Справа № 160/10937/19
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2021-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді при секретарі за участю: представника позивача представника відповідача Юхно І.В. Главчеві В.Ф. Панковської Е.П. Дружини Т.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративній справі за адміністративним позовом Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О. М. Макарова» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, яке перебуває у податковій заставі,-
05.11.2019 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О. М. Макарова» (ДП «ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова»), у якому позивач просить суд:
- надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу Державного підприємства «ВО «Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» у розмірі 50 639 921,60 грн за рахунок майна, яке перебуває у податковій заставі та майна, що у подальшому буде описане у податкову заставу.
На підставі Рішення про опис майна у податкову заставу №5/14308368 від 19.03.2019 податковим керуючим складені акти опису майна, на яке розповсюджується право податкової застави, на суму 40 518 513,17 грн., в т.ч.: №5/14308368 від 05.04.2019 на суму 8 293 936,67 грн., №7/14308368 від 28.05.2019 на суму 19 601 806,75 грн., №9/14308368 від 8 601 935,81 грн., №12/14308368 від 14.08.2019 на суму 4 020 833,94 грн. Податкова застава зареєстрована у відповідних Державних реєстрах обтяження.
Відповідно до абз.2 п.95.5 ст.95 ПК України: 20.06.2019 прийнято рішення №2 керівника Дніпропетровського управління Офісу ВПП ДФС, на підставі якого з червня по вересень 2019 року на всі банківські рахунки ДП «ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова» виставлено 551 інкасових доручень щодо стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу. За вказаний період стягнуто в рахунок погашення податкового боргу 2 769 447,41 грн.; 25.06.2019 прийнято рішення №1 керівника Дніпропетровського управління Офісу ВПП ДФС про стягнення готівки в рахунок погашення податкового боргу платника податків, на підставі якого з липня по вересень 2019 року проводилось вилучення готівкових коштів ДП «ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова». За вказаний період вилучено та перераховано в рахунок погашення податкового боргу 273 107,00 грн.
Станом на 01.10.2019 року сума податкового боргу підприємства ДП «ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова» по земельному податку з юридичних осіб становить 50 639 921,60 грн., в т.ч. з причини несплати узгоджених зобов`язань (по податковим розрахункам земельного податку), а також пені, яка нарахована відповідно до пп.129.1.1 ст.129 ПК України в загальній сумі 781 453,86 грн. Офіс великих платників ДФС в особі Дніпропетровського управління просить суд врахувати, що заходи зі стягнення коштів з банківських рахунків, які проводились позивач з червня 2019 року не привели до погашення податкового боргу в повному обсязі з причини недостатності грошових коштів, у зв`язку з чим Дніпропетровське управління ОВПП ДФС просить надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу, яка станом на 01.10.2019 року склала 50 639 921,60 грн., за рахунок майна платника податків, що перебуває у податкові заставі.
Позивачем також зазначено, що сума постійного боргу ДП «ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова» має постійну тенденцію до збільшення за рахунок несплати підприємством самостійно задекларованих грошових зобов`язань, також пені та штрафних санкцій, які застосовуються до підприємства за порушення ПК України. Дніпропетровським управлінням ОВПП ДФС при збільшенні податкового боргу проводиться додатковий опис майна, на яке розповсюджується право податкової застави. Крім того, опис якого вже здійснено за балансовою вартістю, може бути не достатньо для погашення всієї суми наявного податкового боргу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 року адміністративний позов Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби було залишено без руху та запропоновано позивачу протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви.
Відповідно до наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали про залишення позовної заяви без руху отримано позивачем 26.11.2019 року.
28.11.2019 року на виконання вищевказаної ухвали позивачем надано до суду докази надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали на подання відзиву на позов та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача та призначено підготовче судове засідання 23.12.2019 року о 10:00 год.
20.12.2019 року від представника відповідача надійшов клопотання про відкладення підготовчого судового засідання у зв`язку з перебуванням представника відповідача адвоката Дружини Т.Г. у іншому судовому засіданні.
23.12.2019 року в підготовче судове засідання представник позивача та відповідача не з`явились, судом за клопотанням представника відповідача підготовче судове засідання було відкладено до 15.01.2020 року о 14:00 год.
15.01.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у їх задоволенні з огляду на те, що нормами ПК України встановлено загальний порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетом та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган у певній послідовності для примусового стягнення податкового боргу, а саме стягнення коштів, які перебувають у власності боржника, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна боржника, яке перебуває у податковій заставі. Нормами ПК України також встановлено особливий порядок погашення податкового боргу державних підприємств (стаття 96 ПК України), проте такі особливості не змінюють послідовність реалізації стадій стягнення податкового боргу, визначених статтею 95 ПК України.
На думку відповідача, норми статті 96 ПК України застосовуються лише тоді, коли процедура стягнення боргу за рахунок коштів, які знаходяться у власності платника, передбачена статтею 95 ПК України, з будь-яких причин, вказаних в законі, не вирішила проблему погашення боргу. Тобто, особливості погашення податкового боргу державних підприємств, що визначені статтею 96 ПК України стосуються вже стадії коли контролюючим органом було виконано повний перелік дій, встановлених ПК України щодо порядку стягнення податкового боргу, зокрема і в тому разі, коли сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства не покриває суму податкового боргу такого платника податків.
Відповідач вважає, що стягнення податкового боргу за рахунок майна державного підприємства допускається у разі недостатності у платника податків коштів, а ця обставина повинна бути доведена доказами: постановою суду про стягнення коштів; документами, що свідчать про відсутність коштів на рахунках; витяг з Єдиного реєстру застав про перебування майна в податковій заставі; акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави; рішення керівника органу ДПС про опис майна.
Відповідач вважає, що Позивачем не дотриманий обов`язковий порядок стягнення податкового боргу з державного підприємства. Дана обставина обґрунтовується положеннями ст.95 ПК України та усталеною судовою практикою. Не дотримання зазначеного порядку позивачем є підставою для відмови у позові.
Крім того, відповідач посилається на те, що у якості доказу суми наявного податкового боргу позивачем надано до суду податкову декларацію з плати за землю, складену відповідачем за якою сума податкового зобов`язання складає 108 509 487,81 грн., тобто без урахування уточненої декларації, відповідно до якої сума податкового зобов`язання складає 96 582 988,01 грн, тобто позивач протиправно збільшив суму податкового зобов`язання відповідача на 11 926 499,80 грн. Таким чином, сума несплаченого податкового зобов`язання відповідача на день звернення з адміністративним позовом становить 38 713 421,80 грн.
29.01.2020 року у підготовче судове засідання з`явились представник позивача та відповідача. З метою надання часу для подання відповіді на відзив та заперечень, строк підготовчого судового засідання було продовжено та призначено підготовче судове засідання на 11.02.2020 року о 15:00 год.
11.02.2020 року в підготовче судове засідання з`явились представник позивача та відповідача. З метою забезпечення права відповідача на ознайомлення з наданими позивачем документами в підготовчому судовому засіданні було оголошено перерву до 17.02.2020 року о 09:30 год.
17.02.2020 року в підготовче судове засідання з`явились представник позивача та відповідача.
Протокольною ухвалою від 17.02.2020 року уточнену заяву щодо частково змінених підстав та розміру позову було прийнято судом. З метою забезпечення права відповідача на надання відзиву на уточнену позовну заяву, в підготовчому судовому засіданні було оголошено перерву до 05.03.2020 року о 10:00 год.
02.03.2020 року від відповідача до суду надійшов відзив на заяву (уточнення) частково змінених підстав та розміру позову, у якій відповідач зазначив, що вважає заяву позивача такою, що не відповідає вимогам КАС України. Відповідач вважає, що з норм КАС вбачається, що позивач вправі збільшити розмір позовних вимог та змінити предмет позову до закінчення підготовчого провадження. Разом із тим, одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.
На думку відповідача, заява позивача в частині збільшення розміру позовних вимог та зміну предмету позову по своїй суті є заявою, яка направлена на одночасну зміну предмета та підстав позову, а КАС не надає такої можливості для позивача, після подачі позовної заяви, одночасно змінювати предмет і підстави позову, при цьому позивач не позбавлений права звернутися з новим позовом в загальному порядку.
Поряд із цим, відповідач наголошує, що рішення про стягнення коштів з рахунків такого платника податків у банках є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи; рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення. Позивач не надав до суду доказів стосовно виконання податковим органом означених вимог.
05.03.2020 року в підготовче судове засідання з`явились представник позивача та відповідача. З метою забезпечення права позивача надати відповідь на відзив, відповідача заперечень на відповідь на відзив, в підготовчому судовому засіданні було оголошено перерву до 17.03.2020 о 13:15 год.
16.03.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивачем додатково зазначено, що відповідач не вірно трактує норми КАС України, а саме зазначає, що позивач мав право змінити або предмет, або підстави, або розмір. Офіс ВПП ДПС зазначає, що предмет позову не змінено, підстави також ті же, змінено розмір податкового боргу по земельному податку, та сума з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, з причин несплати узгоджених грошових зобов`язань та за податковою декларацією з податку на прибуток підприємств, але це обумовлено тим, що первісний позов подавався 05.11.2019, відбулися зміни в інтегрованій картці платника податків.
Крім того, від відповідача суду надійшло клопотання про залучення у якості додаткових доказів по справі довідок про наявний податковий борг за даними бухгалтерського обліку боргу ДП «ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова» з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державні власності станом на 30.01.2020 у загальній сумі 6 072 092,61 грн., по земельному податку у загальній сумі 49 339 732,78 грн. станом на 30.01.2020 та у загальній сумі 81 319 374,29 грн. станом на 30.01.2020.
17.03.2020 року в підготовче судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 року підготовче судове засідання відкладено до 27 квітня 2020 року об 11:00 год. та витребувано від Офісу великих платників податків Державної податкової служби: інформацію стосовно недостатності у позивача грошових коштів готівкових чи на рахунках у банку, достатніх для повного погашення його боргу перед бюджетом (з урахуванням зміни підстав та розміру позовних вимог) із зазначенням відомостей про те, які заходи вжив податковий орган для того, щоб погасити борг платника за рахунок належних йому коштів та наданням відповідних доказів; пояснень стосовно різниць між даними Офісу великих платників податків Державної податкової служби та ДП «ВО «Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» щодо заборгованості, про яку зазначено в додатках до заперечень на відповідь на відзив з наданням відповідних доказів.
17.04.2020 року до суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач просить про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу ДП «ВО «Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» боргу у розмірі 116 466 771,90 грн за рахунок майна, яке перебуває у податковій заставі.
27.04.2020 року засобами телекомунікаційного зв`язку до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання на післякарантинний період з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
27.04.2020 року сторони підготовчого судового засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, судом за клопотанням відповідача відкладено підготовче судове засідання на 19.05.2020 о 10:30 год.
29.04.2020 засобами поштового зв`язку до суду надійшло клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання на післякарантинний період з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), яке надійшло до суду засобами телекомунікаційного зв`язку 27.04.2020 року.
19.05.2020 року засобами телекомунікаційного зв`язку до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання на післякарантинний період з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
19.05.2020 року сторони підготовчого судового засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, судом за клопотанням відповідача відкладено підготовче судове засідання на 01.06.2020 о 16:00 год.
01.06.2020 року засобами телекомунікаційного зв`язку до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання на післякарантинний період з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
01.06.2020 року сторони підготовчого судового засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, судом за клопотанням відповідача відкладено підготовче судове засідання на 25.06.2020 о 13:15 год.
25.06.2020 року засобами телекомунікаційного зв`язку до суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю представника в іншому судовому засіданні.
25.06.2020 року в підготовче судове засідання прибув представник відповідача, позивач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в зв`язку з неявкою та вищезазначеним клопотанням позивача підготовче судове засідання відкладено на 09.07.2020 року об 11:20 год.
01.07.2020 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді І.В. Юхно на лікарняному адміністративну справи знято з розгляду та призначено підготовче судове засідання на 21.07.2020 року о 10:30 год.
20.07.2020 та 21.07.2020 року до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання, у зв`язку з зайнятістю представника в іншому судовому засіданні.
21.07.2020 року в підготовче судове засідання з`явились представники позивача, відповідача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, судом задоволено клопотання відповідача та відкладено підготовче судового засідання на 03.08.2020 о 14:30 год.
03.08.2020 до суду від відповідача надійшло клопотання про продовження строку підготовчого провадження та відкладення підготовчого засідання на післякарантинний період з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
03.08.2020 року сторони підготовчого судового засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, судом за клопотанням відповідача у зв`язку з продовженням карантину на території України відклалено підготовче судове засідання на 07.09.2020 об 11:30 год.
07.09.2020 року в підготовче судове засідання з`явились представники позивача та відповідача, з метою забезпечення права сторін на надання доказів судом в підготовчому судовому засіданні оголошена перерва до 21.09.2020 року об 11:00 год.
07.09.2020 року до суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів по справі.
21.09.2020 року в підготовче судове засідання з`явились представники позивача та відповідача, судом оголошена перерва в підготовчому судовому засіданні до 19.10.2020 року о 13:15 год. для забезпечення права відповідача на ознайомлення з уточненим позовом, який був направлений позивачем до суду засобами поштового зв`язку 18.09.2020 року.
24.09.2020 року до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просив суд про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу ДП «ВО «Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» боргу у розмірі 142 622 342,64 грн. за рахунок майна, яке перебуває у податковій заставі.
19.10.2020 року в підготовче судове засідання прибули представники позивача та відповідача, у зв`язку з не ознайомленням відповідача з уточненою позовною заявою підготовче судове засідання відкладено на 27.10.2020 року о 12:45.
27.10.2020 року в підготовче судове засідання прибули представники позивача та відповідача, судом оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 19.11.2020 року о 13:15 год. для надання додаткових доказів по справі.
27.10.2020 року до суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів по справі.
18.11.2020 року до суду від відповідача надійшли письмові пояснення, у яких ДП «ПМЗ ім. О.М.Макарова» наголошує на недотриманні податковим органом послідовності стадій податкового боргу на суму 91 982 421,04 грн. (142 622 342,64 грн. 50 639 921,60 грн.). Крім того, відповідач посилається на те, що в електронному кабінеті платника податків, незважаючи на те, що податок на прибуток було зменшено за результатами податкового (звітного) року, а його невід`ємна частина (авансовий внесок) залишилася незмінною (за звітністю 9 місяців 2019 року), що суперечить нормам ПК України. Станом на день розгляду справи недоїмка у сумі 10 737 776,41 грн. сплачена відповідачем до бюджету в повному обсязі. Поряд із цим, відповідач зазначає, що частина заставного майна підприємства згідно Актів передачі до застави необхідна підприємству для виготовлення ракетно-космічної продукції і відноситься до цілісного майнового комплексу підприємства.
19.11.2020 року до суду від позивача надійшли додаткові пояснення, у яких позивач посилається на узгодженість податкового боргу в силу п.54.1 ст.54 ПК України. Окрім цього, на час подання пояснень, до Офісу ВПП ДПС переліки майна, яке включається до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства та того, що не включається, відповідачем не надані. Інформації щодо результатів інвентаризації, які підприємство повинно було провести відповідно до вимог Положення №1954, в Офісі ВПП ДПС відсутня.
19.11.2020 року в підготовче судове засідання прибули представники позивача та відповідача, судом оголошена перерву у підготовчому судовому засіданні до 07.12.2020 року об 11:00 год. для надання додаткових доказів по справі.
07.12.2020 року до суду від відповідача надійшли письмові пояснення по справі та клопотання про відкладення підготовчого судового засідання для отримання відповіді від позивача на звернення.
07.12.2020 року в підготовче судове засідання прибули представники позивача та відповідача, в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 23.12.2020 року о 09:00 год.
23.12.2020 в підготовче судове засідання прибули представники позивача та відповідача. Від відповідача надійшло клопотання про продовження процесуального строку на надання доказів по справі. Судом долучено до матеріалів справи зазначені докази. Учасники справи зазначили, що всі наявні у них докази вже надані, підтримали раніше обрані правові позиції та надали згоду на закриття підготовчого судового засідання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 11.01.2021 року о 10:00 год.
11.01.2021 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді І.В. Юхно на лікарняному адміністративну справу знято з розгляду та призначено судове засідання на 27.01.2021 року о 10:00 год.
27.01.2021 року до суду від Офісу великих платників податків ДПС надійшли письмові пояснення по справі, у яких позивач посилається на те, що Закон №2163-12 втратив чинність на підставі Закону №2269-VIІI від 18.01.2018, а також, на думку позивача, поняття єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства, його структурного підрозділу та цілісний майновий комплекс не є тотожними.
Крім того, 27.01.2021 року до суду від позивача надійшли клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю представника в іншому судовому засіданні та засобами електронного зв`язку надійшло клопотання про заміну позивача його правонаступником Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків.
27.01.2021 в судове засідання прибули представники позивача та відповідача. Представник відповідача не заперечував проти задоволення вказаного клопотання про заміну позивача, а представник позивача просив його задовольнити.
03.02.2021 від Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю забезпечення явки уповноваженого представника у судове засідання.
03.02.2021 у судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Судом за клопотанням позивача оголошено перерву у судовому засідання до 09.02.2021 о 14:00 год.
09.02.2021 від позивача до суду надійшли додаткові пояснення, у яких зазначено, що підприємством не надані переліки майна, яке входить та яке не входить до складу цілісного майнового комплексу, тому не має підстав стверджувати, що у податковій заставі перебувають активи ДП «ПМЗ ім. О.М.Макарова», які входять (або можуть входити) до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства. Окрім цього, Закон України від 18.01.2018 №2269-VIІI не регулює питання погашення податкового боргу державних підприємств.
09.02.2021 у судовому засіданні представник позивача та представник відповідача підтримали раніше обрані правові позиції.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Відповідно до інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності відповідача є: 30.30 Виробництво повітряних і космічних літальних апаратів, супутнього устатковання (основний); 46.17 Діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 77.21 Прокат товарів для спорту та відпочинку; 82.30 Організування конгресів і торговельних виставок; 86.21 Загальна медична практика; 86.22 Спеціалізована медична практика; 90.04 Функціювання театральних і концертних залів; 93.11 Функціювання спортивних споруд; 93.19 Інша діяльність у сфері спорту; 93.29 Організування інших видів відпочинку та розваг; 96.04 Діяльність із забезпечення фізичного комфорту; 96.09 Надання інших індивідуальних послуг, н.в.і.у.; 46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 52.10 Складське господарство; 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту; 55.10 Діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування; 55.90 Діяльність інших засобів тимчасового розміщування; 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; 56.21 Постачання готових страв для подій; 61.10 Діяльність у сфері проводового електрозв`язку; 73.11 Рекламні агентства; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.
Податковим органом було сформовано податкову вимогу форми «Ю» від 19.03.2019 №460-46 на суму 8 289 884,96 грн. (код класифікації доходів бюджету 18010500), яка була вручена 19.03.2019 головному бухгалтеру Березка І.Г., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією корінця податкової вимоги.
19.03.2019 заступником начальника управління начальником відділу податкового супроводження підприємств металургійної галузі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Моренко В.В. (уповноважена наказом Офісу ВПП ДФС від 05.05.2017 №953 на виконання певних функцій керівника) прийнято рішення №5/14308368 про опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) ДП «ПМЗ ім. О.М. Макарова» у податкову заставу.
Податковим керуючим складено Акти опису майна ДП «ПМЗ ім. О.М. Макарова» у податкову заставу від 05.04.2019 №5/14308368 на загальну суму 8 293 936,67 грн., від 28.05.2019 № 7/14308368 на загальну суму 19 601 806,75 грн., від 19.06.2019 №9/14308368 на загальну суму 8 601 935,81 грн., від 14.08.2019 №12/14308368 на загальну суму 4 020 833,94 грн. Вказані Акти підписані посадовими особами ДП «ПМЗ ім. О.М. Макарова». Податкова застава зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями Актів та витягів про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.
Поряд із цим, 20.06.2019 року заступником начальника управління начальником відділу податкового супроводження підприємств металургійної галузі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Моренко В.В. прийнято рішення №2 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу, відповідно до якого відповідно до п.95.5 ст.95 ПК України вирішено здійснити погашення усієї суми податкового боргу шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах, ДП «ПМЗ ім. О.М. Макарова».
25.06.2019 року заступником начальника управління начальником відділу податкового супроводження підприємств металургійної галузі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Моренко В.В. прийнято рішення №1 про стягнення готівки у рахунок погашення податкового боргу, у якому зазначено, що відповідно до п.95.5 ст.95 ПК України вирішено здійснити погашення усієї суми податкового боргу шляхом стягнення готівки ДП «ПМЗ ім. О.М. Макарова».
З інтегрованої картки відповідача вбачається, що станом на 20.06.2019 та на 25.06.2019 податковий борг ДП «ПМЗ ім. О.М. Макарова» з земельного податку з юридичних осіб (18010500) становив 34 937 596, 59 грн., в т.ч. недоїмка 34 862 259,52 грн, пеня 75 337,07 грн.
Контролюючим органом на адресу банків, у яких ДП «ПМЗ ім. О.М. Макарова» має відкриті банківські рахунки, було направлено інкасові доручення (розпорядження) від 11.07.2019 №1984, №1983, №1987, №1992, №1994, №1993, №2000, №1972, №1971, №1970, №1969, №1968, №1966, №1976, №1965, №1815, №1816, №1973, №814, №1978, №1979, №1980, №1977, №1975, №1974, №1932, №1931, №1930, №2092, №2093, №2094, №1988, №1989, №1990, від 07.08.2019 №2312, №2313, №2264. У всіх інкасових дорученнях зазначена сума: 42 449 049,23 грн. Вказані інкасові доручення (розпорядження) повернуті без виконання.
Відповідно до даних інтегрованої картки станом на 30.09.2019 податковий борг ДП «ПМЗ ім. О.М. Макарова» з земельного податку з юридичних осіб (18010500) становить 50 639 921,60 грн., в т.ч. недоїмка 49 858 47,74 грн, пеня 856 790,93 грн.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України (далі ПК України) податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
За положеннями пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Підпунктом 20.1.34-1 пункту 20.1 статті 20 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу або його частини за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Пунктом 95.3 статті 95 ПК України визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За приписами п. 95.4 ст. 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 1 пункту 95.5 статті 95 ПК України передбачено, що вилучені відповідно до цієї статті готівкові кошти вносяться посадовою особою контролюючого органу до банку в день їх стягнення для перерахування до відповідного бюджету або до державного цільового фонду в рахунок погашення податкового боргу платника податків, а в разі використання платником податків єдиного рахунку - на такий рахунок, а у разі погашення податкового боргу з податку на додану вартість за задекларованими до сплати податковими зобов`язаннями за періоди, починаючи з 1 липня 2015 року, визначеними платником податків у податковій декларації з податку на додану вартість або уточнюючому розрахунку, такі кошти вносяться на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі неможливості внесення зазначених коштів протягом того самого дня їх необхідно внести в банк наступного робочого дня. Забезпечення збереження зазначених коштів до моменту їх внесення в банк здійснюється відповідним контролюючим органом.

Таким чином, у разі виникнення у платника податків боргу, контролюючий орган формує вимогу на суму такого боргу та здійснює заходи з його погашення шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, та стягнення коштів у рахунок податкового боргу за рахунок готівки на підставі відповідних рішень суду.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 № 1797-VIII, що набрав чинності з 01.01.2017, пункт 95.5 доповнено абзацами другим - шостим, якими встановлено, що у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень та не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутні зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань.

У таких випадках:

- рішення про стягнення коштів з рахунків такого платника податків у банках є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи;

- рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення.

Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З системного аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків та/або коштів з рахунків такого платника у банках за рішенням керівника контролюючого органу без звернення до суду може бути здійснене за наступних умов: 1) виникнення податкового боргу у результаті несплати грошового зобов`язання, самостійно визначеного платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку; 2) податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень; 3) податковий борг не сплачено протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати; 4) відсутні зобов`язання держави щодо повернення платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань.

Таким чином, зазначена норма закону прямо встановлює право керівника контролюючого органу (його заступника або уповноваженої особи) прийняти рішення про стягнення коштів платника податків лише в сукупності перелічених вище умов.

Суд зазначає, що станом на момент прийняття контролюючим органом рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу від 20.06.2019 №2 податковий борг ДП «ПМЗ ім. О.М. Макарова» перевищував 5 мільйонів гривень та не був сплачений протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати (що є умовою застосування п. 95.5 ст. 95 ПК України).

Проте, з інтегрованої картки вбачається, що станом на день прийняття вказаного рішення податковий борг ДП «ПМЗ ім. О.М. Макарова» становив 34 937 596,59 грн., а станом на 19.03.2019 (за 90 календарних днів, до прийняття рішення від 20.06.2019 №2) за ДП «ПМЗ ім. О.М. Макарова» обліковувався податковий борг у загальній сумі 8 289 884, 96 грн.

Поряд із цим, у направлених інкасових дорученнях податковим органом зазначений податковий борг у сумі 42 449 049,23 грн., який частково виник після 19.03.2019, тобто під час 90-денного строку, передбачено п.95.5 ст.95 ПК України, а також вже після прийняття позивачем рішення від 20.06.2019 №2.

Крім того, в ході судового розгляду справи судом встановлено, що контролюючим органом було направлено інкасові доручення (розпорядження) від 27.01.2020 №35, від 28.01.2020 №127, від 29.01.2020 №219, від 30.01.2020 №311, №305, №291, №280, №281, №282, №283, №288, №289, №290, №296, №294, №293 з метою погашення податкового боргу відповідача з податку на прибуток підприємстві організацій, що перебувають у державній власності, у загальній сумі 19 320 651,76 грн., а також інкасові доручення від 03.02.2020 №469, від 04.02.2020 №496, №497 на суму 12 283 378,57 грн.

З наданого до матеріалів справи вбачається, що податковий борг ДП «ПМЗ ім. О.М. Макарова» з податку на прибуток підприємстві організацій, що перебувають у державній власності, станом на 31.12.2019 становив 19 362 102,20 грн., а станом на 27.01.2020 19 266 571,00 грн., станом на 28.01.2020 19 259 456,00 грн., станом на 29.01.2020 19 247 055,10 грн., станом на 30.01.2020 19 242 908,60 грн. відповідно.

Тобто, інкасові доручення від 27.01.2020, 28.01.2020, 29.01.2020 та 30.01.2020 направлені контролюючим органом на суму, яка є більшою ніж податковий борг відповідача, який обліковується за даними ІКП.

Окрім цього, доказів щодо дати первісного виникнення податкового боргу ДП «ПМЗ ім. О.М. Макарова» з податку на прибуток підприємстві організацій, що перебувають у державній власності, до матеріалів справи позивачем контролюючим органом надано не було, що унеможливлює встановлення судом дотримання контролюючим органом вимог п.95.5 ст.95 ПК України щодо стягнення податкового боргу з податку на прибуток у 19 362 102,20 грн.

Більш того, під час судового розгляду справи судом встановлено, що 16.12.2020 року ДП «ПМЗ ім. О.М. Макарова» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної податкової служби, в якій просило суд:

- визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної податкової служби в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДПС щодо невнесення до Інтегрованої картки платника, на якій обліковуються розрахунки Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» з бюджетом за податковим на прибуток підприємств, інформації про наявність надмірної сплати податку у сумі 10737776,41 грн.;

- зобов`язати Офіс великих платників податків Державної податкової служби в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДПС внести до Інтегрованої картки платника, на якій обліковуються розрахунки Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» з бюджетом за податком на прибуток підприємств за наслідками 2019 року у сумі 10737776,41 грн. шляхом відповідного збільшення сальдо розрахунків на користь Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова»;

- визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної податкової служби в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДПС щодо невиключення з Інтегрованої картки платника, на якій обліковуються розрахунки Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» з бюджетом за податком на прибуток підприємств, інформації про нарахування пені за несвоєчасну сплату податку на прибуток підприємств (включаючи авансові внески з цього податку) у сумі 29848,21 грн. та інформації про сплату (списання, погашення) цієї пені;

- зобов`язати Офіс великих платників податків Державної податкової служби в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДПС збільшити у Інтегрованій картці платника, на якій обліковуються розрахунки Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» з бюджетом за податком на прибуток підприємств, сальдо розрахунків на користь Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» на суму стягнутої (списаної, погашеної) пені у сумі 29848,21 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2020 відкрито провадження за вказаним позовом. Станом на день судового розгляду справи рішення по суті зазначених позовних вимог не прийнято.

Отже, на даний час сума податкового боргу ДП «ПМЗ ім. О.М. Макарова» з податку на прибуток є спірною, тобто податкове зобов`язання відповідача не є узгодженим.

Наведене, на думку суду, свідчить, що контролюючим органом не в повному обсязі дотримано процедуру, передбачену п.95.5 ст.95 ПК України щодо стягнення податкового боргу ДП «ПМЗ ім. О.М. Макарова» у загальній сумі 142 622 342,64 грн.

В той же час, згідно з п. 95.7 ст. 95 ПК України продаж майна платника податків здійснюється на публічних торгах та/або через торгівельні організації.

Продаж майна платника податків на публічних торгах здійснюється у такому порядку:

- майно, яке може бути згруповано та стандартизовано, підлягає продажу за кошти виключно на біржових торгах, які проводяться біржами, що створені відповідно до закону і визначені контролюючим органом на конкурсних засадах;

- цінні папери - на фондових біржах у порядку, встановленому Законом України «Про цінні папери та фондовий ринок»;

- інше майно, об`єкти рухомого чи нерухомого майна, а також цілісні майнові комплекси підприємств підлягають продажу за кошти виключно на цільових аукціонах, які організовуються за поданням відповідного контролюючого органу на зазначених біржах.

Положеннями пункту 95.8 статті 95 ПК України визначено, що майно, що швидко псується, а також інше майно, обсяги якого не є достатніми для організації прилюдних торгів, підлягають продажу за кошти на комісійних умовах через організації торгівлі, визначені контролюючим органом на конкурсних засадах.

Майно боржника, щодо обігу якого встановлено обмеження законом, продається на закритих торгах, які проводяться на умовах змагальності. У таких закритих торгах беруть участь особи, які відповідно до законодавства можуть мати зазначене майно у власності чи на підставі іншого речового права.

За приписами п. 95.9 ст. 95 ПК України у разі якщо продажу підлягає цілісний майновий комплекс підприємства, майно якого перебуває у державній або комунальній власності, чи якщо згідно із законодавством з питань приватизації для відчуження майна підприємства необхідна попередня згода органу приватизації або іншого державного органу, уповноваженого здійснювати управління корпоративними правами, продаж майна такого підприємства організовується державним органом приватизації за поданням відповідного контролюючого органу із дотриманням законодавства з питань приватизації. При цьому інші способи приватизації, крім грошової, не дозволяються.

Державний орган приватизації зобов`язаний організувати продаж цілісного майнового комплексу протягом 60 календарних днів з дня надходження подання контролюючого органу.

Порядок погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації, та комунальних підприємств визначений у статті 96 ПК України.

Так, статтею 96 ПК України визначено, що у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов`язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про:

- виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради;

- затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу;

- ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії;

- прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.

У разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства, яке не підлягає приватизації, у тому числі казенного підприємства, не покриває суму податкового боргу такого платника податків і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов`язаний звернутися до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків, з поданням щодо прийняття рішення про:

- надання відповідної компенсації з бюджету за рахунок коштів, призначених для утримання такого органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків;

- досудову санацію такого платника податків за рахунок коштів державного бюджету;

- ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії;

- виключення платника податків із переліку об`єктів державної власності, які не підлягають приватизації відповідно до закону, з метою порушення справи про банкрутство, у порядку, встановленому законодавством України.

Відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пунктах 96.1 та 96.2 цієї статті рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.

У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов`язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Виникнення у державного або комунального підприємства податкового боргу є підставою для розірвання трудового договору (контракту) з керівником такого підприємства.

Трудові договори (контракти), що укладаються з керівником державного або комунального підприємства, повинні містити положення про зазначену відповідальність, що є їх істотною умовою.

Норми цього пункту не поширюються на випадки виникнення податкового боргу внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) або невиконання або неналежного виконання державними органами зобов`язань щодо оплати товарів (робіт, послуг), придбаних у такого платника податків за рахунок бюджетних коштів, з надання платнику податків субсидій або дотацій, передбачених законодавством або з повернення платнику податків надміру внесених податків та зборів чи їх бюджетного відшкодування згідно з цим Кодексом та податковим законодавством України.

Будь-які договори про передачу акцій (інших корпоративних прав), що перебувають у державній або комунальній власності, в управління третім особам повинні містити зобов`язання таких третіх осіб щодо недопущення виникнення податкового боргу після такої передачі, а також умову щодо припинення дії договору в разі виникнення податкового боргу, право відповідно держави або територіальної громади на одностороннє (позасудове) розірвання таких договорів у разі виникнення такого податкового боргу.

Суд зазначає, що нормами ПК України встановлено загальний порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетом та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган у певній послідовності для примусового стягнення податкового боргу, а саме стягнення коштів, які перебувають у власності боржника, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна боржника, яке перебуває у податковій заставі.

Поряд із цим, нормами ПК України також встановлено особливий порядок погашення податкового боргу державних підприємств (стаття 96 ПК України), проте такі особливості не змінюють послідовність реалізації стадій стягнення податкового боргу, визначених статтею 95 ПК України.

Норми статті 96 ПК України застосовуються лише тоді, коли процедура стягнення боргу за рахунок коштів, які знаходяться у власності платника, передбачена статтею 95 Податкового кодексу України, з будь-яких причин, вказаних в законі, не вирішила проблему погашення боргу.

Тобто, особливості погашення податкового боргу державних підприємств, що визначені статтею 96 ПК України стосуються вже стадії коли контролюючим органом було виконано повний перелік дій, встановлених Податковим кодексом України щодо порядку стягнення податкового боргу, зокрема і в тому разі, коли сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства не покриває суму податкового боргу такого платника податків.

Отже, передумовою звернення контролюючого органу до органу виконавчої влади в порядку статті 96 ПК України є вжиття ним заходів щодо виявлення майна боржника державного підприємства та встановлення можливості внесення такого майна в податкову заставу.

Таким чином, контролюючий орган має виконати повний перелік дій, встановлених ПК України щодо порядку стягнення податкового боргу з державного підприємства.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 11 вересня 2019 року по справі №826/8951/15.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суд зазначає, що Верховною Радою України прийнято Закон від 29.11.2001 № 2864-III «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна», який спрямований на забезпечення економічної безпеки держави, недопущення руйнування цілісних майнових комплексів державних підприємств, захисту інтересів держави під час реалізації майна господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків.

У статті 1 Закону №2864-III встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків (далі - підприємства), до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

Для цілей цього Закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об`єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних капіталів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом: звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв`язку із трудовими відносинами, та рішень щодо зобов`язань боржника з перерахування фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування заборгованості із сплати внесків до цих фондів, яка виникла до 1 січня 2011 року, та з перерахування органам Пенсійного фонду України заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (статті 2 Закону №2864-III).

Як встановлено судом, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником (учасником) відповідача є Державне космічне агентство України (, Україна, 01010, місто Київ, вулиця Московська, будинок 8, корпус 30, Розмір внеску до статутного фонду (грн.): ,20.

Відповідно до п. 1.1 Статуту ДП «ПМЗ ім. О.М. Макарова», затвердженого наказом Державного космічного агентства України від 24.09.2020 №148 (нова редакція), Державне підприємство (далі Підприємство) засноване на державній власності та належить до сфери управління Державного космічного агентства України (далі - Уповноважений орган управління).

Майно Підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання (п.4.1 Статуту).

Згідно з п. 4.2 Статуту майно Підприємства становлять виробничі і невиробничі засоби, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі Підприємства.

У п.4.3 Статуту визначено, що джерелами формування майна Підприємства є:

- державне маймо, передане Підприємству Уповноваженим органом управління;

- доходи, одержані від реалізації продукції, послуг, інших видів господарської діяльності Підприємства;

- доходи від цінних паперів;

- кредити банків та інших кредиторів;

- капітальні вкладення і дотації з бюджетів; майно, придбане в інших суб`єктів господарювання, організацій та Громадян у встановленому законодавством порядку;

- інші джерела, не заборонені законодавством.

Таким чином, враховуючи, що частка держави у статутному капіталі ДП «ПЗМ ім. О.М. Макарова» становить 100% (більше 25%) суд приходить до висновку про відсутність підстави для надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна ДП «ПМЗ ім. О.М. Макарова», що перебуває у податковій заставі.

Наведена правова позиція відповідача узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 27 лютого 2020 року у справі №818/1456/16.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що пунктом 87.2 статті 87 ПК України встановлено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» від 18.01.2018 № 2269-VIII, зокрема визначено, що приватизації не підлягають підприємства, що здійснюють виробництво об`єктів космічної діяльності.

За приписами пп. 87.3.5 п. 87.3 ст. 87 ПК України не може бути використано як джерела погашення податкового боргу платника податків майно, включене до складу цілісних майнових комплексів державних підприємств, які не підлягають приватизації, у тому числі казенних підприємств. Порядок віднесення майна до такого, що включається до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства, встановлюється Фондом державного майна України.

Принципи та процедуру віднесення майна до такого, що включається до складу цілісних майнових комплексів державних підприємств, у тому числі казенних підприємств, які не підлягають приватизації визначає Положення про порядок віднесення майна до такого, що включається до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства, затверджене наказом Фонду державного майна України 29.12.2010 №1954 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 24 січня 2011 р. за №109/18847 (далі Положення №109/18847).

У пункті 3 Положення №109/18847 визначено, що цілісний майновий комплекс об`єкт, сукупність активів якого забезпечує провадження окремої діяльності, що визначає загальнодержавне значення підприємства, на постійній і регулярній основі. Цілісними майновими комплексами можуть бути структурні підрозділи, які в установленому порядку виділяються в самостійні об`єкти. Визначення загальнодержавного значення об`єктів здійснюється відповідно до статті 5 Закону України «Про приватизацію державного майна».

При цьому, суд звертає увагу, що Закон України «Про приватизацію державного майна» від 04.03.1992 № 2163-XII втратив чинність на підставі Закону №2269-VIII.

Згідно з пунктом 4 Положення №109/18847 до майна, яке включається до складу цілісного майнового комплексу державних підприємств, у тому числі казенних підприємств, належать:

- спеціалізовані необоротні активи (основні засоби, незавершені капітальні інвестиції в необоротні матеріальні активи, інші необоротні активи) і запаси, які безпосередньо використовуються в єдиному технологічному процесі виробництва продукції (надання послуг, виконання робіт), який визначає загальнодержавне значення підприємства, в обсязі, передбаченому технологічною документацією;

- активи, що тимчасово не використовуються у виробничому процесі, законсервовані об`єкти за наявності на підприємстві проекту плану розвитку підприємства (інвестиційної програми) з обґрунтуванням економічної доцільності їх подальшого ефективного використання в основній діяльності підприємства;

- активи, які не задіяні в технологічному процесі, але віднесені до об`єктів загальнодержавного значення.

Після дати вручення підприємству податкової вимоги, яка надсилається (вручається) платнику податку в порядку, визначеному статтею 59 Податкового кодексу України, не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати ним суми грошового зобов`язання наказом керівника підприємства затверджується рішення про проведення інвентаризації майна підприємства, склад інвентаризаційної комісії та дата інвентаризації. До складу інвентаризаційної комісії, яку очолює керівник підприємства, залучаються головні спеціалісти та інші фахівці, обізнані з відповідною технологією та організацією виробництва. Датою інвентаризації є дата не пізніше третього календарного дня від дати вручення підприємству податкової вимоги. Інвентаризація майна проводиться згідно з чинним законодавством і повинна бути завершена в строк до 15 календарних днів після визначеної наказом дати інвентаризації (п. 5 Положення №109/18847).

Пунктом 6 Положення №109/18847 встановлено, що результати інвентаризації узагальнюються на засіданні інвентаризаційної комісії та оформляються протоколом, який підписується всіма членами комісії та затверджується керівником підприємства.

На підставі матеріалів інвентаризації підприємство в п`ятиденний строк після затвердження результатів інвентаризації складає пооб`єктні переліки майна, що включається до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства, яке не підлягає приватизації, та майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, за відповідними формами, наведеними в додатках 1 та 2 до цього Положення. Під час формування переліків керуються вимогами пункту 4 цього Положення та частини другої статті 5 Закону України «Про приватизацію державного майна». Зазначені переліки майна підприємство подає на затвердження до органу, уповноваженого управляти таким державним майном (п. 7 Положення №109/18847).

В ході судового розгляду доказів проведення ДП «ПМЗ ім. О.М. Макарова» інвентаризації, в т.ч. складення переліків майна, що включається до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства, яке не підлягає приватизації, та майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, відповідно до Положення №109/18847, що також унеможливлює встановлення судом чи належить майно, яке описане контролюючим органом у податкову заставу, до складу цілісного майнового комплексу ДП «ПМЗ ім. О.М. Макарова» як державного підприємства, яке не підлягають приватизації.

При цьому, суд звертає увагу, що підпунктом 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено право контролюючих органів вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.

Згідно з п. 94.1 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки) (пп.94.2.8 п.94.2 ст.94 ПК України).

Тобто, однією з підстав для застосування арешту майна платника податків є відмова від проведення інвентаризації. Отже, контролюючий орган має право вимагати від платника податків провести такий захід, як інвентаризацію, а платник податків зобов`язаний здійснити таку інвентаризацію.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що відмова від проведення інвентаризації, навіть за наявності об`єктивних причин, призводить до негативних наслідків застосування арешту майна платника податків. Проте, законодавчо не передбачено надання судом дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, з підстав ухилення підприємства від проведення інвентаризації.

За положеннями частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судові витрати, сплачені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою, у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, а також відповідно до частини 2 статті 139 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О. М. Макарова» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, яке перебуває у податковій заставі відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення складено відповідно до вимог статті 243 КАС України 12.02.2021.

Суддя І.В. Юхно