Справа № 308/5866/21
Суддя: Шумило Н. Б.
Дата ухвалення: 2021-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/5866/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі

головуючого судді - Шумило Н.Б.

за участю секретарів судового засідання - Луцак В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 25.04.2021 року, серії ЕАН №4119086, винесену сержантом поліції Відділу поліції №1 (м.Мукачево) Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області Станкович Павлом Руслановичем.

Позов обґрунтовує тим, що 25.04.2021 року, він помив на мийці належний йому автомобіль та вирушив в м.Берегово. В районі обіду його зупинив співробітник патрульної поліції, який під час зупинки вказав, що на задньому номерному знаку його автомобіля погано видно одну цифру. Позивач зазначає, що він пояснював працівнику поліції, що мив машину "Кархер", тобто апаратом високого тиску і можливо від цього частина цифри трохи пошкодилася, при чому на стільки, що він цього не помітив, але вважає, що цифру видно і навіть з відстані 20 м. Зазначає, що цифру було видно, але щоб в подальшому уникнути таких ситуацій, повідомив працівнику поліції, що на наступний день у понеділок замінить номерний знак, оскільки в неділю все закрито і зробити це неможливо, що і було зроблено ним у понеділок 26.04.2021 року. Однак, не дивлячись на це, 25.04.2021 року сержантом поліції Відділу поліції №1 (м.Мукачево) Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області поліцейським Станкович Павлом Руслановичем було винесено щодо нього постанову серії ЕАН № 4119086 за ч.6 ст.121 КУпАП та накладено штраф 850 грн.00 коп. Позивач вважає вказану постанову незаконною та протиправною, такою що порушує його права, адже жодних правопорушень він не вчиняв. Позивач зазначає, що відповідачем по справі не було роз`яснено йому передбачених ст.268 КУпАП прав, зокрема, наступних його прав: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення (в тому числі письмово), подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, тощо. Також відповідачем порушено вимоги щодо порядку відкритого розгляду справи, винесення відповідної постанови за наслідками розгляду справи. Вказує, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не містить всіх передбачених для неї реквізитів, зокрема у ній відсутні дані щодо порядку її оскарження.

Процесуальні дії по справі:

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.05.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху. При цьому, 26.05.2021 року позивач подав заяву, якою усунуті недоліки, зазначені в ухвалі судді.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.05.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду, про що повідомлено учасників справи.

07.06.2021 року на електронну адресу суду та 09.06.2021 року поштовими засобами зв`язку від Головного управління Національної поліції в Закарпатській області надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач вказує, що поліцейським відділу поліції №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області сержантом поліції Станкович Павлом Руслановичем було виявлено правопорушення, вчинене позивачем, внаслідок чого було складено постанову серії ЕАН № 4119086 від 25.04.2021 року та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП. На місці вчинення адміністративного правопорушення, поліцейським відділу поліції № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області Станкович П.Р. було зроблено фото автомобіля, яким керував позивач, з пошкодженою цифрою номерного знака, копію якого відповідач долучив до відзиву. Зазначив, що оскаржувана постанова складена відповідачем відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, посилання позивача на порушення ГУНП в Закарпатській області законодавства в даному випадку є безпідставними, необгрунтованими, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

07 червня 2021 року позивачем на підставі ст.93 КАС України було заявлено клопотання про його допит як свідка. Суд, керуючись положеннями ст.ст. 93, 216 КАС України, клопотання позивача задовольнив.

Допитаний як свідок в порядку ст.216 КАС України позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні 07.06.2021 року пояснив, що 25.04.2021 року він прямував на автомобілі Opel Vectra, номерний знак НОМЕР_1 , з м.Мукачево в м.Берегово. Був зупинений працівниками поліції у зв`язку із тим, що в нього на автомобілі не горіли лампочки ближнього світла, проте за даним фактом протокол на нього складено не було. Працівники поліції обійшли транспортний засіб, перевірили номер кузова та звернули увагу, що на задньому номерному знаку відсутня частинка цифри. Також, зазначив, що перед поіздкою 25.04.2021 року був на мийці, помітив, що відлетіла якась чорна частинка, але враховуючи, що це була неділя не мав можливості замінити номерний знак у цей же день і не міг відмінити поізку. Разом з тим вважає, що незважаючи на відсутність частинки цифри можна було здогадатись, що це цифра «7». Номерний знак ним був замінений відразу на наступний день.

У судове засідання, призначене на 10.06.2021 року позивач не з`явився, про дату, місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву згідно якої просить розгляд справи завершити за його відсутності, позов просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання свого повноважного представника не направив, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Разом з тим, в силу вимог ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У відповідності до вимог ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що 25 квітня 2021 року поліцейським Відділу поліції №1 (м.Мукачево) Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області сержантом поліції Станкович Павлом Руслановичем відносно ОСОБА_1 винесено постанову серії ЕАН №4119086 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.6 ст.121 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Згідно постанови серія ЕАН №4119086 від 25.04.2021 року ОСОБА_1 25.04.2021 року о 11:16 год. у Мукачівському районі по трасі М24 30 км керував транспортним засобом Opel Vectra, номерний знак НОМЕР_1 , з пошкодженим номерним знаком, а саме з пошкодженою цифрою, що не дає змогу ідентифікувати його на відстані, чим порушив п.2.9.в ПДР - керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символ номерного знака з відстані 20 метрів та вчинив правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП.

Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів:

Заслухавши пояснення позивача, допитаного як свідка, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного висновку.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП), Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР) та ст.286 КАС України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, а саме адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 2 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною шостою ст.121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Згідно з п. 2.9. «в» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:

не належить цьому засобу;

не відповідає вимогам стандартів;

закріплений не в установленому для цього місці;

закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м;

неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, частина друга статті 44-3, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст.251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.ч. 1-3 ст.73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно із вимогами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідно до положень ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином, приписами ч.3 ст.283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності ж в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото чи відеозапис, з точки зору процесуального законодавства статті 73 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Так, до відзиву відповідачем долучено фото автомобіля, яким, як зазначає відповідач, керував позивач на момент складення протоколу. Разом з тим, в оскаржуваній постанові серії ЕАН №4119086 від 25.04.2021 року не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото правопорушення, у зв`язку із чим надане відповідачем фото не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Також, у графі 7 постанови «до постанови додаються» відсутні відомості про долучення до неї фото. В силу положень ч.1 ст.74 КАС України суд не приймає до уваги наданий відповідачем доказ.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16, від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 27.02.2020 у справі № 344/4629/16-а, від 05.03.2020 у справі № 607/7987/17.

Як слідує із змісту позовної заяви та із показань ОСОБА_1 , який був допитаний як свідок в порядку ст.216 КАС України, останній не заперечує, що цифра "7" на задньому номерному знаку його автомобіля була трішки пошкоджена, проте заперечує той факт, що такої не було видно з відстані 20 метрів. Вказує, що можна було визначити символ цифри «7».

Належних та допустимих доказів того, що відповідачем проводились заміри, в результаті яких було встановлено, що символи номерного знака з відстані 20 м не можливо чітко визначити, внаслідок того, що такий закритий іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забруднений, під час судового розгляду не здобуто та відповідачем не надано.

Крім того, позивач вказує, що йому не було роз`яснено його права, передбачених ст.268 КУпАП.

Згідно п.4 розділу ІV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції № 1376 від 06.11.2015 р оку під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Положеннями ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Із копії постанови серії ЕАН №4119086 від 25.04.2021 року вбачається, що в графі 8 «права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КупАП мені роз`яснено» відсутній підпис особи, також не зазначено, що особа відмовилася від підпису. Доказів того, що позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП суду надано не було. Наведене свідчить про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, закріпленій в ст.62 Конституції України - презумпції невинуватості.

Згідно закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Вказана позиція висловлена також у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а.

Позивач заперечує порушення ним п.2.9.в Правил дорожнього руху, та зазначає, що на транспортному засобі, яким він керував, номерні знаки було видно з відстані 20 метрів, надане відповідачем фото суд не бере до уваги в силу положень ч.1 ст.74 КАС України, оскільки в оскаржуваній постанові серії ЕАН №4119086 від 25.04.2021 року не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото правопорушення, та таке фото є недопустимим доказом, в той же час, жодних інших належних та допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.6 ст.121 КУпАП відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, надано не було.

Таким чином, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства») оскільки відомості, зазначені в постанові, не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Беручи до уваги наведене, а також те, що будь-яких належних і допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили про те, що позивач ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП, відповідачем до суду надано не було, враховуючи, що під час винесення постанови було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та не роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до положень ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, з врахуванням з`ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд приходить до висновку, що оспорювана постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення належним чином доведена не була, фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення, доводи позивача, якими він заперечує правомірність складеної постанови відповідачем не спростовані.

Враховуючи ч. 1 ст. 136 КАС України, у зв`язку з задоволенням позову, сплачений судовий збір в розмірі 454,00 гривень, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 24.05.2021 року, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь позивача.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.2, 3, 5, 9, 72, 75-77, 90, 286, 293 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови,- задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАН №4119086 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксоване не в автоматичному режимі від 25.04.2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч.6 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, , місцезнаходження: Закарпатська обл., м.Ужгород, вул. Ф.Ракоці,13.

Повне рішення суду складено - 10.06.2021 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило