Справа № 140/4901/21
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2021-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви в частині позовних вимог

11 червня 2021 року ЛуцькСправа № 140/4901/21

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Плахтій Н.Б., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Любешівської районної державної адміністрації Волинської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління соціального захисту населення Любешівської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати з 17.07.2018 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та зобов`язання провести з 17.07.2018 нарахування та виплату позивачу щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі, що дорівнює 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, та здійснювати таке нарахування та виплату в подальшому.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Підставою для залишення позову ОСОБА_1 без руху слугували пропуск позивачем строку звернення до суду з позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання здійснити нарахування та виплату з 17.07.2018 щомісячної грошової допомоги та не подання позивачем заяви про поновлення строку звернення до суду, не сплата судового збору в розмірі 908,00 грн та не подання до суду оригіналу платіжного документу (платіжного доручення, квитанції, тощо) або надання інших документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а також не подання належним чином засвідчених копій документів, які додані до позовної заяви.

Копію зазначеної ухвали позивач отримав 29.05.2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення документів.

Позивачем на виконання ухвали судді від 19.05.2021 надіслано копії посвідчення та довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про наявність у нього ІІ групи інвалідності.

Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» наведений вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях. Так, відповідно до пункту 9 даної статті Закону України «Про судовий збір» особи з інвалідністю І та ІІ груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю звільняються від сплати судового збору.

Оскільки ОСОБА_1 надав копію посвідчення особи, яка має інвалідність серії НОМЕР_1 , а також копію довідки МСЕК до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №682344 про наявність у нього ІІ групи інвалідності, тому позивач при поданні до суду позовної заяви звільнений від сплати судового збору.

Однак, суд зазначає, що позивач не в повному обсязі усунув недоліки, зазначені в ухвалі судді від 19.05.2021, зокрема не подав заяви про поновлення строку звернення до суду за період з 17.07.2018.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до суду з даним позовом 07.05.2020, що стверджується датою оформлення поштового відправлення на конверті, у якому було скеровано позов до суду, тобто за межами шестимісячного строку, встановленого ч.2 ст.122 КАС України.

При цьому, в тексті позовної заяви позивач стверджує, що шестимісячний строк звернення до суду в даному випадку не застосовується, оскільки щомісячні соціальні виплати за минулий час не обмежуються строком. Тобто, фактично позивач вказує про дотримання строку звернення до суду з цим позовом, оскільки такий позов може бути поданий без обмеження будь-яким строком.

При вирішенні питання дотримання ОСОБА_1 строку звернення до суду з даним позовом суд враховує правову позицію, викладену Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19, відповідно до якої «пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Крім того, встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою. До того ж, за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі».

Оскільки виплата грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», здійснюється щомісячно, тому позивач не міг не знати про невиплату такої допомоги відповідачем з 17.07.2018.

Відтак, позивач пропустив строк звернення до суду з позовними вимогами за період з 17.07.2018 та не надав суду доказів наявності поважних причин його пропуску.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Оскільки недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі судді Волинського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 про залишення позовної заяви без руху у встановлений суддею строк позивачем не усунуті, ним не заявлено клопотання про продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви, при цьому позовна заява в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання провести з 17.07.2018 нарахування та виплату позивачу щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі, що дорівнює 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, подана з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, тому суд дійшов висновку про повернення позовної заяви позивачу у частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання здійснити нарахування та виплату щомісячної грошової допомоги за період з 17.07.2018 по 06.11.2020.

Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Любешівської районної державної адміністрації Волинської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії за період з 17.07.2018 по 06.11.2020 повернути позивачеві.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н.Б.Плахтій