Справа № 571/712/21
Суддя: Качмар М. Я.
Дата ухвалення: 2021-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 571/712/21
Провадження № 2-а/571/5/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2021 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області

в складі: головуючої судді Качмар М.Я.,

з участю: секретаря судового засідання Качановської О.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до відділення поліції №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до відділення поліції №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області про скасування постанови про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серія БАВ №111743 від 09.05.2021 та закриття справи.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 09 травня 2021 року о 09 год. 30 хв. інспектором СРПП відділення №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції Стадніком Петром Степановичем відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №111743. Вказаною постановою до нього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. за те, що він нібито 09.05.2021 р. в смт. Рокитне по вул. Варшавській керував мопедом, який не зареєстрований у встановленому законом порядку та без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування даним транспортним засобом, чим порушив п.30.1 та 2.1а ПДР України.

Вважає, що оскаржувана постанова має бути скасована, оскільки вказаних в ній правопорушень він не вчиняв, а сама постанова винесена з грубим порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказує, що має право на керування мопедом, в підтвердження чого інспектору було надано посвідчення водія НОМЕР_1 видане 18.01.2002 р.. Вказаним документом підтверджується, що він має дозвіл на керування транспортними засобами категорії А та В.

Законодавство не передбачає обов`язкової заміни виданого йому посвідчення водія на посвідчення водія нового зразка (які видаються у зв`язку з набранням чинності Законом України від 24 вересня 2008 року Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

Крім того, навіть у випадку заміни на посвідчення водія нового зразка, згідно п.27 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою КМУ від 08.05.1993 р., в посвідченні водія нового зразка категорії А і Аі відповідають категорії А посвідчення водія старого зразка.

Тобто, твердження інспектора про те, що він не має права на керування мопедом суперечить положенням чинного законодавства.

Щодо твердження інспектора про необхідність реєстрації мопеда, яким він керував, то воно є необґрунтованим виходячи з того, що мопед не підпадає під категорію механічного транспортного засобу згідно з п.1.10. Правил дорожнього руху (визначення терміну мопед).

Також Закон України Про дорожній рух не визначає мопед механічним транспортним засобом.

Згідно ст. 1 Міжнародної Віденської Конвенції про дорожній рух (яку підписала також і Україна) мопеди з робочим об`ємом двигуна до 50 куб.см, не прирівнюються до транспортних засобів.

Об`єм двигуна мого мопеда становить 49 куб.см., а отже він не прирівнюється до транспортних засобів та не підлягає реєстрації.

Крім того, відповідач грубо порушив його права та порядок розгляду справи, оскільки йому не було роз`яснено прав та обов`язків передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

В порушення ст.278-280 КУпАП, відповідач не вчинив жодних підготовчих дій до розгляду справи, порушив порядок розгляду справи, при розгляді справи не з`ясував обставини, що підлягають обов`язковому з`ясуванню.

В порушення ст.285 КУпАП, відповідач негайно після закінчення розгляду справи не оголосив постанови, а зразу запропонував розписатися за її отримання.

Посилаючись на вказані обставини та керуючись ст.ст.287-289, 293 КУпАП, ст.ст.5, 77, 160-161 КАС України просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ №111743 від 09 травня 2021 року, а справу закрити.

Ухвалою суду від 20.05.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду на 04.06.2021.

03 червня 2021 року представником позивача-адвокатом Ціпаном О.П. подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із службовим відрядженням. Судове засідання відкладено на 10.06.2021.

10 червня 2021 року учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заяв та клопотань до суду не надходило.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, тому відповідно до ч.4 ст.229 КАСУ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суддя приходить до наступного.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що інспектором СРПП відділення №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції Стадніком Петром Степановичем винесено постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №111743 від 09 травня 2021 року, згідно якої до ОСОБА_1 відповідно до п.2 ст.36 КУпАП застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень за керування мопедом «SUZUKI Lets» , без реєстраційного номеру, 09.05.2021 о 09 год. 20 хв. в селищі Рокитне по вул. Варшавська. Водій керував транспортним засобом, який не зареєстрований у встановленому законом порядку та без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керувати даним транспортним засобом, чим порушив пункт 2.1 «а» та п.30.1 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.6 ст.121, ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.8).

Відповідно частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» , поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Підставою для притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП є керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.30.1 Правил дорожнього руху, власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати їх якщо законом установлено обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання.

В силу вимог ст.34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Позивач в позовній заяві стверджує, що його мопед марки «SUZUKI Lets» , без реєстраційного номеру має об`єм двигуна 49 куб.см., а відтак не підлягає реєстрації.

Згідно роз`яснень п.1.10 Загальних положень Правил дорожнього руху України, механічний транспортний засіб транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Мопед це двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см..

Відповідно до п.30.1 Правил дорожнього руху, власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати їх якщо законом установлено обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання.

Згідно абзацу 2 пункту 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388, експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Згідно з Законом України від 17 листопада 2008 року №586-VІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху" з 1 січня 2010 року передбачена обов`язкова реєстрація мопедів.

А тому, посилання позивача в позовній заяві на те, що транспортний засіб «мопед» не підлягає державній реєстрації є необґрунтованими.

Підставою для притягнення водіїв транспортних засобів до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП є керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Приписами пункту «а» п.2.1 ПДР визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно позовної заяви та досліджених у судовому засіданні матеріалів справи, щодо події, яка мала місце під час оформлення адміністративного матеріалу за ч. 6 ст. 121, ч.2 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 чітко вбачається, що він о 09 год. 20 хв., дійсно в селищі Рокитне по вул. Варшавська керував мопедом «SUZUKI Lets» , без реєстраційного номеру. Згідно змісту позовної заяви дані обставини позивачем не заперечується.

На думку суду, саме зазначене вище свідчить про те, що ОСОБА_1 порушено Правила дорожнього руху, оскільки транспортний засіб був не зареєстрований і посвідчення водія відповідної категорії позивач не мав.

Згідно копії посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 18.01.2002 ДАІ МВС м. Сарни, ОСОБА_1 дозволено керувати транспортними засобами категорії А та В, тобто мотоциклом і автомобілем. максимальна вага якого не перевищує 3500 кг і кількість сидячих місць, крім сидіння водія не перевищує восьми (а.с.9).

Однак. згідно вимог Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 (із змінами і доповненнями):

2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб.

2.9. Водієві забороняється:

в) керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення.

2.13. Право на керування транспортними засобами особам може бути надано:

мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії А1, А) - з 16-річного віку;

Транспортні засоби належать до таких категорій:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт;

А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше.

Постановою Кабінету Міністрів № 511 від 20 травня 2009 року затверджено нову редакцію Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами та передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їхніх типів і призначення, поділяються на категорії, зокрема: А1 мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт.

В позовній заяві позивач стверджує, що поліцейський грубо порушив вимоги КУпАП, зокрема порушив процедуру розгляду справи та не дотримано вимоги ст. 268 КУпАП в частині з`ясування обставин, що підлягають обов`язковому з`ясуванню.

Статтею 268 КУпАП встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Стосовно тверджень позивача, про те що права передбачені ст.268 КУпАП йому не роз`яснювались, суд зазначає, що з оскаржуваної постанови вбачається, що в графі «права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за ст.289 КУпАП мені роз`яснено» міститься особистий підпис ОСОБА_1 ..

Крім того, позивач реалізував своє право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

З огляду на вищезазначене, приходжу до висновку, що відповідач діяв у спосіб, передбачений законами України та правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності.

В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Згідно з ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись ст.ст.243-246, 286 КАС України,

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до відділення поліції №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії БАВ №111743 від 09.05.2021 про накладення адміністративного стягнення за ч. 6 ст. 121, ч.2 ст. 126 КУпАП та закриття справи, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст судового рішення виготовлений та підписаний 10.06.2021 року.

Суддя М.Я.Качмар