Справа № 682/1251/21
Суддя: Шевчук В. В.
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 682/1251/21
Провадження № 2-а/682/40/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Шевчука В.В., за участю секретаря судового засідання Придачук Г.Л., розглянувши в місті Славута справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора відділення поліції № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Конченка Юрія Владиславовича, Відділення поліції № 1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи,

в с т а н о в и в:

04.06.2021 до суду надійшов позов ОСОБА_1 до Інспектора відділення поліції № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Конченка Ю.В. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи.

Ухвалою Славутського міськрайонного суду від 04 червня 2021 року до участі у справі у якості співпозивача було залучено Відділення поліції № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницкій області.

В обґрунтування поданого позову ОСОБА_1 вказує, що постановою інспектора ВП № 1 ШРУП ГУНП в Хмельницькій області Конченка Ю.В. від 10.0.42021 серії ЕАН №4048617 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 510 грн. З даною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною, а обставини, викладені у спірній постанові, такими, що не відповідають дійсності. Відповідач вказану постанову при ОСОБА_1 не складав. Окрім, керуючи автомобілем Ніссан Кашкай НОМЕР_1 , перед виконанням маневру він включив покажчик правого повороту. Автомобіль повернув направо, кермо вирівнялось та покажчик повороту вимкнувся, оскільки рух в подальшому тривав по прямій дорозі. По дорозі він був зупинений працівниками поліції які повідомили про те, що він не увімкнув покажчик повороту. Однак покажчик повороту позивач увімкнув перед кільцем та дотримався вимог п. 9.2 «б» ПДР, в порушенні якого він звинувачується, а оскільки авто відповідача перебувало на прямій дорозі вже за поворотом, кут огляду перешкоджав йому бачити початок виконання маневру повороту. Окрім того, у постанові відповідача з посиланням на ч. 2 ст. 122 КУпАП вказано, що позивач вчинив «порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху», однак ч. 2 ст. 122 КУпАП складу такого правопорушення не містить. Враховуючи наведені обставини ОСОБА_1 звернувся до суду та просить скасувати спірну постанову та провадження у справі закрити.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача. Позові вимоги підтримує.

Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи до суду не прибули.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно даних постанови серії ЕАН 4048817 від 10.04.201, ОСОБА_1 о 15:48 в м. Славута по вул. Приміська не увімкнув покажчик повороту під час зміни напрямку руху, чим порушив п. 9.2.б. ПДР - порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В постанові, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП відповідальність передбачена за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пунктом 9.2 ПДР передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: a)перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Таким чином, диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП визначено відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху, в чому і обвинувачується позивач ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу на те, що згідно із вимогами ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на яких ґрунтується її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Отже, оскільки позивач заперечує проти вчинення ним правопорушення, відповідач зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень.

При цьому, відповідач в судове засідання не з`явився та не навів будь-яких доказів на підтвердження правомірності винесення ним постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Жодних доказів, крім спірної постанови, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідач суду не надав.

Оскільки позивач не визнає факт скоєння ним адміністративного правопорушення, а також враховуючи вимоги ст.77 КАС України, суд приходить до висновку, що спірна постанова підлягає скасуванню, так як на підтвердження обґрунтованості її прийняття відповідачем не надано жодного належного доказу, який підтверджує законність прийнятого рішення відповідачем.

Щодо стягнення сплаченого судового збору з відповідачів на користь позивача, суд звертає увагу на таке.

18 березня 2020 Велика Палата Верховного Суду у справі № 543/775/17 вказала, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення. У справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення, за подання позовної заяви підлягає сплаті судовий збір, який складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено ч. 2 ст. 138 КАС, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, з відповідачів слід стягнути на користь позивача 454 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 122 КУпАП, ст.ст. 9, 77, 229, 244-246, 286, 293, 297 КАС України суд, -

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити.

Скасувати постанову від 10.04.2021 серії ЕАН № 4048617, винесену щодо ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) інспектором відділення поліції № 1 (м. Славута) Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, капралом поліції Конченком Юрієм Владиславовичем та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Відділення поліції № 1 Шепетівськго РУП ГУНП в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчук В. В.