Справа № 540/1344/21
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/1344/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Морської Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивача) звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 20.01.2021 р. №66;

- зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу період роботи з 05.07.1996 р. по 09.06.2000 року та період роботи з 08.09.1988 року по 23.08.1995 року та призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах згідно п.2 ст.114 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою від 02.04.2021р. позовна заява залишена без руху.

Ухвалою від 09.04.2021р. відкрите спрощене провадження без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 14.01.2021 року, звернувся до Відділу обслуговування громадян №4 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (м. Нова Каховка) із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 29.01.2021 року позивач отримав лист про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», серед підстав для відмови відповідач також вказує, що позивачем не надано документів, які б підтверджували проведення атестації робочих місць за період з 05.07.1996 року по 09.06.2000 року на Нюрбинськом будівельно-монтажному тресті Республіки Саха (Якутія) м. Нюрба та за період з 08.09.1988 року по 23.08.1995 року на Пересувній механізованій колоні №332 ВУ «Каховсільбуд». Оскільки, на думку відповідача, недостатньо пільгового стажу для призначення пенсії в 58 років, 20.01.2021 року відповідачем прийняте рішення № 66 про відмову в призначені пенсії позивачу за віком відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач вважає, що дії відповідача є протиправними, незаконними та такими, що порушують його права та інтереси, оскільки довідками, наданими відповідачу, підтверджується, що на вказаних підприємствах позивач обіймав посади, на яких організовував проведення будівельно-монтажних робіт, забезпечував дотримання технологічної послідовності виробництва тощо, здійснював керівництво робітниками 50% з яких користувалися правом на пільгове пенсійне забезпечення. Стверджує, що працівник не наділений засобами впливу на роботодавця щодо проведення атестації робочого місця, тому не може нести відповідальність за її не проведення.

Із вказаних підстава просить суд задовольнити позов.

Відповідач надіслав суду відзив, у якому заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що робітники, професія і посади яких передбачені в Списках № 1 і 2, користуються правом на пенсію за віком при умові, якщо їх праця в період роботи після введення в дію Закону України Про пенсійне забезпечення відповідає умовам (показникам), зазначеним у Списках, що повинно підтверджуватись результатами атестації робочих місць на підприємствах, установах організаціях. Тож, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Оскільки, документів які б підтверджували проведення атестації робочих місць позивачем не надано, пільговий стаж за Списком №2 становить 3 роки 11 місяців 15 днів: з 08.09.1988 по 15.11.1989 -1 рік 2 місяці 8 днів, з 16.11.1989 по 31.12.1991 - 2 роки 1 місяць 16 днів, з 01.01.1992 по 21.08.1992 7 місяців 21 день.

Із вказаних підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

14 січня 2021 року позивач звернувся до відділу обслуговування громадян №4 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (Нова Каховка), із заявою про призначення пенсії за віком, та надав трудову книжку серія НОМЕР_1 , диплом серії НОМЕР_2 , диплом серії НОМЕР_3 , військовий квиток НОМЕР_4 , а також:

- довідку від 17.12.1999 №426 про уточнюючий характер роботи або умов праці, необхідні для призначення пільгової пенсії , видану Нюрбинським будівельно - монтажним трестом Республіки Саха (Якутія) м.Нюрба, за період з 05.07.1996 по 09.06.2000 - виробництво: участок ГПС; виконував роботи виконроба (виконавці робіт, зайняті на роботах де було 50% підпорядкованих ним робітників які користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення); список №2, розділ XXVII, пункт 441;

- довідку від 23.10.2020 №01-09/340 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видану приватним акціонерним товариством Фірма Херсоноблагробуд, за період роботи з 08.09.1988 по 23.08.1995, на посаді майстра, та виконроба (організовував проведення будівельно-монтажних робіт, забезпечував дотримання технологічної послідовності виробництва тощо, здійснював керівництво робітниками 50% з яких користувалися правом на пільгове пенсійне забезпечення; список №2, розділ XXIX;

- довідку від 23.10.2020 №01-09/341, видану приватним акціонерним товариством Фірма Херсоноблагробуд, в якій зазначено що в архівах підприємства будь-які документи щодо проведення атестації робочих місць в ПМК-332 відсутні.

За наданими документами та відомостями реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж Позивача склав 37 років 3 місяці 5 днів.

За розглядом даних документів відповідач прийняв рішення оформлене протоколом від 20.01.2021р.

29.01.2021 року позивач отримав від Головного Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області лист про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з посиланням на те, що період роботи в колгоспі «Більшовик» з 12.06.1986 року по 31.08.1986 року та в колгоспі «Україна» з 10.06.1987 року по 25.09.1987 року, не зараховано до страхового стажу, так як відсутня інформація про відпрацьовані вихододні, запис в трудовій книжці, за період роботи в ПМК-302 тресту «Кримсільбуд» з 24.03.1981 року по 18.05.1981 року, не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (в записі про звільнення відсутній підпис керівника), тому не може бути врахований до страхового стажу. Також, відповідач вказує, що позивачем не надано документів, які б підтверджували проведення атестації робочих місць за період з 05.07.1996 року по 09.06.2000 року на Нюрбинськом будівельно-монтажному тресті Республіки Саха (Якутія) м. Нюрба та за період з 08.09.1988 року по 23.08.1995 року на Пересувній механізованій колоні №332 ВУ «Каховсільбуд». Тому пільговий стаж позивача за Списком №2 становить З роки 11 місяців 15 днів. Оскільки недостатньо пільгового стажу для призначення пенсії в 58 років, 20.01.2021 року Відповідачем прийнято рішення № 66 про відмову в призначені пенсії Позивачу за віком відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись із такою відмовою, позивач звернувся до суду.

У позові позивач просить суд зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу періоди його роботи з 05.07.1996 р. по 09.06.2000 року та з 08.09.1988 року по 23.08.1995 року, відтак суд досліджує правомірність відмови у зарахуванні до пільгового стажу позивача саме цих періодів.

Як слідує із спірного рішення, листа відповідача від 29.01.2021 року та відзиву на позов, причинами відмови у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи позивача з 05.07.1996 р. по 09.06.2000 року та з 08.09.1988 року по 23.08.1995 року стала відсутність документів на підтвердження атестації робочих місць позивача у вказаний період.

Надаючи оцінку правомірності такої відмови, суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.

Згідно з абзацом першим пункту 2 вищезазначеної статті пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII) на пільгових умовах право на пенсію за віком незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 р. за № 1451/11731 (далі Порядок № 383).

Пунктом 3 Порядку № 383 встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Позивач у період з 08.09.1988 року по 23.08.1995 року займав посаду майстра та виконроба (організовував проведення будівельно-монтажних робіт, забезпечував дотримання технологічної послідовності виробництва тощо, здійснював керівництво робітниками 50% з яких користувалися правом на пільгове пенсійне забезпечення) на Пересувній механізованій колоні №332, яка передбачена Списком №2, розділом XXIX.

Також у період з 05.07.1996 року по 09.06.2000 року займав посаду виконроба (виконавці робіт, зайняті на роботах де було 50% підпорядкованих ним робітників, які користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення) на Нюрбинськом будівельно-монтажному тресті Республіки Саха (Якутія) м. Нюрба, яка була передбачена списком №2, розділу XXVII, пунктом 441.

Зазначені обставини підтверджуються записами у трудовій книжці позивача № 21 23, 26-28 та довідками від 17.12.1999 №426, виданою Нюрбинським будівельно - монтажним трестом Республіки Саха (Якутія) м.Нюрба та від 23.10.2020 №01-09/340 виданою приватним акціонерним товариством Фірма Херсоноблагробуд.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992р. № 442 та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Суд відмічає, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020р. по справі № 520/15025/16-а прийшла до наступного висновку:

«…58. Отже, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII.

Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

59. При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

60. Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник…».

Як слідує із довідки Приватного акціонерного товариства «Фірма Херсоноблагробуд» від 23.10.2020 №01-09/340 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 за період роботи з 08.09.1988 по 23.08.1995, на посаді майстра, та виконроба (організовував проведення будівельно-монтажних робіт, забезпечував дотримання технологічної послідовності виробництва тощо, здійснював керівництво робітниками 50% з яких користувалися правом на пільгове пенсійне забезпечення; список №2, розділ XXIX.

У додатку до довідки Приватного акціонерного товариства «Фірма Херсоноблагробуд» від 23.10.2020 №01-09/341 зазначено: «… Посади, на яких ОСОБА_1 працював з 08,09.1988 р. по 23.08.1995 р., після 21.08.1992 р. надають право на зарахування трудового стажу до Списку № 2 за умови проведення атестації робочих місць. … Відповідно до наданої ОСОБА_1 архівної довідки від 01.09.2020 р. № 07- 01/П-909 документи щодо проведення атестації робочих місць до архівного відділу Новокаховської міської ради не надходили. В архівах ПрАТ «Фірма Херсоноблагробуд» будь-які документи щодо проведення атестації робочих місць в ПМК-332 відсутні…».

Враховуючи наведені вище обставини та висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19.02.2020р. по справі № 520/15025/16-а, суд приходить до висновку про безпідставність відмови пенсійного органу у зарахуванні позивачу до пільгового стажу роботи за списком №2 період роботи з 08.09.1988 по 23.08.1995, на посаді майстра, та виконроба.

Також судом встановлено, що згідно довідки від 17.12.1999 №426 про уточнюючий характер роботи або умов праці, необхідні для призначення пільгової пенсії, виданої Нюрбинським будівельно - монтажним трестом Республіки Саха (Якутія) м.Нюрба, за період з 05.07.1996 по 09.06.2000 - виробництво: участок ГПС; ОСОБА_1 виконував роботи виконроба (виконавці робіт, зайняті на роботах де було 50% підпорядкованих ним робітників які користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення); список №2, розділ XXVII, пункт 441.

Оскільки у періоди з з 05.07.1996 по 09.06.2000 позивач працював на посаді прораба (виконроба) в Нюрбинському будівельно - монтажному тресті Республіки Саха (Якутія), яке знаходиться на території Російської Федерації, тому питання щодо можливості зарахування цих періодів роботи до пільгового стажу за відсутності висновків атестації, слід розглядати у відповідності до положень Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14 січня 1993 року.

Згідно статті 6 Угоди від 14 січня 1993 року працівники Сторони виїзду, які працюють на території Сторони працевлаштування, користуються правами та виконують обов`язки, що встановлені трудовим законодавством Сторони працевлаштування (включаючи питання трудових відносин, колективних договорів, оплати праці, режиму робочого часу та часу відпочинку, охорони та умов праці та інші). Трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Відповідно до статті 7 Угоди від 14 січня 1993 року питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі - Угода про гарантії) та двосторонніми угодами в цій галузі.

Статтею 1 Угоди про гарантії передбачено, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Зі змісту наведених норм вбачається, що пенсія призначається за нормами законодавства країни, де проживає особа, а стаж набутий на території однієї із зазначених в Угоді держав, зараховується до пільгового у разі, якщо такий стаж взаємно визначений Сторонами.

На території Російської Федерації обов`язкове здійснення атестації робочих місць регулювалося Положенням про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Мінпраці Росії від 24.03.1997 № 12, Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими наказами Міністерства охорони здоров`я Російської Федерації від 31.08.2007 N 569 та від 26.04.2011 № 342н тощо.

За наведених обставин суд вважає, що відповідач, відмовляючи позивачу у зарахуванні періоду роботи для призначення пенсії за вислугу років, діяв недобросовісно та необґрунтовано, не врахував усіх обставин та положень законодавства, що мають значення для призначення пенсії позивачу, як наслідок, допустив неналежний розгляд поданої ним заяви і документів та, відповідно, прийняв необґрунтоване рішення про відмову позивачу у зарахуванні певних періодів роботи до стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, у зв`язку із чим таке рішення підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до пунктів 1.1 та 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1 , що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за N 1566/11846№13-1, управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі є органом, що приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Отже, обов`язок щодо обрахування загального стажу роботи особи та стажу зі шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на пільгову пенсію, покладено на орган Пенсійного фонду України, а тому для вирішення питання щодо призначення та виплати пенсії слід встановити всі необхідні умови, яким має відповідати позивач для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На підставі викладеного слід дійти висновку про зобов`язання відповідача вирішити питання про призначення позивачу пенсії із урахуванням висновків суду.

Частиною 3 статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 20.01.2021 р. №66.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73036) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ), що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах період роботи з 08.09.1988 року по 23.08.1995 року в Пересувній механізованій колоні №332 ВУ «Каховсільбуд» та період роботи з 05.07.1996 р. по 09.06.2000 року на Нюрбинськом будівельно-монтажному тресті Республіки Саха (Якутія) м. Нюрба та вирішити питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73036) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Г.М. Морська

кат. 112010201