Справа № 200/6377/21
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2021-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2021 р. Справа№200/6377/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного місця проживання/перебування: АДРЕСА_2 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (84122, Донецька обл., м.Слов`янськ, вул.Поштова, буд.44, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (, Донецька область, м.Слов`янськ, вул.Свободи, 5) з вимогами:

- визнати незаконними дії Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) по закінченню виконавчого провадження без виконання рішення суду та ухваленню постанови старшим державним виконавцем про закінчення виконавчого провадження від 21.05.2021 ВП №65247020;

- зобов`язати Слов`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) скасувати постанову старшого державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 21.05.2021 ВП №65247020 і поновити виконавче провадження по вказаній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду №200/7861/20-а від 17.11.2020 зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячні страхові виплати за період починаючи з липня 2016 року. На виконання вказаного рішення судом видано виконавчий лист, який пред`явлений до примусового виконання. 21.05.2021 державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку із фактично повним виконанням рішення, що, на думку позивача, не законно, оскільки станом на день звернення до суду з даним позовом рішення суду боржником не виконано, нарахування та виплату поточних щомісячних страхових виплат не здійснено. Отже, з викладених підстав, позивач вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

На адресу суду надав заяву про розгляд справи без участі представника Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за наявними у справі матеріалами.

Від третьої особи на адресу суду пояснень щодо позовної заяви не надходило.

Ухвалою суду від 03.06.2021 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Враховуючи положення ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), якими встановлено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17.11.2020 у справі №200/7861/20-а позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області задоволено частково. Скасовано постанову відділення ВД Фонда в м. Красний Лиман від 05.07.2016 №0537/1522/1522.1/28 про припинення ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат з 20.07.2016. Скасовано постанову відділення ВД Фонда в м. Красний Лиман від 20.07.2016 №0537/1522/1522.1/27 про припинення ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат з 01.07.2016. Скасовано постанову відділення ВД Фонда в м. Красний Лиман від 20.07.2016 №0537/1522/1522.1/28 про припинення ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат з 01.07.2016. Визнано протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат за період починаючи з липня 2016 року. Зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячні страхові виплати за період починаючи з липня 2016 року. В решті позовних вимог відмовлено.

18.02.2021 рішення у справі №200/7861/20-а набрало законної сили відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2021.

15.03.2021 Донецьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №200/7861/20-а, яким зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячні страхові виплати за період починаючи з липня 2016 року

28.04.2021 старшим державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №65247020 про примусове виконання виконавчого листа по справі №200/7861/20-а, виданого Донецьким окружним адміністративним судом 15.03.2021. Боржнику надано строк для виконання рішення суду 10 робочих днів.

Листом від 18.05.2021 №07-18/1267 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області повідомило Слов`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.11.2020 у справі №200/7861/20-а, а саме про виплату ОСОБА_1 заборгованості за страхових виплат з липня 2016 року у розмірі 156540,76 грн.

На підтвердження вказаного Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області до листа додано платіжне доручення №895 від 30.04.2021 на суму 156540,76 грн.

Листом від 17.05.2021 №07-07/15-1015 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області з приводу причин непроведення нарахування та виплати поточних страхових виплат надалі повідомило представнику позивача, що страхові виплати внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1 будуть здійснюватись після його особистого звернення до будь-якого обласного управління з документами, передбаченими постановою правління Фонду соціального страхування України від 12.12.2018 №27 «Про затвердження Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для внутрішньо переміщених осіб».

Листом від 25.05.2021 №18866/38929/17/21/02.4 Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) на запит представника позивача повідомило наступне. У Слов`янському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) на виконанні перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №200/7861/20-а від 15.03.2021, виданого Донецьким окружним адміністративним судом, про зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (далі - Фонд) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячні страхові виплати за період починаючи з липня 2016 року (АСВП №65247020). Листом від 18.05.2021 №07-18/1267, Фонд повідомив про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду №200/7861/20-а, а саме: нарахування заборгованості по страховим виплатам у розмірі 156540,76 грн. та виплати ОСОБА_1 на його рахунок щомісячних страхових виплат за період починаючи з липня 2016 року (квитанція від 05.05.2021). 21.05.2021 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом). Начальнику відділу наголошено виключити у подальшій роботі порушення вимог чинного законодавства, систематично здійснювати суворий контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

21.05.2021 старшим державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №65247020 з виконання виконавчого листа №200/7861/20-а, виданого 15.03.2021 Донецьким окружним адміністративним судом, на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України "Про виконавче провадження".

Вважаючи зазначену постанову від 21.05.2021 про закінчення виконавчого провадження №65247020 протиправною, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закону України "Про виконавче провадження".

Так, згідно ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Для належного виконання повноважень з примусового виконання рішень виконавець наділений низкою прав та обов`язків.

Так, відповідно до п.1 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Враховуючи зазначені положення чинного законодавства, суд зазначає, що виконавець зобов`язаний здійснювати примусове виконання рішень відповідно до встановленого таким рішенням способу та порядку. Для виконання покладених на нього обов`язків виконавець проводить перевірку виконання рішень. Рішення про закінчення виконавчого провадження приймається виконавцем лише в разі фактичного виконання рішення в повному обсязі згідно з виконавчим документом.

Як встановлено судом, підставою для прийняття старшим державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) постанови від 21.05.2021 про закінчення виконавчого провадження №65247020 зазначено п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження", тобто, фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

За змістом постанови від 21.05.2021 про закінчення виконавчого провадження №65247020 державним виконавцем взято до уваги лист боржника - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про виконання рішення суду у справі №200/7861/20-а, на виконання якого видано виконавчий лист від 15.03.2021. В даному випадку, оскільки іншого відповідачем суду не доведено, таким повідомленням є лист Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 18.05.2021 №07-18/1267, яким повідомлено про виконання рішення суду, а саме: нарахування заборгованості по страховим виплатам у розмірі 156540,76 грн. та виплати ОСОБА_1 на його рахунок щомісячних страхових виплат за період починаючи з липня 2016 року, до якого долучило копію квитанції від 05.05.2021.

Як встановлено судом вище, згідно з рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17.11.2020 в справі №200/7861/20-а та виконавчим листом №200/7861/20-а від 15.03.2021 зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячні страхові виплати за період починаючи з липня 2016 року.

В той же час, з огляду на зміст листа від 18.05.2021 №07-18/1267 та квитанції від 05.05.2021 ОСОБА_1 виплачена заборгованість зі страхових виплат за період 01.07.2016 по 28.02.2021, поточні страхові виплати не нараховуються та не виплачуються.

Вказане також підтверджується листом від 17.05.2021 №07-07/15-1015 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, в якому з приводу причин непроведення нарахування та виплати поточних страхових виплат надалі, вказано, що страхові виплати внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1 будуть здійснюватись після його особистого звернення до будь-якого обласного управління з документами, передбаченими постановою правління Фонду соціального страхування України від 12.12.2018 №27 «Про затвердження Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для внутрішньо переміщених осіб».

На переконання суду, не проведення нарахування та виплати поточних страхових виплат позивачу свідчить про формальне виконання вимог рішення Донецького окружного адміністративного суду 17.11.2020 у справі №200/7861/20-а, оскільки внаслідок такого нарахування ОСОБА_1 фактично не отримує поточні страхові виплати.

У рішенні Донецького окружного адміністративного суду 17.11.2020 у справі №200/7861/20-а суд дійшов висновку про протиправність дій Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо не нарахування та не виплати позивачу щомісячних страхових виплат з липня 2016 року.

Тобто, у рішенні суду не була предметом розгляду справи заборгованість з виплати страхових виплат за період з 01.07.2016 по 28.02.2021, а саме протиправність дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо не нарахування та не виплати позивачу щомісячних страхових виплат з липня 2016 року.

Крім того, рішенням Донецького окружного адміністративного суду 17.11.2020 у справі №200/7861/20-а скасовані постанови: відділення ВД Фонда в м.Красний Лиман від 05.07.2016 №0537/1522/1522.1/28 про припинення ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат з 20 липня 2016 року; відділення ВД Фонда в м. Красний Лиман від 20.07.2016 №0537/1522/1522.1/27 про припинення ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат з 01.07.2016; відділення ВД Фонда в м. Красний Лиман від 20.07.2016 №0537/1522/1522.1/28 про припинення ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат з 01.07.2016. Отже, з урахуванням скасування постанов, які були підставою для припинення позивачу страхових виплат, суд вважає, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області було повинно виплачувати поточні страхові виплати ОСОБА_1 на виконання вказаного рішення суду.

Вказані обставини свідчать про невиконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.11.2020 у справі №200/7861/20-а та виконавчого листа №200/7861/20-а від 15.03.2021.

Враховуючи наведене, суд не може погодитися з позицією третьої особи про те, що проведення нарахування та виплати поточних страхових виплат надалі позивачу будуть здійснюватись після його особистого звернення до будь-якого обласного управління з документами, передбаченими постановою правління Фонду соціального страхування України від 12.12.2018 №27 «Про затвердження Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для внутрішньо переміщених осіб», оскільки на переконання суду, такі дії не свідчать про повне виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.11.2020 у справі №200/7861/20-а.

Згідно з п.1 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.п.1,10 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч.4 ст.18 Закону Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з п.1 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження" визначено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що підставою для винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження ні підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" є фактичне виконання судового рішення у повному обсязі.

Водночас слід зауважити, що самі по собі вчинені державним виконавцем виконавчі дії (перевірка виконання судового рішення, винесення постанов про накладення на боржника штрафу і надіслання подання про вчинення злочину) не є належними і достатніми заходами виконання судового рішення. У свою чергу, постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно й за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №750/9782/16-а, від 07.08.2019 у справі №378/1033/17, від 04.09.2019 у справі №286/1810/17, від 07.10.2020 у справі №461/6978/19, від 25.11.2020 у справі №554/10283/18.

Враховуючи наведене, суд вважає доречним посилання представника позивача у позовній заяві на те, що для підтвердження фактичного виконання судового рішення №200/7861/20-а від 17.11.2020 відповідач повинен був витребувати у боржника довідку про розмір нарахованих сум позивачу за період з липня 2016 року по травень 2021 року страхових виплат для підтвердження належного виконання судового рішення.

На підставі викладеного, суд вважає, що висновок державного виконавця про підтвердження боржником фактичного виконання виконавчого документу є передчасним та таким, що зроблений без дослідження та належної перевірки всіх фактичних обставин щодо факту повного виконання судового рішення.

При винесенні оскаржуваної постанови, державний виконавець обмежився лише інформацією боржника про сплату позивачу заборгованості по страховим виплатам, а тому такі дії є протиправними.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 21.05.2021 ВП №65247020 прийнята без врахування положень ст.18 та ст.63 Закону №1404-VIII щодо обов`язку державного виконавця перевірити повне виконання рішення боржником.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання Слов`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) поновити виконавче провадження по вказаній справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Аналіз вищенаведеної норми свідчить, що визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження в судовому порядку є беззаперечною підставою для поновлення виконавчого провадження державним виконавцем і не потребує прийняття судом рішення зобов`язального характеру з цього приводу.

Щодо визнання незаконними дій відповідача по закінченню виконавчого провадження без виконання рішення суду та ухваленню постанови від 21.05.2021 про закінчення виконавчого провадження, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Статтею 8 Загальної декларації прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.2 ст.2 КАС України).

Наука адміністративного права визначає способи захисту порушених прав (свобод, інтересів) як передбачені законом дії, що безпосередньо спрямовані на захист права (свободи, інтересу). Такі дії є завершальними актами захисту у виді матеріально-правових або юрисдикційних дій щодо усунення перешкод на шляху здійснення суб`єктами своїх прав або припинення правопорушень, відновлення становища, яке існувало до порушення. Саме застосування конкретного способу захисту порушеного чи запереченого права (свободи, інтересу) і є результатом діяльності щодо їх захисту.

Відтак, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права (свободи, інтересу), бути адекватним наявним обставинам.

Між тим, у контексті обставин цієї справи, суд констатує, що позивач, обравши такий спосіб захисту порушених прав на примусове виконання судових рішень, як визнання неправомірними дії відповідача щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, обрав неналежний спосіб захисту своїх прав, адже задоволення такої позовної вимоги жодним чином не поновить його права і саме по собі не вплине на чинність спірних постанов і стан відповідного виконавчого провадження.

Оскільки у випадку, що розглядається, самі по собі вказані дії державного виконавця не є юридично значимими для спірних правовідносин, належним і достатнім способом захисту порушених прав позивача є саме визнання постанови про закінчення виконавчого провадження протиправною та, як наслідок, її скасування.

Таким чином, підстави для задоволення позовних вимог про визнання дій незаконними відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні даної вимоги слід відмовити.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У п.9 ч.1 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Конституційний Суд України у своєму рішенні №18-рп/2012 від 13.12.2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних і юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу №5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий контроль є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий суд (п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 за №11-рп/2012).

Європейський суд з прав людини у рішенні "Юрій Миколайович Іванов проти України" (заява №40450/04) наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Отже, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанова від 21.05.2021 про закінчення виконавчого провадження №65247020 також порушує гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право ОСОБА_1 на справедливий суд, а тому є протиправною і її належить скасувати.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03.06.2021 сплату судового збору за подання до суду позовної заяви відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з ч.2 ст.133 КАС України якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч.3 ст.139 КАС України).

В той же час, відповідно до ч.8 зазначеної статті Кодексу, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи те, що спір виник внаслідок невиконання відповідачем вимог чинного законодавства України, суд вважає за можливе, в даному випадку, обов`язок щодо відшкодування судових витрат в повному обсязі покласти на Слов`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного місця проживання/перебування: АДРЕСА_2 ) до Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (84122, Донецька обл., м.Слов`янськ, вул.Поштова, буд.44, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (, Донецька область, м.Слов`янськ, вул.Свободи, буд.5) про визнання незаконними дій, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про закінчення виконавчого провадження від 21.05.2021 ВП №65247020.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Повне судове рішення складено 11.06.2021.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Т.В.Загацька