Справа № 755/9365/21
Суддя: Виниченко Л. М.
Дата ухвалення: 2021-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №:755/9365/21
Провадження №: 2-а/755/213/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., вивчивши адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві Рябцева М.В., третя особа: Управління патрульної поліції в м. Києві про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до поліцейського роти № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві Рябцева М.В., третя особа: Управління патрульної поліції в м. Києві про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2021 року справу № 755/9365/21 передано на розгляд головуючій судді Виниченко Л.М.

Вивчивши позовну заяву встановлено, що дана справа не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва з наступних підстав.

Зі змісту позовної заяви убачається, що позивач адресою місця свого зареєстрованого проживання зазначає АДРЕСА_1 , а фактичним місцем проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідно вимог ч. 1 ст. 25 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Як убачається із доданої до позовної заяви копії паспорта позивача, останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Довідки від 24.02.2020 року № 3004- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, якою документований ОСОБА_1 убачається, що фактичним місцем проживання/перебування позивача ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 .

Обґрунтовуючи підсудність справи Дніпровському районному суду м. Києва, позивач посилається на вищевказану довідку від 24.02.2020 року № 3004- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що підтверджує його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Дніпровського району м. Києва.

Натомість, вирішуючи питання щодо підсудності справи Дніпровському районному суду м. Києва, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до преамбули Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», цей Закон відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.

Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи; документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист; документ, до якого вносяться відомості про місце перебування, - довідка про звернення за захистом в Україні.

22 листопада 2014 року набрав чинності Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», яким відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно положень ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Так, форма довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затверджена постановою Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» від 01.10.2014 № 509, абзацом 2 пункту 1 якої визначено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно з пунктом 9 Правил реєстрації місця проживання, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207 (в редакції, яка була чинна до 15.08.2017 року включно), відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

Проте, 09.08.2017 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 579 Про внесення зміни до пункту 9 Правил реєстрації місця проживання, якою внесено зміни до пункту 9 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», а саме виключено в абзаці першому слова «та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи». Вказана постанова набрала з чинності 16.08.2017 року.

Отже, з 16.08.2017 року довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не належить до переліку документів, до якого вноситься інформація про зареєстроване місце перебування особи.

При цьому, суд вважає також за необхідне зазначити, що відповідно до висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 826/319/17, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (на відміну від документу, до якого вносяться відомості про місце проживання - в контексті Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207) не посвідчує право користування житлом за адресою, зазначеною у цій довідці.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, надана позивачем довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24.02.2020 року № 3004- не є документом, який в розумінні вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та Правил реєстрації місця проживання, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207, підтверджує зареєстроване місце проживання/перебування позивача за адресою: АДРЕСА_2 , а відтак підстави вважати, що позивач наділений правом звернення із вказаним позовом до Дніпровського районного суду м. Києва відсутні.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За вищевикладених обставин, оскільки зареєстроване місце проживання позивача територіально знаходиться поза межами Дніпровського району м. Києва, місце знаходження відповідача територіально відноситься до Солом`янського району м. Києва, даний спір не може бути прийнятий до провадження Дніпровським районним судом м. Києва у зв`язку з непідсудністю, а тому, враховуючи фактичне місце проживання позивача ОСОБА_1 в м. Києві, суд приходить до висновку, що справу слід передати на розгляд за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва за місцем знаходження відповідача, що відповідає положенням ст. 25 КАС України.

Керуючись ст. ст. 25, 29, 294 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу № 755/9365/21 (Провадження № 2-а/755/213/21) за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві Рябцева М.В., третя особа: Управління патрульної поліції в м. Києві про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення передати на розгляд за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя