Справа № 653/4262/19
Суддя: Делалова О. М.
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 653/4262/19
Провадження № 2-а/653/25/21
РІШЕННЯ

іменем України

11 травня 2021 року Генічеський районний суд Херсонської області в складі :

головуючого судді Делалової О.М.,

при секретарі Мироненко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Генічеська в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі, про оскарження дій суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визнання рішення неправомірним,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що постановою про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 №658905 її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУПАП, та накладений штраф в розмірі 425 грн. Вказує, що 28 жовтня 2019 року біля 14.00 год. вона на своєму автомобілю ВАЗ 2103 реєстр. № НОМЕР_1 , виїхала від свого дому у смт. Новоолексіївка Генічеського району з метою дозаправки автомобіля на АЗС, яке розташоване біля траси з північної сторони від поста ДАЇ «Азов». З нею їхав пасажир ОСОБА_2 . Перед виїздом на трасу Сімферополь - Харків, де знаходиться пост ДАЇ «Азов», а зараз розташовано Відділ патрульної поліції (ВПП) в АРК та м. Севастополі, включила правий показник повороту, та почала маневр і побачила поліцейського у формі, який жезлом вказав їй на зупинку авто, та після чого він підійшов до автомобілю з боку водія і спитав, чи не їде позивач до с. Чонгар, на що вона відповіла «ні». Потім патрульний затребував дозвільні документи. Позивач йому надала посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ, страховий поліс, коли в цей час підійшла поліцейська та зробила відеозйомку, а потім заявила, що позивач перебуває у стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим вони повідомили, що позивача затримують та направлять до Генічеського РВП ГУНП в Херсонській області. Потім підійшов третій поліцейський, вони між собою поспілкувалися, повернули позивачу посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ, страховий поліс, повідомили, що на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн., та відпустили. Зазначає, що ніхто ніяких протоколів про адміністративне правопорушення не складав, з постановою по справі про адміністративне правопорушення серія ДП018 № 658905 від 28.10.2019 року її ознайомлено не було. Вважає дану постанову винесеною незаконно з грубим порушенням норм чинного законодавства, а тому вона підлягає скасуванню.

Відповідач до суду надав відзив, де вказує, що вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, з огляду на наступне. 28.10.2019 року о 14 годині 02 хвилин на автодорозі Харків - Сімферополь Алушта 500 км. був зупинений ВАЗ 2103 днз НОМЕР_2 , у якого не працював передній покажчик повороту, чим порушив п.31.4.3.а Правил дорожнього руху (ПДР). Виявивши правопорушення, інспектори поліції зупинили водія даного т/з, належним чином представились та попросили Позивача пред`явити відповідні документи на т/з. В ході перевірки документів Позивач на вимогу поліцейського не пред`явив для перевірки документи на т/з, чим порушив п 2.4.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП. Встановивши факт вчинення адміністративних правопорушень за ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП Відповідачем було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП018 № 658905 від 28.10.2019 року та надано Позивачеві для ознайомлення. За результатами розгляду справи до позивача застосовано адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Враховуючи наведене, підстав для задоволення позову відповідач не вбачає.

Ухвалою суду від 09.11.2020 року справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що поданий позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем винесена постанова ДПО18 №658905 від 28.10.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за порушення ч.1 ст.121, ст.126 КУпАП, згідно якої 28.10.2019 року о 14 годині 02 хвилин на автодорозі Харків - Сімферополь Алушта 500 км. позивач керувала автомобілем ВАЗ 2103, днз НОМЕР_2 , у якого не працював передній покажчик повороту, чим порушила п.31.4.3.а Правил дорожнього руху, також ОСОБА_1 на законну вимогу поліцейського не пред`явила для перевірки документи на т/з, чим порушила п.2.4.а Правил дорожнього руху.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Таким чином, уповноваженими працівниками підрозділів патрульної служби Національної поліції надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені частинами ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 121 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, положеннями диспозиції ч.1 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до вимог п. 31.4.3. ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності таких технічних несправностей у зовнішніх світлових приладах: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; порушено регулювання фар; не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Частиною 1 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (ст.7 КУпАП)

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до положень ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, ч.2 ст.77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Працівники поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, відтак відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові. До відзиву відповідач надав диск з фіксацією події за участю позивача. Однак, диск не містить доказів правомірності зупинення позивача, а також несправності зовнішніх приладів на її автомобілі.

У відзиві відповідач виклав лише фактичні обставини події, а обґрунтування його є простою констатацією нормативних актів. Також, відповідачем не спростовані твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 22.03.2018 р. по справі № 191/1019/17, від 10.05.2018 р. по справі № 562/199/17, від 31.07.2018 р. по справі № 342/664/17, від 08.11.2018 р. по справі №201/12431/16-а, від 23.10.2018 р. по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018 р. по справі № 524/5536/17, від 12.12.2018 р. по справі № 537/744/17.

Фактично матеріали справи про адміністративне правопорушення складаються лише з оскаржуваної постанови.

Разом з тим, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а лише тільки вказує на нього. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16-а (№ 2-а/337/154/2016).

Таким чином, відповідач не спростував доводів позивача, відповідно до положень ч.2 ст.77 КАС України.

Частиною 3 ст.286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищенаведеного постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 139, 205, 241-246, 250, 286 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №658905 від 28.10.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Генічеський районний суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Генічеського районного суду О. М. Делалова