовій безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок Мінсоцполітики в АТ "Ощадбанк" на підставі укладеного між Мінсоцполітики та АТ "Ощадбанк" договору.

За заявою пільговика, поданою структурному підрозділу з питань соціального захисту населення до 15 жовтня (15 травня), у якій зазначаються виплатні реквізити, виплата пільги здійснюється у грошовій готівковій формі з початку опалювального (неопалювального) сезону. У разі подання заяви після 15 жовтня (15 травня) протягом опалювального (неопалювального) сезону пільга надається у грошовій готівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок пільговика в уповноваженому банку з місяця, що настає за місяцем подання заяви.

Положеннями п. 14 Порядку № 373 унормовано, що виплата пільг у грошовій готівковій формі здійснюється шляхом перерахування структурним підрозділом з питань соціального захисту населення коштів на рахунок пільговика, відкритий в установі уповноваженого банку, або через виплатні об`єкти АТ "Укрпошта". Відшкодування поштових витрат АТ "Укрпошта" здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі.

Відповідач в ході розгляду справи заперечень щодо неможливості перерахування пільг у грошовій готівковій формі на рахунок позивача, відкритий у АТ КБ "Приватбанк", до суду не надав, отже позовна вимога в цій частині підлягає задоволенню.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду перщшої інстанції, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправними дій Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 пільг учасника бойових дій за користування житлово-комунальними послугами та зобов`язання відповідача з 01.06.2020 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пільги учасника бойових дій у грошовій готівковій формі за спожиті на теперішній час житлово-комунальні послуги на банківські реквізити: АТ КБ «Приватбанк», № картки НОМЕР_2 , рахунок отримувача НОМЕР_3 , ІВАN НОМЕР_4 .

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 по справі № 520/226/21 - залишити без змін в частині задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Т.С. Перцова В.Б. Русанова