Справа № 520/4905/19
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2021-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 р. Справа № 520/4905/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.02.2021, головуючий суддя І інстанції: Тітов О.М., м. Харків по справі № 520/4905/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач), в якому просив суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області які полягають у зменшенні розміру пенсії з надбавками ОСОБА_1 за рахунок виплати лише 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року з 01.01.2018 року та за рахунок виплати лише 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року з 01.01.2019 року протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 р. з 01.01.2018 р., здійснити виплату ОСОБА_1 суму недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 року та з 01.01.2019 року однією сумою, з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу з 01.01.2018 року і з 01.01.2019 р. розрахував її розмір за методикою відповідно ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати», подати протягом п`ятнадцяти днів, з дня набрання рішення суду законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч.1 ст. 382 КАС України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/4905/19 від 27.04.2020 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 та виплати лише 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року, з 05.03.2019 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, з 05.03.2019 року, здійснивши виплату недоплаченої частини основного розміру пенсії з 05.03.2019 року, з урахуванням проведених платежів, однією сумою з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу, розрахував її розмір за методикою відповідно ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.06.2020 апеляційну скаргу відповідача на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 повернуто скаржнику.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2020 апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 - залишено без змін.

01.02.2021 до Харківського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява в порядку ст.ст. 382, 383 КАС України, в якій представник позивача просить суд:

- визнати бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 у справі №520/4905/19 в повному обсязі протиправною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області негайно (без відстрочення) здійснити виплату ОСОБА_1 суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 05.03.2019 однією сумою з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу, розрахувавши її розмір за методикою відповідно ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати».

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати протягом п`ятнадцяти днів, з дня набрання ухвалою законної сили, звіт про виконання судового рішення (ч.1 ст. 382 КАС України).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.02.2021 року заяву представника позивача в порядку ст.ст. 382, 383 КАС України по справі №520/4905/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто заявнику.

Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.02.2021 року у справі № 520/4905/19 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для повернення заяви, поданої відповідно до ст.ст. 382, 383 КАС України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 294 Кодексу адміністративного судочинства України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Відповідно до ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши ухвалу суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем в порушення вимог пункту 9 частини 2 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України не надано документ про сплату судового збору та не зазначено підстав для звільнення від сплати судового збору, а тому подана позивачем в порядку ст. 383 КАС України заява від 01.02.2021 в частині не відповідала вимогам, визначеним п. 9 ч. 2 ст. 383 КАС України та підлягає поверненню. Повертаючи заяву в частині вимог у відповідності до ст. 382 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що звертаючись до суду, представник позивача об`єднав у заяві вимоги як в порядку ст.382, так і в порядку ст. 383 КАС України, при цьому, суд позбавлений правової можливості здійснити повернення поданої заяви відносно частини вимог в порядку ст. 383 КАС України та виокремити в інше провадження розгляд вимог в порядку ст.382 КАС України.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Таким чином, у відповідності до приписів п. 9 ч. 2 ст. 383 КАС України разом із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду підлягає наданню документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

У свою чергу, як визначено в ст. 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до вимог статті 2 вказаного Закону, платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» врегульовано, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

При цьому, подана у даній справі в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України заява до передбаченого частиною 2 статті 3 Закону «Про судовий збір» вичерпного переліку заяв за подання яких судовий збір не справляється, не відноситься.

З системного аналізу викладених положень, вбачається, що на позивача покладено обов`язок сплати судового збору за подання відповідної заяви до суду як процесуальним законодавством, так і Законом України «Про судовий збір».

Належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у позивача закріплених у статті 5 Закону «Про судовий збір» пільг останній не надав.

Втім, позивачем, в порушення вимог пункту 9 частини 2 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України документа про сплату судового збору не надано, підстав для звільнення його від сплати судового збору не зазначено.

Таким чином, враховуючи те, що подана позивачем в порядку ст. 383 КАС України заява ОСОБА_1 не відповідала вимогам, визначеним п. 9 ч. 2 ст. 383 КАС України у відповідності до вимог ч. 5 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України така заява підлягала поверненню.

Аналогічні висновки щодо необхідності сплати судового збору за подання заяви в порядку статті 383 КАС України відображені також у постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 807/220/18, від 25.06.2020 у справі № 0240/2226/18-а.

Крім цього, керуючись принципом верховенства права, гарантованим ст. 8 Конституції України та ст. 6 КАС України, суд на підставі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Колегія суддів зазначає, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм. Принцип юридичної визначеності застосовується не тільки щодо сторін провадження, а й до національних судів" (див. рішення від 21 жовтня 2010 року у справі "Дія-97" проти України" (Diya 97 v. Ukraine), заява № 19164/04, п. 47, з подальшими посиланнями).

Тобто, встановлені процесуальним кодексом вимоги щодо змісту та форми заяви обов`язкові до виконання усіма учасниками процесу та їх дотримання перевіряється судом.

Разом з тим, щодо наявності підстав для сплати судового збору за подання заяви в порядку статті 382 КАС України та повернення такої заяви позивачу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною восьмою статті 382 КАС України передбачено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

При цьому, приписами ст. 382 КАС України не передбачено надання документу про сплату судового збору за подання заяви у порядку цієї статті.

Разом з тим, приписами статті 4 Закону України «Про судовий збір» не передбачено ставки судового збору за звернення із заявою в порядку контролю за виконанням судового рішення.

Отже, з аналізу вищевказаних норм слідує, що на позивача не поширюється обов`язок сплати судового збору за звернення до суду із заявою в порядку контролю за виконанням судового рішення у відповідності до ст. 382 КАС України.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року в справі № 2а/0470/2563/12, від 22 січня 2020 року у справі № 440/207/19.

Разом з тим, висновки суду першої інстанції про те, що об`єднання позивачем в одній заяві вимог, передбачених як статтею 382 КАС України, так і статтею 382 КАС України не дає змогу здійснити повернення заяви поданої відповідно до ст. 383 КАС України та виокремити в інше провадження розгляд вимог в порядку ст. 382 КАС України, колегія судді вважає помилковими, оскільки приписами КАС України такої заборони не передбачено.

Крім того, підстав для повернення заяви в частині вимог відповідно до ст. 382 КАС України судом першої інстанції не зазначено.

Враховуючи вищезазначене, судом першої інстанції при постановленні ухвали про повернення заяви позивачу не було враховано приписів ст. 382 КАС України, Закону України «Про судовий збір», а тому колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції виніс передчасну ухвалу про повернення заяви, поданої в порядку ст.ст. 382, 383 КАС України позивачу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З урахуванням встановлених обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що через неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 09.02.2021 по справі №520/4905/19 підлягає скасуванню, а справа направленню до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.02.2021 по справі №520/4905/19 скасувати.

Справу № 520/4905/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва З.О. Кононенко