Справа № 747/263/21
Суддя: Тіщенко Л. В.
Дата ухвалення: 2021-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 747/263/21
Провадження № 2-а/747/3/21
РІШЕННЯ

іменем України

04.06.2021 року смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі

головуючої судді - Тіщенко Л.В.

секретаря - Зірки В.П.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - Нечая В.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Талалаївка справу за адміністративним позовом законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 до поліцейського РПД СПД № 1 ОСОБА_2 про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

Представник неповнолітнього ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 16 травня 2021 року, згідно якої його неповнолітнього сина ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП до штрафу у розмірі 3400 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 16 травня 2021 року о 17.45 год відповідач ОСОБА_2 на вул Вокзальна в смт Талалаївка виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі БАВ № 476142 та застосував до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. Відповідачем встановлено, що 16 травня 2021 року о 17.10 год ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на вул Вокзальна в смт Талалаївка керував транспортним засобом - мотоциклом LONCINLX-200-73 реєстрац. номер НОМЕР_1 без посвідчення водія не маючи права керування таким транспортним засобом, так як не отримував посвідчення водія, чим порушив вимоги п.2.1 (а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП. Зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_3 , відносно якого складена постанова про накладення адміністративного стягнення, є неповнолітнім, відповідачем зазначена постанова винесена неправомірно в порушення вимог ст. 221 КУпАП, яка передбачає, що справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, підлягають розгляду виключно судами. Тому позивач ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову серії БАВ № 476142 від 16 травня 2021 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським РПД СПД № 1 Прилуцького РВП ГУНП України в Чернігівській області Чирковим О.С. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, і провадження по справі закрити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник Нечай В.І. позов підтримали і просили задовольнити, оскільки постанова про притягнення неповнолітнього ОСОБА_3 за ч.2 ст.126 КУпАП винесена відповідачем неправомірно, так як повноваження по розгляду справ відносно неповнолітніх належить судам згідно ст. 221 КУпАП. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином в матеріалах справи є поштова розписка про вручення відповідачу судового виклику, тому в силу положень ч.2 ст. 268 КАС України відповідач вважається належним чином повідомленим про часі місце розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не надав. Положенням ч.1 ст. 205 КАС України передбачено, що неявка у судове засідання учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши учасників справи, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно ст.62Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституцією України закріплено норму щодо обов`язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, частина друга статті 44-3, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115,стаття 116-2,частина друга статті 117,частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, 124-1,125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148,151,частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161,164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради),статтями 176,177,частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Згідно ст.221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою четвертою та сьомою статті 41, статтями 41-1- 41-3,42-1,42-2, частиною першою статті 44, статтею 44-1,частиною першою статті 44-3, статтями 46-1, 46-2, 51, 51-2, 51-4, частинами другою, четвертою та п`ятою статті 85, статтями 85-1, 88 - 88-2, 89, 90, 91, 91-5, 91-6, 92-1, 96-2, 98, 101-103, 103-3, частиною першою статті 106-1, статтями 106-2, 107-1, частиною другою статті 112, частинами четвертою, сьомою і дев`ятою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною третьою статті 126, частиною четвертою статті 127, статтею 127-1, статтею 130, частиною третьою статті 133, статтями 135-1, 139, частиною четвертою статті 140, статтями 146, 149-1, частиною другою статті 154, статтею 155-1, частинами першою, третьою і четвертою статті 156, статтями 156-4, 160, 162, 162-1, 162-3, 163-1- 163-4, частиною другою статті 163-7, статтями 163-12, частинами другою і третьою статті 163-17, статтями 164, 164-3, 164-5 - 164-13, частини третя шоста статті 164-14, статті 164-15-164-19, 166-1- 166-4, частинами першою, другою, дев`ятою та десятою статті 166-6, 166-8- 166-12, 166-14- 166-18, 166-21, 166-22, 166-23, 166-24, 166-25, 166-27, 171-2, 172-4-172-20, 173-173-2, 173-4, 174, 177-2, частиною третьою статті 178, статтею 180-1, частинами першою, другою і третьою статті 181, частиною другою статті 182, статтями183-1- 185-11, 185-13, 185-14, 186-1, 186-5- 186-8, 187, 188, 188-1, 188-13 (крім справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з невиконанням законних вимог державного виконавця), 188-14, 188-16, 188-17, 188-19, 188-22, 188-25, 188-27, 188-28, 188-31, 188-32, 188-33, 188-34, 188-35,1 88-38, 188-39, 188-40, 188-41, 188-45, 188-46, 188-47, 188-48, 188-49, 188-50, 188-54, 188-55, частиною першою статті 189-1, статтями 189-3, 190, 191, 193, 195-1- 195-6, статтями 204-1, 204-3, 206-1, 212-2- 212-24 цього Кодексу, а також справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років. Згідно абз.2 п.17 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року у разі вчинення неповнолітньою особою віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121 - 127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173,174,185,190- 195КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення складається стосовно цієї особи. Тобто, згідно ст. 221 КУпАП лише суддям підвідомчі справи про адміністративні правопорушення вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, а працівник поліції повинен лише скласти відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи документів, зокрема, з копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАВ № 476142 від 16.05.2021 року неповнолітнього ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Про те, що дана особа неповнолітня, відповідачу було відомо, оскільки він при складанні постанови зазначив дату його народження ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.3).

Таким чином, аналізуючи надані позивачем документи, суд приходить до висновку, що особа, яку притягнуто відповідачем до адміністративної відповідальності, являється неповнолітнім, і відповідач, достеменно це знаючи, виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, яка не відноситься до його компетенції, тобто постанова складена відповідачем всупереч положенням ст. 221 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року.

За змістом положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів. Відповідач ОСОБА_2 надав до суду жодних доказів, які б підтверджували правомірність винесення ним оскаржуваної постанови.

Суд вважає за необхідне зазначити, що обов`язок особи, яка склала матеріали про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в розумінні ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, поскільки в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що обставини, викладені в позовній заяві, жодним чином не спростовані відповідачем. За таких обставин, оцінивши всі зібрані по справі докази, враховуючи обов`язок суб`єкта владних повноважень доводити суду правомірність прийнятого ним рішення, вчинених дії чи бездіяльності, суд приходить до висновку про протиправність постанови про накладення адміністративного стягнення і з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, вони ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 4 КАС України спір може бути переданий на вирішення адміністративного суду, якщо хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Частиною 1 ст. 19 КАС України визначено перелік справ у публічно-правових спорах, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів. Виходячи із змісту вищезазначених норм, відносини, що склалися між сторонами, є публічно-правовими. Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Виходячи зі змісту правових норм ст. 251 КУпАП і ст. 72 КАС України доказами в зазначеній справі є будь-які фактичні дані, на основі яких компетентним органом (посадовою особою) при складенні постанови про накладення адміністративного стягнення та судом при розгляді справи щодо оскарження даної постанови в порядку адміністративного судочинства, встановлюється наявність чи відсутність обставин, що мають значення для справи, в тому числі винність особи, обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи. Таким чином, суд вважає, що відповідачем, прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення. Згідно зі ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. При вирішенні даного спору, суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем ОСОБА_2 суду не надано належних і допустимих доказів правомірності винесеної ним 16 травня 2021 року постанови.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладені приписи процесуального законодавства, висновки, яких суд дійшов за результатами розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Отже, постанову серії БАВ № 476142 від 16 травня 2021 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену відповідачем за ч. 2 ст. 126 КУпАП щодо ОСОБА_3 необхідно скасувати, як незаконну, а справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, щодо ОСОБА_3 закрити.

Керуючись ст. 73-77, 194, 229, 241-246, 255, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського РПД СПД № 1 Чиркова Олександра Сергійовича про скасування рішення суб`єкта владних повноважень - задовольнити.

Скасувати постанову серії БАВ № 476142 від 16 травня 2021 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським РПД СПД № 1 Прилуцького РВП ГУНП України в Чернігівській області Чирковим Олександром Сергійовичем про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, і провадження по справі закрити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 11 червня 2021 року.

Суддя Л.В.Тіщенко