Справа № 640/22981/20
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 червня 2021 року

Київ

справа №640/22981/20

адміністративне провадження №К/9901/19379/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської О.Р., перевіривши касаційну скаргу Київської міської прокуратури на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року в справі №640/22981/20 за позовом ОСОБА_1 до Київської міської прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Київської міської прокуратури з вимогами: визнати протиправним і скасувати наказ Прокуратури м. Києва від 09.09.2020 №1907к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні Прокуратури м. Києва та органів прокуратури; поновити ОСОБА_1 на посаді в Київській міській прокуратурі на рівнозначній посаді, яку він обіймав станом на день звільнення з прокуратури м. Києва, та допустити негайне виконання рішення суду у цій частині; стягнути з Київської міської прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу та допустити негайне виконання рішення суду в межах суми стягнення за один місяць.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2021 року позов задоволено. Визнано правним та скасовано наказ Прокуратури м. Києва від 09.09.2020 №1907к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні Прокуратури м. Києва та органів прокуратури. Поновлено ОСОБА_1 з 11.09.2020 на посаді в Київській міській прокуратурі , яка рівнозначна посаді прокурора Відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні Прокуратури м. Києва та органів прокуратури. Стягнуто з Київської міської прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11.09.2020 по 20.01.2021 у розмірі 103076,10 грн.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2021 року та прийнято нове рішення, яким адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Прокуратури м. Києва від 09.09.2020 №1907к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні Прокуратури м. Києва та органів прокуратури. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

26 травня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Київської міської прокуратури на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про наявність підстав для її повернення з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 55 КАС України встановлено, що юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Згідно із частиною першою статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до підпункту 19 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року №1401-VIII.

Підпунктом 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України передбачено, що з 01 січня 2017 року у Верховному Суді та судах касаційної інстанції представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції України здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.

Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 01 січня 2020 року.

Із доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційну скаргу в справі №640/22981/20 від імені Київської міської прокуратури підписано її представником М. Стретович. На підтвердження указаних повноважень до касаційної скарги остання додала довіреність від 17 вересня 2020 року №15/3-4вих20.

Водночас з аналізу положення частини третьої статті 55 КАС України убачається, що суб`єкт владних повноважень може брати участь у справі через іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво суб`єкта владних повноважень).

Довіреність від 17 вересня 2020 року №15/3-4вих20 не є документом, який підтверджує право на самопредставництво Київської міської прокуратури.

Інформація щодо повноважень М. Стретович представляти інтереси Київської міської прокуратури у порядку самопредставництва в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань також відсутня.

Отже, до матеріалів касаційної скарги не додано документу, який би підтверджував повноваження М.Стретович на підписання та подання касаційної скарги від імені Київської міської прокуратури.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

За такого правового регулювання та викладених обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Керуючись статтями 55, 59, 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Київської міської прокуратури на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року в справі №640/22981/20 повернути особі, що її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя: О.Р. Радишевська