Справа № 200/2419/21-а
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2021-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2021 р. Справа№200/2419/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

05 березня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Донецькій області), надісланий на адресу суду 02 березня 2021 року, в якому позивач просив:

1. визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області при перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 , які полягають у

зменшенні відсоткового значення розміру пенсії з 90% до 70% суми грошового забезпечення,

зменшенні розміру пенсії за рахунок виплати з 05 березня 2019 року 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року;

2. зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 :

- перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% суми грошового забезпечення, та здійснити виплату однією сумою з урахуванням раніше виплачених сум;

- перерахунок та виплату пенсії з 05 березня 2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, однією сумою з урахуванням раніше виплачених сум.

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

09 березня 2021 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження в адміністративній справі № 200/2419/21-а; вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановив строк для подання заяв по суті справи; витребував у відповідача докази.

Про відкриття провадження у справі сторони повідомлені в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС), що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 262 КАС розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження у випадках, визначених ст. 263 цього Кодексу, розпочинається через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 КАС).

02 квітня 2021 року відповідач надав відзив на позовну заяву.

12 квітня 2021 року суд постановив ухвалу, якою відмовив у задоволенні заяви відповідач про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що йому призначена пенсія за вислугу років в розмірі 90% сум грошового забезпечення.

У зв`язку зі зміною розміру складових грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, позивачу проведений перерахунок пенсії, внаслідок чого її розмір зменшено до 70% сум грошового забезпечення.

Крім того, під час проведення перерахунку пенсії відповідач зменшив її розмір внаслідок виплати з 05 березня 2019 року 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Такі дії відповідача позивач вважає протиправними, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на позовну заяву.

Відповідач наголошував, що відповідно до ст. 8 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262) виплата пенсій забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Покликаючись на рішення Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 та від 02 березня 1999 року № 2-рп/99, відповідач зазначав, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантуванням права кожного на достатній життєвий рівень; доводить, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

Стверджував, що внаслідок змін в законодавстві визначений ст. 13 Закону № 2262 максимальний розмір пенсії за вислугу років зменшений до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

На переконання відповідача, такі зміни не призвели до зниження розміру пенсії, а навпаки мали наслідком її збільшення, що унеможливлює порушення прав позивача.

Доводив, що діяв згідно з приписами постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служи, та деяким іншим категоріям осіб», яка на час виникнення спірних правовідносин була чинною і неконституційною не визнавалася.

На цих підставах відповідач просив відмовити в позові.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

На виконання вимог ст. 90 КАС суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Постійне місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить штамп про реєстрацію місця проживання, проставлений у паспорті.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010) зареєстроване як юридична особа 27 червня 2002 року.

ОСОБА_1 довічно призначена пенсія за вислугу років, про що свідчить пенсійне посвідчення серії НОМЕР_3 , видане Пенсійним фондом України 02 березня 2011 року.

Дослідивши пенсійну справу ОСОБА_1 , суд встановив такі обставини.

Позивач проходив службу в Державному департаменті з питань виконання покарань.

30 грудня 2010 року полковник ОСОБА_1 , начальник СІЗО начальник арештного дому Артемівського слідчого ізолятора, був звільнений за ст. 65 п. а, маючи вислугу років 38 років.

Як свідчить повідомлення про призначення пенсії (пенсійна справа № , Департамент з питань виконання покарань) від 16 лютого 2011 року № 1207/05, відповідно до Закону № 2262 ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років.

При обчисленні пенсії позивача пенсійний орган врахував грошове забезпечення: посадовий оклад - 1 350,00 грн, оклад за військовим званням - 135,00 грн, надбавку за вислугу років 40% - 594,00 грн, середньомісячну сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, в тому числі: робота з таємними виробами, носіями, документами 15 %, надбавка за особливо важливі завдання 50%, надбавка за оперативно-розшукову діяльність 50%, премія, всього 5 634,52 грн.

Основний розмір пенсії ОСОБА_1 становив 90% грошового забезпечення (вислуга років 38) і відповідно 5 071,07 грн.

На виконання вимог ст. 63 Закону № 2262, постанов Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 і від 21 лютого 2018 року № 103, згідно з Порядком № 45, Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції видало ОСОБА_1 довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Як свідчить ця довідка, розмір грошового забезпечення за посадою «начальник СІЗО начальник арештного дому Артемівського слідчого ізолятора» за нормами, чинними на 01 березня 2018 року, становив 12 165,00 грн, в тому числі посадовий оклад 6 630,00 грн, оклад за військовим (спеціальним) званням полковник внутрішньої служби 1 480,00 грн, надбавка за вислугу років (50%) 4 055,00 грн.

В свою чергу ГУ ПФУ в області, діючи на підставі ст. 63 Закону № 2262 та постанов Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 і від 21 лютого 2018 року № 103, здійснило перерахунок пенсії за вислугу років, призначеної ОСОБА_1 .

Як вбачається з протоколу від 20 квітня 2018 року за пенсійною справою № , грошове забезпечення для обчислення пенсії позивача становило: посадовий оклад 6 630,00 грн; оклад за військове звання 1 480,00 грн; надбавка за вислугу років 50% - 4 055,00 грн; всього 12 165,00 грн.

Внаслідок перерахунку ГУ ПФУ в області визначило ОСОБА_1 основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 38 років) і відповідно 8 515,50 грн.

Згідно з постановою КМУ № 103 від 21 лютого 2018 року підвищення пенсії становило 3 415,09 грн,.

Виплата підвищення проводилась наступним чином:

з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 ркоку щомісячно 50% від підвищення 1 707,55 грн;

з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року щомісячно 75% від підвищення 2 561,32 грн;

з 01 січня 2020 року щомісячно 100% від підвищення 3 415,09 грн.

Згідно з протоколом від 01 лютого 2021 року за пенсійною справою від , грошове забезпечення для обчислення пенсії становило: грошове забезпечення для обчислення пенсії позивача становило: посадовий оклад 6 630,00 грн; оклад за військове звання 1 480,00 грн; надбавка за вислугу років 50% - 4 055,00 грн; всього 12 165,00 грн.

Внаслідок перерахунку ГУ ПФУ в області визначило ОСОБА_1 основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 38 років) і відповідно 8 515,50 грн.

З виплатою 100% суми пенсії, тобто 8 515,50 грн.

Не погодившись з такими діями пенсійного органу, позивач звертався до відповідача з приводу розміру та порядку виплати призначеної йому пенсії за вислугу років.

Листом від 03 лютого 2021 року № 0500-0301-8/2521 ГУ ПФУ в області повідомило ОСОБА_1 , що призначення, перерахунок та виплата пенсії за вислугу років здійснювалися відповідно до вимог чинного законодавства.

Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи не надали.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Щодо зменшення розміру пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії.

П. п. 1, 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, визначає Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262).

На час призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років (з 31 грудня 2010 року) Закон № 2262 діяв у редакції від 17 липня 2009 року.

Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262 в редакції, чинній станом на 17 липня 2009 року, пенсія за вислугу років призначається особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, особам начальницького складу податкової міліції, особам начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особам начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

П. «б» ч. 1 ст. 13 Закону № 2262 у редакції, чинній станом на 17 липня 2009 року, передбачав, що пенсії за вислугу років призначаються у таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт «б» статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262 в редакцій, чинній станом на 17 липня 2009 року, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Суд встановив, що з 31 грудня 2010 року ОСОБА_1 , який був звільнений із служби в ораганах Державної кримінально-виконавчої служби, маючи вислугу років 38 рік, призначена пенсія за вислугу років в розмірі 90% відповідної суми грошового забезпечення.

Перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262, регламентований ст. 63 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 63 Закону № 2262 перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону № 2262 якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 63 Закону № 2262 перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій, що визначено ч. 4 ст. 63 Закону № 2262.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі Порядок № 45).

Згідно з п. 1 Порядку № 45 пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Порядку № 45 Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС, Службі судової охорони (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

За приписами п. 3 Порядку № 45 на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Зокрема, довідки на осіб, які звільнені із служби в апараті МВС, органах та підрозділах МВС, в закладах, на підприємствах та в установах, що належать до сфери управління МВС (крім органів, підрозділів, закладів та установ, передбачених абз. абз. 4, 5 і 7 цього пункту), видаються МВС.

Відповідно до п. 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені ч. ч. 2 і 3 ст. 51 Закону № 2262. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Згідно з абз. 1 п. 5 Порядку № 45 під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Абз. 2 п. 5 Порядку № 45 визначено, що особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) перерахунок пенсії з 1 січня 2016 р. проводиться з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, враховуючи оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року. Подальші перерахунки здійснюються з урахуванням складових грошового забезпечення, передбачених абзацом першим цього пункту.

За приписами п. 6 Порядку № 45 відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена.

Абз. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі Постанова № 988) установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійних характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

У подальшому відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262 Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова № 103), яка набрала чинності 24 лютого 2018 року.

П. 3 Постанови № 103 в редакції від 21 лютого 2018 року передбачав наступне:

«3. Перерахувати з 1 січня 2016 р. пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (Офіційний вісник України, 2015 р., № 96, ст. 3281). Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року;

з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми».

Застосувавши наведені вище правові норми до спірних правовідносин, суд дійшов наступних висновків.

Відсотковий розмір пенсії по відношенню до грошового забезпечення особи визначається згідно зі ст. 13 Закону № 2262 на момент призначення пенсії. Розміри окремих складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України. Окремі складові пенсії, рівно як і розміри цих складових, не є сталими і визначаються постановами Кабінету Міністрів України.

Разом з цим відсоткове співвідношення, установлене ст. 13 Закону № 2262, уже призначеної пенсії до грошового забезпечення є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

Як було зазначено вище, ОСОБА_1 пенсія за вислугу років призначена з 31 грудня 2010 року, її основний розмір складав 90% суми грошового забезпечення.

Суд зауважує, що після призначення позивачу пенсії за вислугу років до ст. 13 Закону № 2262 неодноразово вносилися зміни в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.

Так, на підставі пп. 8 п. 6 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі Закон № 3668) у ч. 2 ст. 13 Закону № 2262 цифри «90» замінено цифрами «80».

В подальшому п. 23 розділу ІІ Закону України від 27 березня 2014 року № 1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі Закон № 1166) у ч. 2 ст. 13 Закону № 2262 цифри «80» замінено цифрами «70».

Як наслідок, на момент виникнення спірних правовідносин, ч. 2 ст. 13 Закону № 2262 було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

У зв`язку з цим суд зауважує, що застосування цього показника під час перерахунку пенсії ОСОБА_1 , є протиправним.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що такий показник як максимальний розмір пенсії, визначений ч. 2 ст. 13 Закону № 2262, підлягає застосуванню під час призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених. Крім того, ст. 58 Конституції України закріплений принцип незворотності дії нормативно-правових актів у часі.

Також не можна залишити поза увагою те, що порядок перерахунку пенсії за вислугу років врегульований ст. 63 Закону № 2262, а також нормами Постанов № 988 та № 103, а положення ст. 13 Закону № 2262, яка регламентує призначення пенсій, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом та механізмом їх проведення.

Таке правозастосування відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постанові від 16 жовтня 2019 року по зразковій справі № 240/5401/18 щодо зменшення відсоткового розміру основної пенсії, призначеної за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З наведених вище підстав суд відхиляє заперечення відповідача, які полягають у тому, що на момент перерахунку пенсії позивача максимальний розмір пенсії за вислугу років був обмежений 70% відповідних сум грошового забезпечення; та не приймає його аргумент, що після перерахунку пенсії її розмір збільшився, а тому права позивача не були порушені.

Висновків суду про безпідставність зменшення основного розміру пенсії позивача з 90% до 70% сум грошового забезпечення не спростовують і посилання відповідача на рішення Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 та його доводи, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантуванням права кожного на достатній життєвий рівень.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії пенсійного органу, які полягали у зменшенні основного розміру пенсії з 90% до 70% суми грошового забезпечення, підлягають визнанню протиправними.

Протиправне зменшення основного розміру пенсії до 70% суми грошового забезпечення призвело до порушення права позивача на отримання пенсії в розмірі, що був визначений Законом № 2262 на момент її призначення.

Суд враховує, що після перерахунку пенсії на підставі ст. 63 Закону № 2262 та Постанов № 988 і № 103 з 01 січня 2016 року та зменшення її основного розміру до 70% суми грошового забезпечення позивач продовжував отримувати пенсійні виплати.

Таким чином, порушене право позивача підлягає поновленню шляхом зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років в розмірі 90% суми грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2018 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

Щодо поетапної виплати суми підвищення після перерахунку пенсії за вислугу років на підставі постанов КМУ № 988 та № 103.

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

У подальшому відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262 Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова № 103), яка набрала чинності 24 лютого 2018 року.

П. п. 1, 2 Постанови № 103 в редакції від 21 лютого 2018 року передбачали наступне:

«1. Перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

2. Виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах:

з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків;

з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків;

з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року».

Рішенням Окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, п. п. 1, 2 Постанови № 103 визнані протиправними та нечинними.

Постановою Верховного Суду від 12 листопада 2019 року рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі № 826/3858/19 залишені без змін.

За наслідками касаційного перегляду судових рішень у справі № 826/3858/18, Верховний Суд, серед іншого, зазначив:

«Порядок перерахунку пенсій врегульований розділом VIII «Порядок перерахунку пенсій» Закону № 2262. Ч. 4 ст. 63 «Перерахунок раніше призначених пенсій» передбачає, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі, якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, безпосередній словесний, логіко-граматичний та юридичний аналіз конструкцій та змісту вказаних правових норм дає підстави вважати, що перерахунок раніше призначених пенсій визначений ст. 63 Закону № 2262. Кабінету Міністрів України лише надано право на встановлення умов, порядку та розміру для перерахунку пенсій, передбачених вказаною статтею.

…

Законодавець делегував Уряду повноваження на встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.

Так, «умовами» слід розуміти встановлення Кабінетом Міністрів необхідних обставин, які роблять можливим здійснення перерахунку пенсії.

Під «порядком» розуміється, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методу здійснення перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Величина грошового забезпечення, як виплати, що є визначальною при перерахунку пенсії, встановлюється Кабінетом Міністрів України в межах повноважень щодо визначення «розміру» перерахунку пенсій. При цьому орган виконавчої влади не уповноважений та не вправі змінювати визначений Законом перелік складових грошового забезпечення, які встановлені статтею 43 Закону № 2262.

Адже, до повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, а приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого, а не складові, можуть змінюватись Кабінетом Міністрів України.

Абз. 3 ст. 1-1 Закону № 2262 містить безумовне застереження, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Конституційний Суд України у рішенні від 13.05.2015 за № 4-рп/2015 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» наголосив на тому, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України.

Отже, зміна умов чи норм пенсійного забезпечення (зокрема, визначення видів грошового забезпечення для перерахунку пенсій) підзаконними нормативно-правовими актами є порушенням закону.

…

Строки перерахунку призначених пенсій визначаються ст. 51 Закону № 2262.

Згідно із ч. 3 ст. 52 Закону № 2262 виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

За приписами ч. 2 ст. 55 Закону № 2262 нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Таким чином, законодавець розмежував наступні поняття «строки перерахунку пенсії», «строки виплати пенсії» та «порядок перерахунку пенсії».

Системний аналіз ст. ст. 51, 52, 53, 63 Закону № 2262 свідчить, що наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.

Так, п. 2 Постанови передбачено, що виплату перерахованих відповідно до п. 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах:

з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків;

з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Таким чином, даним пунктом передбачено обмеження виплати перерахованих сум підвищених пенсій у період з 01 січня 2018 року по 01 січня 2020 року, що є власністю осіб, яким така пенсія нарахована.

…

Так, відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Право на пенсію підпадає під сферу дії ст. 1 Протоколу першого Конвенції, якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством.

Обмеження виплати пенсії, нарахованої особі в порядку, передбаченому Законом, не може бути встановлено постановою Кабінету Міністрів України.

Юридична природа соціальних виплат, в тому числі пенсій, розглядається не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту «законних очікувань» (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами принципу правової держави (Rechtstaat) та верховенства права.

Так у справі «Суханов та Ільченко проти України» (Заява № 68385/10 та № 71378/10) Європейський суд з прав людини вказав, що якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є чинний закон , який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (п. 35).

У справі «Кечко проти України» (Заява №63134/00) Європейський суд з прав людини наголосив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п. 23). Тобто коли соціальна чи інша подібна виплата закріплена законом, має виплачуватися на основі чітких і об`єктивних критеріїв і якщо людина очевидно підходить під ці критерії - це породжує у такої людини виправдане очікування в розумінні ст. 1 Першого протоколу.

Таким чином, оскаржувані пункти Постанови Кабінету Міністрів України № 103 всупереч вимогам ч. 3 ст. 1-1, ст. 43, ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», змінюють умови і норми пенсійного забезпечення військовослужбовців, зокрема позивача, що вірно було зазначено судами першої та апеляційної інстанції.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що пункти 1,2 Постанови Кабінету Міністрів України № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку є протиправними та такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили».

Верховний Суд в рішенні від 06 серпня 2019 року у зразковій справі № 160/3586/19 щодо проведення перерахунку та виплати пенсії звільненої з військової служби особі з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, яке набрало законної сили 11 березня 2020 року, навів такі висновки:

«25. Суд критично оцінює посилання відповідача на вимоги ст. 63 Закону № 2262 та постанови Кабінету Міністрів України № 103 в частині наявності у відповідача права здійснювати розстрочку виплати перерахованої пенсії з наступних підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 52 Закону № 2262 виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Згідно із ч. 2 ст. 55 Закону № 2262 нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Таким чином, законодавець розмежував наступні поняття «строки перерахунку пенсії», «строки виплати пенсії» та «порядок перерахунку пенсії».

Системний аналіз ст. ст. 51, 52, 55, 63 Закону № 2262 свідчить, що наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати «порядок перерахунку пенсії» не є тотожним праву встановлювати «строки перерахунку пенсії», «строки виплати пенсії».

…

27. Суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на відсутність бюджетних асигнувань як підставу відмови у виплаті пенсії позивачу у повному обсязі, оскільки гарантовані законом виплати, пільги тощо неможливо поставити в залежність від видатків бюджету.

Відмова пенсійного органу у проведенні позивачу виплати пенсії в перерахованому розмірі порушує гарантоване ст. 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном. Оскільки чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення Європейського суду у справі «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року).

28. Зазначена позиція також підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року № 20-рп/2004, від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 у справі № 21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21-44а10).

…

29. Суд, розглядаючи адміністративну справу в межах позовних вимог щодо виплати пенсії позивачеві, перерахованої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, (із врахуванням раніше виплачених сум) з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, дійшов наступних висновків.

З огляду на викладені вище норми законодавства, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

30. …

В силу приписів ст. 63 Закону № 2262, п. 4 Порядку № 45, позивач отримав право на перерахунок пенсії у січні 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103. При цьому КМУ уповноважений визначати порядок проведення такого перерахунку, що й було реалізовано ним у Порядку № 45.

Водночас, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 скасовано.

31. …

Отже, з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії. Скасування п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18 не впливає на вказані підстави.

32. …

У зв`язку із скасуванням п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано.

Отже, з 05 березня 2019 року пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.

У зв`язку з чим, на момент ухвалення рішення у цій зразковій справі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05 березня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, є протиправними.

33. Як вбачається зі змісту п. п. 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України № 103, нею врегульовані строки виплати пенсій, а не порядок проведення перерахунку.

У зв`язку з чим суд зазначає, що питання строків виплати доплат до пенсії за результатами проведеного перерахунку, тобто частини пенсії особи, а також розмірів такої доплати не охоплюються поняттям «порядок проведення перерахунку пенсії».

З огляду на зазначене, суд вважає, що право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії за період з 05 березня 2019 року, з урахуванням вже сплачених сум, визначається Законом № 2262, отже підпадає під дію ст. 1 Першого протоколу до Конвенції «Захист прав власності».

…

37. Ознаки типових справ:

1) позивачами є особи, звільнені з військової служби, які отримують пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб";

2) відповідачами є суб`єкти владних повноважень (територіальні органи Пенсійного фонду України), на пенсійному обліку яких перебувають позивачі;

3) спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права (у зв`язку з неперерахунком та невиплатою (із врахуванням раніше виплачених сум) пенсії позивачеві з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року);

4) позивачі заявили аналогічні позовні вимоги (по-різному висловлені, але однакові по суті: визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату (із врахуванням раніше виплачених сум) пенсії з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року).

38. Обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права та порядок застосування таких норм

Висновки Верховного Суду у цій зразковій справі підлягають застосуванню в адміністративних справах щодо звернення осіб, звільнених з військової служби, які отримують пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб" до суду з адміністративними позовами до територіальних органів Пенсійного фонду України, на обліку яких перебувають позивачі, з позовними вимогами щодо визнання протиправними дій відповідачів щодо зменшення розміру пенсії позивачів за рахунок виплати з 05 березня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату (із врахуванням раніше виплачених сум) пенсії з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

39. Обставини, які можуть впливати на інше застосування норм матеріального права, ніж у зразковій справі.

Зміна правового регулювання спірних правовідносин або визначення Кабінетом Міністрів України нових умов та порядку перерахунку пенсії або розмірів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, є обставинами, які можуть впливати на інше застосування норм матеріального права, ніж у зразковій справі».

14 серпня 2019 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» (далі Постанова № 804), яка набрала чинності 04 вересня 2019 року.

Постановою № 804 Кабінет Міністрів України установив, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 р. з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

Однак, рішенням Окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року у справі № 640/19133/19, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2020 року, Постанова № 804 визнана протиправною та нечинною повністю.

24 грудня 2019 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» (далі Постанова № 1088), яка згідно з п. 3 цієї постанови набрала чинності з 01 січня 2020 року.

Пп. 1 п. 1 Постанови № 1088 установлено, що з 01 січня 2020 року виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01 березня 2018 р. (крім пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01 січня 2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, заклади вищої освіти), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», здійснюється у підвищеному розмірі з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 р.

На підставі п. 2 Постанови № 1088 виключені п. п. 1-3 Постанови № 103.

Судом встановлено, що 20 квітня 2018 року ГУ ПФУ в Донецькій області здійснило перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Після перерахунку основний розмір пенсії позивача становив 8 515,50 грн.

Виплата пенсії після перерахунку проводилася відповідно до п. 2 Постанови № 103, а саме: з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року щомісячно 50% від підвищення: 1 707,55 грн; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року щомісячно 75% від підвищення: 2 561,32 грн; з 01 січня 2020 року 100% щомісячно від підвищення: 3 415,09 грн.

Після визнання протиправними та нечинними п. п. 1, 2 Постанови № 103, тобто з 05 березня 2019 року, перерахунок пенсії ОСОБА_1 у бік зменшення не проводився, проте пенсійний орган продовжував її виплату, дотримуючись тих самих умов, що були визначені п. 2 Постанови № 103.

Спірні правовідносини виникли з приводу виплати перерахованого розміру пенсії з урахуванням фактично виплачених сум за період з 05 березня 2019 року по 31 грудня 2019 року.

Суд зазначає, що право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії за період з 05 березня 2019 року по 31 грудня 2019 року з урахуванням вже сплачених сум, визначається Законом № 2262, отже підпадає під дію ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КАС суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ч. 2 ст. 7 КАС суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Ч. 3 ст. 7 КАС визначено, що у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Керуючись ч. 3 ст. 7 КАС, суд приходить до висновку, що положення п. 2 Постанови № 103 (в період її чинності до 05 березня 2019 року), рівно як і Постанови № 804 (в період її чинності з 04 вересня 2019 року) не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, як такі, що суперечать ст. 1-1, ч. 3 ст. 52, ч. 2 ст. 55 Закону № 2262, та призводять до порушення права позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді нарахованої, але не виплаченої, пенсії.

Суд зазначає, що п. 2 Постанови № 103 та Постановою № 804 було передбачено обмеження виплати перерахованих сум підвищених пенсій, що є власністю осіб, яким така пенсія нарахована.

Обмеження виплати пенсії, нарахованої особі в порядку, передбаченому Законом, не може бути встановлено постановою Кабінету Міністрів України.

Таке правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 12 листопада 2019 року у справі № 826/3858/19.

Таким чином, дії ГУ ПФУ в області, які полягали у зменшенні розміру пенсії за вислугу років, призначеної ОСОБА_1 , за рахунок виплати з 05 березня 2019 року по 31 грудня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, підлягають визнанню протиправними.

Порушене право позивача підлягає поновленню шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років (із врахуванням раніше виплачених сум) з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Суд відхиляє заперечення відповідача, які зводяться до того, що підстави для задоволення позовних вимог в частині проведення перерахунку пенсії відсутні, виходячи з того, що саме такий спосіб захисту порушеного права як «зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум)» застосував Верховний Суд під час розгляду зразкової справи № 160/3586/19, (незважаючи на те, що за обставинами зразкової справи перерахунок пенсії також був проведений).

Суд відхиляє заперечення відповідача, які стосуються наявності у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок виплати перерахованої пенсії, зокрема шляхом її розстрочення у часі.

Кабінет Міністрів України, реалізуючи свої повноваження у сфері соціальної політики та пенсійного забезпечення, має право приймати нормативно-правові акти у формі постанов, однак ці акти приймаються на підставі Конституції та законів України.

При цьому ні Закон № 2262, ні інші законодавчі акти у сфері пенсійного забезпечення не передбачають можливість розстрочення пенсійних виплат у часі після проведення перерахунку пенсії. Як наслідок, не повноважний встановлювати такий порядок виплати пенсії і Кабінет Міністрі України.

Також суд відхиляє аргументи відповідача, які стосуються фінансування пенсій за вислугу років за рахунок коштів Державного бюджету України, положень бюджетного законодавства тощо, оскільки відсутність або недостатність бюджетних коштів не може слугувати підставою для звільнення держави в особі її органів від виконання взятих на себе зобов`язань, в даному випадку від виплати особі пенсії після проведення її перерахунку.

Щодо застосування до спірних правовідносин Постанови № 804 з наведених вище міркувань суд відхиляє доводи відповідача.

З приводу посилання відповідача на Постанову № 1088 і його тези про те, що обставиною, яка може вплинути на інше застосування норм матеріального права, ніж у зразковій справі, є зміна правового регулювання спірних правовідносин або визначення Кабінетом Міністрів України нових умов та порядку перерахунку пенсії або розмірів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, суд зазначає таке.

Спірні правовідносини охоплюють період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2019 року, Постанова № 1088 набрала чинності з 01 січня 2020 року і регламентує виплату перерахованої пенсії саме з цієї дати.

Отже, Постанова № 1088 не змінила правове регулювання спірних правовідносин, не стосується виплати перерахованої пенсії за період до 01 січня 2020 року, а тому не тягне за собою іншого застосування норм матеріального права, ніж те, яке наведено Верховним Судом у зразковій справі № 160/3586/19 та у справі № 826/3858/19.

Щодо можливості застосування такого способу захисту як виплата перерахованої суми пенсії одним платежем суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людині і основоположних свобод кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд, крім іншого, зважає на його ефективність в контексті ст. 13 Конвенції про захист прав людині і основоположних свобод.

При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Щодо строку звернення до адміністративного суду.

Право позивача на отримання пенсійних виплат після перерахунку пенсії за вислугу років на підставі ст. 63 Закону № 2262 та Постанов № 103 і № 704 з 01 січня 2018 року є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком у силу приписів ч. 3 ст. 51 Закону № 2262.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн (квитанція від 15 лютого 2021 року).

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати позивача по сплаті судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Донецькій області.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010, місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які полягали у зменшенні основного розміру пенсії за вислугу років, призначеної ОСОБА_1 , з 90% до 70% суми грошового забезпечення.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років в розмірі 90% суми грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2018 року, одним платежем з урахуванням раніше проведених виплат.

4. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які полягали у зменшенні розміру пенсії за вислугу років, призначеної ОСОБА_1 , за рахунок виплати з 05 березня 2019 року по 31 грудня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, одним платежем з урахуванням раніше проведених виплат.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

9. Повне судове рішення складено 11 червня 2021 року.

Суддя Т.О. Кравченко