Справа № 320/6738/21
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху

14 червня 2021 року м. Київ № 320/6738/21
Суддя Київського окружного адміністративного суду Дудін С.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови ОСОБА_1 перерахувати та виплатити пенсію в розмірі 50% грошового забезпечення на підставі довідки Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 17 березня 2021 року №2/3/1/921, яка включає в себе наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад - 3950,00 грн., оклад за військовим званням - 1270,00 грн., надбавка за вислугу років (45%) - 2349,00 грн., надбавка за особливості проходження служби (65%) - 4919,85 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 592,50 грн., надбавка за кваліфікацію (5%) - 197,50 грн., премія (65%) - 2567,50 грн.;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо не проведення виплати ОСОБА_1 100% від сум підвищення пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 50% від суми грошового забезпечення на підставі довідки Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 17 березня 2021 року №2/3/1/9212 яка включає в себе наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад - 3950,00 грн., оклад за військовим званням - 1270,00 грн., надбавка за вислугу років (45%) - 2349,00 грн., надбавка за особливості проходження служби (65%) - 4919,85 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 592.50 грн., надбавка за кваліфікацію (5%) - 197.50 грн.. премія (65%) - 2567,50 грн. з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.04.2019;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області виплатити ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року 100% від суми підвищення пенсії, з урахуванням проведених раніше виплат, здійснивши виплату невідкладно та однією сумою.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Наданий адміністративний позов не відповідає вимогам ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на таке.

Згідно з частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, частиною першою статті 4 Закону України Про судовий збір №3674-VI від 08.07.2011 передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 №3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2021 рік" установлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 2270 гривень.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 №3674-VI у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У прохальній частині позовної заяви позивач просить суд: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови ОСОБА_1 перерахувати та виплатити пенсію в розмірі 50% грошового забезпечення на підставі довідки Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 17 березня 2021 року №2/3/1/921, яка включає в себе наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад - 3950,00 грн., оклад за військовим званням - 1270,00 грн., надбавка за вислугу років (45%) - 2349,00 грн., надбавка за особливості проходження служби (65%) - 4919,85 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 592,50 грн., надбавка за кваліфікацію (5%) - 197,50 грн., премія (65%) - 2567,50 грн.; визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо не проведення виплати ОСОБА_1 100% від сум підвищення пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 50% від суми грошового забезпечення на підставі довідки Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 17 березня 2021 року №2/3/1/9212 яка включає в себе наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад - 3950,00 грн., оклад за військовим званням - 1270,00 грн., надбавка за вислугу років (45%) - 2349,00 грн., надбавка за особливості проходження служби (65%) - 4919,85 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 592.50 грн., надбавка за кваліфікацію (5%) - 197.50 грн.. премія (65%) - 2567,50 грн. з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.04.2019; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області виплатити ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року 100% від суми підвищення пенсії, з урахуванням проведених раніше виплат, здійснивши виплату невідкладно та однією сумою.

Суд звертає увагу позивача на те, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Така правова позиція викладена, зокрема в Довідці про аналіз практики застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI Про судовий збір у редакції Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору, затвердженій Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 №2.

Таким чином, позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру, а сума судового збору, яка має були сплачена позивачем за звернення до суду з позовною заявою, становить 1816,00 грн. (2270,00 грн. х 0,4 х2).

Позивачем в якості доказів часткової сплати судового збору за звернення з позовною заявою до суду додано квитанцію від 14.05.2021 №0.0..1 на суму 908,00 грн.

Таким чином, позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно надати суду оригінал платіжного доручення (квитанції) про сплату судового збору у розмірі 908,00 грн., який слід сплатити за наступними реквізитами:
Отримувач коштів: ГУК у Київ. обл./м.Київ/22030101;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989;

Банк отримувача:Казначейство України (ел.адм.подат.);

Код банку отримувача (МФО): 899998;

Рахунок отримувача:UA4010001;

Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

У рядку призначення платежу платіжного документа платник судового збору повинен вказати слова судовий збір за позовом, ПІБ чи назва установи, організації позивача, Київський окружний адміністративний суд, код ЄДРПОУ суду, до якого він звертається (код ЄДРПОУ Київського окружного адміністративного суду: 35919304).

Інформація щодо реквізитів сплати судового збору за подання позовних заяв до Київського окружного адміністративного суду є загальнодоступною, оприлюднена на офіційному веб-порталі Судова влада України за інтернет-адресою http://adm.ko.court. gov.ua/sud1070//tax, а також розміщена на інформаційних стендах Київського окружного адміністративного суду.

Крім того, суд зауважує, що 19.05.2021 ОСОБА_1 вже звертався до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (справа №320/5880/21), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови ОСОБА_1 перерахувати та виплатити пенсію в розмірі 50% грошового забезпечення на підставі довідки Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 17 березня 2021 року №2/3/1/921, яка включає в себе наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад - 3950,00 грн., оклад за військовим званням - 1270,00 грн., надбавка за вислугу років (45%) - 2349,00 грн., надбавка за особливості проходження служби (65%) - 4919,85 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 592,50 грн., надбавка за кваліфікацію (5%) - 197,50 грн., премія (65%) - 2567,50 грн.;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо не проведення виплати ОСОБА_1 100% від сум підвищення пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 50% від суми грошового забезпечення на підставі довідки Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 17 березня 2021 року №2/3/1/9212 яка включає в себе наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад - 3950.00 грн., оклад за військовим званням - 1270,00 грн., надбавка за вислугу років (45%) - 2349,00 грн., надбавка за особливості проходження служби (65%) - 4919,85 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 592.50 грн., надбавка за кваліфікацію (5%) - 197.50 грн.. премія (65%) - 2567,50 грн. з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.04.2019;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області виплатити ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року 100% від суми підвищення пенсії, з урахуванням проведених раніше виплат, здійснивши виплату невідкладно та однією сумою.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 у справі №320/5880/21 позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з необхідністю надання позивачем доказів сплати судового збору у сумі 908,00 грн. за звернення до суд з позовною заявою.

У вказаній ухвалі судом було зазначено, що позовна заява ОСОБА_1 містить дві вимогу немайнового характеру, а тому сума судового збору за звернення з такими вимогами до суду становить 1816,00 грн.

В ухвалі було вказано, що позивач лише частково сплати судовий збір на суму 908,00 грн., що підтверджується дублікатом квитанції № 0.0..1 від 14.05.2021.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 у справі №320/5880/21 позовну заяву було повернуто позивачеві у зв`язку з подання ОСОБА_1 заяви про відкликання позовної заяви.

Таким чином, у вищевказаних судових рішеннях викладений висновок про те, що сума судового збору за звернення до суду з позовом становить 1816,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Суд зазначає, що вищевказані ухвали Київського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без руху та її повернення набрали законної сили та не були оскаржені позивачем в апеляційному порядку.

Статтею 129 Конституції України обов`язковість рішень суду (до яких належать і ухвали) визначена як одна з основних засад судочинства.

Відповідно до статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно з частиною другою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Отже, відповідно до наведених законодавчих положень вищевказані судові рішення (ухвали Київського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без руху та її подальше повернення), які набрали законної сили і в яких зафіксовано факт пропуску позивачем строку звернення до суду за відсутності поважних причин такого пропуску, є обов`язковими до виконання.

Відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Отже, мотиви для повернення позовної заяви, викладені у відповідні ухвалі суду, є обов`язковими для позивача та вказують на порядок звернення до суду, який встановлений законом та який не був дотриманий позивачем.

У разі незгоди з такими мотивами суду для повернення позовної заяви позивач має процесуальну можливість оскаржити таке судове рішення (ухвалу суду) в апеляційному порядку, а невикористання такої можливості, у свою чергу, свідчить про згоду позивача з правовими висновками суду.

Натомість, висновок суду про неповну сплату позивачем судового збору за звернення до суду з позовною заявою не був спростований позивачем шляхом оскарження в апеляційному порядку вищевказаних ухвал, що свідчить або про його згоду з вказаним правовим висновком, або про бажання позивача здійснити маніпуляцію автоматизованим розподілом справ між суддями шляхом подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, з метою обрання конкретного судді для розгляду цієї справи, що, у свою чергу, є ознакою зловживання процесуальними правами.

Наведене, у свою чергу, потребує надання позивачем відповідних пояснень з цього приводу.

Так, частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини другої цієї статті з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Частинами третьою та четвертою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України Про судоустрій і статус суддів суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Крім того, згідно з частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацом першим частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. При цьому позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 95946021) зазначив, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав наголосила на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав звернула увагу на те, що таке обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується з принципом Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt, згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Також Судова палата, з посиланням на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а, зазначила, що норми, зокрема, статі 87 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII Про пенсійне забезпечення та статті 46 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

З урахуванням наведеного, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав дійшла висновку, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

На підставі викладеного, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав визнала за необхідне відступити від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 (касаційне провадження № К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №822/1928/18) та дійшла такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку тощо.

До того ж Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав звернула увагу на те, що:

- за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі (п.45 постанови);

- поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами (п.48 постанови);

- чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку (п.49 постанови).

Згідно з частиною шостою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, вищевказані правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а, підлягають обов`язковому врахуванню.

Наведене, у свою чергу, свідчить, що звернувшись у червні 2021 року до суду з позовом про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо не проведення виплати ОСОБА_1 100% від сум підвищення пенсії за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2019 включно та зобов`язання відповідача здійснити виплату пенсійних платежів за цей період, позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку.

Частинами першою та другою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Отже, позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно надати суду заяву про поновлення строку звернення до суд з позовною заявою та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з частинами першою та другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги наявність таких, що набрали законної сили, ухвал Київського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без руху та її подальше повернення, в яких викладено правовий висновок про неповну сплату позивачем судового збору за звернення до суду з позовною заявою, позовна заява у цій справі підлягає залишенню без руху зі встановленням строку для усунення її недоліків, протягом якого позивач має подати до суду:

- оригінал платіжного доручення (квитанції) про сплату судового збору у розмірі 908,00 грн.;

- письмові пояснення щодо причин неоскарження в апеляційному порядку ухвали Київського окружного адміністративного суду про повернення позовної заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав, що і у цій справі;

- заяву про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою в частині вимог про визнання неправомірними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо не проведення виплати ОСОБА_1 100% від сум підвищення пенсії та зобов`язання відповідача виплатити ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року 100% від суми підвищення пенсії, з урахуванням проведених раніше виплат, здійснивши виплату невідкладно та однією сумою, та надати докази поважності причин пропуску такого строку.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:
1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати або докази сплати судового збору у розмірі 908,00 грн. за подання даного адміністративного позову (оригінал платіжного документу);

- надати письмові пояснення щодо причин неоскарження в апеляційному порядку ухвали Київського окружного адміністративного суду про повернення позовної заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав, що і у цій справі;

- надати заяву про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою в частині вимог про визнання неправомірними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо не проведення виплати ОСОБА_1 100% від сум підвищення пенсії та зобов`язання відповідача виплатити ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року 100% від суми підвищення пенсії, з урахуванням проведених раніше виплат, здійснивши виплату невідкладно та однією сумою, та надати докази поважності причин пропуску такого строку.

3. Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) позивачу (його представнику), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Дудін С.О.