Справа № 204/476/21
Суддя: Приваліхіна А. І.
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/476/21
Провадження № 2-а/204/20/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Приваліхіної А.І.,

за участю секретаря судового засідання - Сокола Д.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Догонова Владислава Віталійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Догонова В.В., із вимогою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення (а. с. 1-4).

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 19 січня 2021 року він рухався на своєму автомобілі Volkswagen Bora (2002 року випуску), державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по пров. Казахському у м. Дніпрі, де інспектором УПП в Дніпропетровській області Догоновим В.В. йому було подано сигнал з вимогою про зупинку, яку він відразу виконав. Відповідачем, на його прохання, було повідомлено причину зупинки - «орієнтування, оскільки хтось чув постріли». На вимогу відповідача він показав вміст багажнику та відповідні документи водія. Після чого відповідачем було повідомлено, що він керує автомобілем, на якому відсутні задні бризковики. Зазначає, що він відповідачеві пояснив, що даною конструкцією автомобіля не передбачено бризковики. Відповідачем було проігноровано дану інформацію та складено на нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАН № 36833332 від 19 січня 2021 року за порушення п. е) п. п. 31.4.7 ПДР, тобто відсутність бризковиків, відповідальність за яке передбачена за ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 340 гривень. З цих підстав вважає, що вказана постанова складена протиправно і підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Ухвалою суду від 29 січня 2021 року позовну заяву залишено без руху, позивачеві надано строк для усунення недоліків (а. с. 22).

01 лютого 2021 року недоліки зазначені в ухвалі суду від 29 січня 2021 року, позивачем усунуто (а. с. 24-25).

01 лютого 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін (а. с. 26).

02 березня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача (а. с. 34-35), в якому він позовні вимоги не визнає, проти задоволення позову заперечує. В обґрунтування відзиву зазначає, що в діях позивача містяться ознаки порушення вимог п. е) пп. 31.4.7 ПДР. Такі дії позивачем були скоєні в присутності поліцейського й останній бачив їх вчинення на власні очі, тому ним було прийнято рішення про зупинку такого транспортного засобу та розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується показаннями поліцейських, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог ПДП, і які є незацікавленими особами в результатах розгляду справи. Зазначає, що в основу прийнятого відповідачем рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та складення відносно нього оскаржу вальної постанови були покладені фактичні дані у вигляді відеозапису із фіксацією вчиненого позивачем правопорушення. Тому вважає, що викладені в позовній заяві пояснення позивача є нічим іншим як спробою останнього уникнути відповідальності.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Обґрунтування надав аналогічні тексту позовної заяви.

Відповідач у судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву прохав суд розглянути справу за його відсутності та у відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а. с. 35 на звороті).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приписами ч. 1 ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Нормами ст. 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст. 288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов`язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Судом встановлено, що 19 січня 2021 року о 14 годині 07 хвилин відповідачем винесено постанову серії ЕАН № 3683332 про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП (а. с. 7-8). У вказаній постанові зазначено, що позивач 19 січня 2021 року о 13 годині 39 хвилин по пров. Казахському, 1 у м. Дніпрі керував транспортним засобом Volkswagen Bora, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , без задніх бризковиків, чим порушив вимоги п. е) п. п. 31.4.7 ПДР, тобто керував транспортним засобом, у якого відсутні передбачені конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризговики та на останнього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Вказана постанова не містить відомостей щодо ознайомлення позивача з вимогами ст. 286 КУпАП та відомостей щодо її отримання останнім.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем на обґрунтування своїх позовних вимог надано копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Volkswagen Bora, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а. с. 5-6), відповідно до якого його транспортний засобі випущений у 2002 році. Також позивачем надано копії з ілюстрованого практичного посібника «Автомобили Volkswagen Golf 4, Bora, Jetta (1997-2005). Эксплуатация, обслуживание, ремонт» (видавництва ООО «Мир Автокниг», 2008), відповідно до якого конструкція транспортного засобу Volkswagen Bora 2002 року випуску, не передбачає грязезахисні фартухи і бризговики. Дані доводи позивача відповідачем не спростовано.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Однак в самій оскаржувальній постанові не міститься інформації про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення та до постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, копія такого відеозапису не додана. Більш того, така копія відеозапису правопорушення не долучена відповідачем до відзиву на позовну заяву, про яку в ньому зазначено, через що, працівниками апарату суду складено відповідний акт.

Також, відповідач в обґрунтування правомірності прийнятого ним рішення, посилається на свідчення поліцейських, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог ПДР та, які у встановлений законодавством спосіб відреагували на виявлене правопорушення. Однак дані твердження відповідача не можуть бути доказом у справі, оскільки про наявність свідків у постанові про накладення адміністративного стягнення відносно позивача відповідачем не зазначено. Крім того, працівники поліції, які у встановлений законодавством спосіб відреагували на виявлене правопорушення, є зацікавленими особами в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Натомість, цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. На підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах. Обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Такий правовий висновок викладений у Верховним Судом у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 161/5372/17.

Оскільки відповідачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що позивачем 19 січня 2021 року, о 14 годині 07 хвилин у м. Дніпрі, по пров. Казахському, 1 було порушено вимоги п. п. «е» п. 31.4.7 ПДР, тобто не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та не доведена правомірність винесеної ним постанови та накладення на позивача штрафу, натомість останнім даний факт спростовано наданими доказами, суд дійшов переконливого висновку про те, що слід скасувати оскаржувану постанову, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП за постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 3683332 від 19 січня 2021 року, підлягає закриттю.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, оскільки відповідач є службовою особою Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, де він проходить службу, яке є суб`єктом владних повноважень, та яке несе відповідальність за своїх службових осіб, то понесені позивачем судові витрати у розмірі 454 гривні підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 262, 286 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до інспектора 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Догонова Владислава Віталійовича (49000, м. Дніпро, пл. Троїцька, буд. 2-А) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 3683332 від 19 січня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КАС України, протягом десяти днів зо дня його проголошення або протягом десяти днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні.

Рішення суду набирає законної сили протягом десяти днів зо дня його проголошення або протягом десяти днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя А.І. Приваліхіна