Справа № 280/985/21
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 червня 2021 року Справа № 280/985/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (вул. Матросова, буд. 29, м. Запоріжжя, 69057), Департаменту інформатизації МВС України (, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10) про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі - відповідач 1), Департаменту інформатизації МВС України (далі - відповідач 2), в якій позивач просить суд зобов`язати відповідача вилучити з бази даних оперативно-довідкового обліку, в порядку передбаченому "Інструкцією про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України" інформації щодо того, що позивач є особою, яка під прізвищем " ОСОБА_2 " у 1997 році притягується до кримінальної відповідальності Жовтневим РВВС м. Запоріжжя зав ч. 3 ст. 140 КК України (редакція 1960 р.) кримінальна справа №08003-2-1-1996/000216.

Позивач обґрунтовує звернення до суду тим, що відповідно до довідки про наявність/відсутність судимості серія ААА № 0937448 позивач є особою, яка під прізвищем " ОСОБА_2 " у 1997 році притягується до кримінальної відповідальності Жовтневим РВВС м. Запоріжжя зав ч. 3 ст. 140 КК України (редакція 1960 р.) кримінальна справа №08003-2-1-1996/000216. У 2014 році позивачем змінено прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_1 ». Згідно із відповіддю Жовтневого районного суду м. Запоріжжя № 01/162/2020 від 05.03.2020 у період з 1995 року по 1999 рік кримінальна справа відносно ОСОБА_4 не зареєстрована. Також, згідно із відповіддю слідчого відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області відомості щодо зазначеної кримінальної справи щодо позивача відсутні. Вважає, що така недостовірна інформація, яка міститься в базі даних оперативно-довідкового обліку порушує його права та інтереси, оскільки будь-які відомості про порушення кримінальної справи відносно позивача, окрім запису про це в базі даних персонально-довідкового обліку, відсутні. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 09.02.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 15.03.2021.

05.03.2021 від відповідача 1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, де вказано, що позивачу у кримінальній справі № 33011-2-1-2011/011059 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. 25.06.2011 вказана кримінальна справа за вихідним номером № 11059вих.11 скерована до суду для розгляду по суті. Однак, матеріали кримінальної справи були втрачені, відомості про прийняття остаточного рішення у справі відсутні. Вважає, що така інформація не шкодить правам та інтересам позивача, а тому підстав для задоволення позову лише зобовязального характеру, без визнання протиправними дій чи бездіяльності, немає.

Ухвалою суду від 15.03.2021 було відкладено підготовче засідання на 05.04.2021.

05.04.2021 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, де вказано, що доводи відповідача є не аргументовані, оскільки позивачем оспорюється та спростовується достовірність розміщеної щодо нього інформації про притягнення до кримінальної відповідальності. З цією метою вчинялися дії щодо зясування походження такої інформації шляхом направлення запитів до правоохоронних органів та суду. Інформації про розслідування та розгляду кримінальної справи ані органами внутрішніх справ, ані національною поліцією, ані судом не надано, що і стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 05.04.2021 залучено до участі у справі №280/985/21 в якості співвідповідача Департамент інформатизації МВС України та відкладено підготовче засідання на 05.05.2021.

Ухвалою суду від 05.05.2021 підготовче засідання у справі відкладалось на 27.05.2021.

11.05.2021 від відповідача 2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, де вказано, що інформація до централізованого персонально-довідкового обліку вноситься автоматизовано в електронному вигляді після її внесення до регіонального обліку. Відповідно до електронного журналу персонально-довідкового обліку ЄІС МВС відомості відносно ОСОБА_1 на централізований персонально-довідковий облік внесено Управлінням інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП у Запорізькій області в рамках кримінальної справи № 08003-2-1-1996/000216, порушеної Жовтневим РВВС м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 140 КК України (редакція 1960 р.). В 1997 році кримінальну справу направлено до суду. Станом на 29.04.2021 до централізованого персонально-довідкового обліку будь-яких відомостей стосовно процесуального стану ОСОБА_1 у кримінальній справі № 08003-2-1-1996/000216 з регіонального обліку, що ведеться Управлінням інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП у Запорізькій області, не надходило. Жодних документів, на підставі яких могла б бути вилучена інформація стосовно позивача до відповідача 2 не надходило. Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 27.05.2021 підготовче провадження було закрито та призначено розгляд справи по суті в цей же день.

Представник позивача перед судовим засіданням надав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача 1 проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував, про що свідчить відповідна відмітка.

Представник відповідача 2 надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З урахуванням зазначених обставин, згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 від 29.07.2014 позивачем було змінено прізвище з « ОСОБА_2 » на прізвище « ОСОБА_1 ».

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 отримано від Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України довідку серії ААА №0937448 про наявність/відсутність судимості, в якій вказано, що за обліками МВС громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя Запорізька область Україна на території України станом на 08.09.2020 знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Разом з тим є особою, яка під прізвищем ОСОБА_2 у 1997 році Жовтневим РВВС м. Запоріжжя притягується до кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 р.), кримінальна справа № 08003-2-1-1996/000216. Інші відомості до МВС не надходили.

Листом від 20.01.2021 за № 666 відділом поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області представника позивача було повідомлено, що на теперішній час у слідчому відділенні відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області відсутні кримінальні провадження відносно ОСОБА_4 .. Крім того, у слідства відсутні відомості щодо кримінальної справи № 08003-2-1-1996/000216, у звязку з чим повідомити про рух та стан вказаної справи не має можливості.

Встановлено, що представником позивача на адресу Управління інформаційного забезпечення ГУНП в Запорізькій області було направлено адвокатський запит № 5 від 29.01.2021 з проханням повідомити про рух та стан кримінальної справи № 08003-2-1-1996/000216 відносно ОСОБА_1 та видалити із бази персонально-довідкового обліку інформацію стосовно того, що ОСОБА_1 є особою, яка під прізвищем ОСОБА_2 у 1997 році притягується до кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 р.), кримінальна справа № 08003-2-1-1996/000216.

Згідно із відповіддю Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Запорізькій області від 05.02.2021 за № 340/2/01-2021 за автоматизованими обліками МВС ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, яка під прізвищем ОСОБА_2 у 1997 році Жовтневим РВВС м. Запоріжжя притягується до кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 р.), кримінальна справа № 08003-2-1-1996/000216. Станом на 04.02.2021 відомості про результати судового розгляду до МВС не надходили. Також зазначено, що інформація, викладена у листі Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за № 01/162/2020 від 05.03.2020, в якій повідомлено про те, що в період часу з 1995 року по 1999 рік кримінальна справа відносно ОСОБА_4 в суді не зареєстрована, не є підставою для видалення такої інформації з автоматизованих обліків МВС. Крім того, повідомлено, що станом на 1996 рік дана кримінальна справа мала № 2160396, а Єдиний реєстр досудових розслідувань (ЄРДР) було впроваджено в дію Наказом від 17.11.2012 № 115/1046 «Про затвердження Порядку взаємодії Генеральної прокуратури України та Міністерства внутрішніх справ України щодо обміну інформацією з Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційних систем органів внутрішніх справ».

Згідно із відповіддю від 20.04.2021 за № 1/333 ГУМВС України в Запорізькій області за інформацією УІАП в Запорізькій області від 20.04.2021 № 1062/2/01-2021, наданої на запит ліквідаційної комісії ГУМВС в Запорізькій області, за автоматизованими обліками МВС ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, яка під прізвищем ОСОБА_2 у 1997 році Жовтневим РВВС м. Запоріжжя притягується до кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 р.), кримінальна справа № 08003-2-1-1996/000216. Станом на 20.04.2021 відомості про результати судового розгляду до МВС не надходили. До архіву ГУМВС України в Запорізькій області кримінальна справа № 08003-2-1-1996/000216 стосовно ОСОБА_4 не надходила. Також за інформацією відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області від 20.04.2021 № 4144/42/02-2021, наданою на запит ліквідаційної комісії ГУМВС в Запорізькій області, у слідчому відділенні та архіві відділу поліції № 2 Запорізького районного управління відсутні кримінальні справи (провадження) відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як підозрюваного (обвинуваченого). Відомості про реєстрацію кримінальної справи № 08003-2-1-1996/000216 у вказаному відділенні поліції відсутні. На підставі викладеного надати інформацію щодо руху та стану кримінальної справи № 08003-2-1-1996/000216 не надається можливим.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.14 вказаного Закону, розпорядники інформації зобов`язані: надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та обєктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 листопада 2016 року № 1256 "Про організацію доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України" затверджено Порядок доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України.

Цей Порядок визначає умови, підстави та процедуру надання відомостей з інформаційної підсистеми "Оперативно-довідкова картотека" єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, що містить відомості стосовно осіб, яким повідомлено про підозру в учиненні кримінального правопорушення, та осіб, яких засуджено за вчинення кримінального правопорушення, права та обов`язки суб`єктів, що є учасниками зазначеної процедури.

У відповідності до п.п.1, 2 Розділу Порядку доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого Наказом МВС України від 29.11.2016 № 1256, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.01.2017 за № 22/29890, фізична особа, яка досягла 14-річного віку (далі Заявник), має право на отримання з персонально-довідкового обліку відомостей про себе.

Відомості з персонально-довідкового обліку надаються Заявнику у формі Довідки з дотриманням вимог законодавства про звернення громадян та захист персональних даних на підставі запиту на отримання довідки про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України, що подається за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку.

За визначенням, наведеним у п.2 Розділу І Порядку, Довідка - документ, який містить відомості з персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України та який залежно від обсягу запитуваної особою інформації може містити відомості про: відсутність (наявність) судимості; притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України; персонально-довідковий облік - систематизований банк (база) даних інформаційної підсистеми «Оперативно-довідкова картотека» єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України стосовно осіб, яким повідомлено про підозру в учиненні кримінального правопорушення, та осіб, яких засуджено за вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 14 Розділу V Порядку, у разі незгоди з відомостями, що надані в Довідці, Заявник може надати до ДІ офіційні документи (вирок суду, довідку з місць позбавлення волі тощо) для внесення відповідних змін до персонально-довідкового обліку.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) передбачено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Повноваження поліції у сфері інформаційно-аналітичного забезпечення та формування інформаційних ресурсів визначені статтями 25, 26 Законом № 580-VIII.

Пунктом 1 частини 2 статті 25 Закону №580-VIII визначено, що в рамках інформаційно-аналітичної діяльності поліція формує бази даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України.

Частина 2 статті 25 Закону №580-VIII регламентує, що поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності формує бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України.

Пунктом 2 частини 1 статті 26 Закону №580-VIII визначено, що поліція наповнює та підтримує в актуальному стані бази даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, стосовно виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, осіб, які їх учинили, руху кримінальних проваджень; обвинувачених, обвинувальний акт щодо яких направлено до суду.

Наказом МВС України та ДДУПВП від 23.08.2002 № 823/188, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 09.09.2002 за № 738/7026, затверджено Інструкцію про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України (далі Інструкція № 823/188).

Пунктом 4 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VIII передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону.

Таким чином, вказана Інструкція № 823/188 застосовується в діяльності органів Національної поліції.

За положеннями п.2.1 Інструкції № 823/188, об`єктами оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку є особи, які на території України обвинувачуються у вчиненні злочинів або засуджені, розшукуються, затримані за підозрою в занятті бродяжництвом, а також громадяни України, що вчинили злочини за її межами і відомості про яких надійшли офіційними каналами згідно з міжнародними договорами у сфері обміну інформацією, які набрали чинності в установленому порядку.

Облік здійснюється шляхом ведення алфавітних оперативно-довідкових картотек (далі - ОДК) і дактилоскопічних картотек (далі - ДК), у тому числі з використанням автоматизованих банків даних та автоматизованих дактилоскопічних інформаційних систем.

Пункт п.3.1 Інструкції № 823/188 визначає підстави для поставлення на облік осіб, які засуджені або притягаються до кримінальної відповідальності, оголошені в розшук, затримані за підозрою в занятті бродяжництвом, якими є: а) постанова про притягнення як обвинувачуваного; б) вирок суду; в) санкціоновані прокурором протоколи, складені відповідно до статті 426 КПК України; г) постанова про заведення оперативно-розшукової справи; ґ) постанова про затримання особи, яка підозрюється в занятті бродяжництвом.

Відповідно до пункту 11.1 Інструкції №823/188, з оперативно-довідкових картотек ДІТ при МВС та територіальних УОІ-ВОІ вилучаються: а) раніше складені облікові документи у разі їх переоформлення на підставі постанов органів слідства (дізнання) або ухвал судів про уточнення (зміну) анкетних даних осіб, що стоять на обліку; б) алфавітні картки на осіб, притягнутих до кримінальної відповідальності, до яких не застосовувався запобіжний захід у вигляді взяття під варту, при заміні цих карток на арештантські або картки з рішенням суду; в) облікові документи на осіб, притягнутих до кримінальної відповідальності як обвинувачені, кримінальні справи стосовно яких припинені на стадії досудового слідства на підставі реабілітації або відносно яких судом прийнято виправдувальний вирок; г) облікові документи, що підлягають вилученню у зв`язку із закінченням строку їх зберігання відповідно до п.10 Інструкції.

За змістом ст.88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Судимість має правове значення у разі вчинення нового злочину, а також в інших випадках, передбачених законами України.

Особи, засуджені за вироком суду без призначення покарання або із звільненням від покарання чи такі, що відбули покарання за діяння, злочинність і караність якого усунута законом, визнаються такими, що не мають судимості.

Особи, які були реабілітовані, визнаються такими, що не мають судимості.

За приписами ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином, на поліцію покладено обов`язок наповнення та підтримання в актуальному стані бази даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС України, стосовно виявлених кримінальних правопорушень, осіб, які їх учинили, руху кримінальних проваджень; обвинувачених, обвинувальний акт щодо яких направлено до суду.

При цьому, вищенаведеними положеннями Інструкції № 823/188 чітко визначені підстави для поставлення на облік осіб, які засуджені або притягаються до кримінальної відповідальності, оголошені в розшук, затримані за підозрою в занятті бродяжництвом, якими є: постанова про притягнення як обвинувачуваного; вирок суду; санкціоновані прокурором протоколи, складені відповідно до статті 426 КПК України; постанова про заведення оперативно-розшукової справи; постанова про затримання особи, яка підозрюється в занятті бродяжництвом.

У ч.1 ст.72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачається, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріали справи свідчать, що на запит позивача щодо інформації про судимість (несудимість), відповідач надав довідку Департаменту інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України серії ААА №0937448 про наявність/відсутність судимості, в якій вказано, що за обліками МВС громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя Запорізька область Україна на території України станом на 08.09.2020 знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Разом з тим є особою, яка під прізвищем ОСОБА_2 у 1997 році Жовтневим РВВС м. Запоріжжя притягується до кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 р.), кримінальна справа № 08003-2-1-1996/000216. Інші відомості до МВС не надходили.

Проте, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження правомірності наявності в базі даних оперативно-довідкової картотеки відомостей про те, що позивач є особою, яка притягується до кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 р.), кримінальна справа № 08003-2-1-1996/000216.

Суд зазначає, що спірним питанням позову є питання наявності/відсутності законних підстав для перебування в оперативно-довідкових картотеках інформації стосовно позивача про пред`явлення йому обвинувачення у скоєнні злочину, і відповідачем не доведена суду наявність таких підстав.

При цьому, за приписами ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з п.7.1 Інструкції № 823/188 з метою забезпечення повноти подання і якості оформлення обліково-реєстраційних документів здійснюється постійний контроль за належною фіксацією в них інформації про об`єкти обліку.

Управління (відділи) оперативної інформації використовують такі форми контролю за повнотою і достовірністю облікових документів: ведення контрольних картотек на осіб, щодо яких запобіжним заходом обрано взяття під варту (по кожному СІЗО, тюрмі, УВП окремо); приймання від слідчих та дізнавачів правоохоронних органів, перелічених у пункті 4.1, статистичних карток на осіб, які скоїли злочини (форма 2), та на злочини, за вчинення яких особам пред`явлено обвинувачення (форма 4), - здійснюється за наявності алфавітних карток ф.1 (додаток 1) на цих осіб; проведення звірень з обліками зацікавлених служб не рідше одного разу на рік.

Крім того, згідно з додатком 2 до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 29 листопада 2016 року № 1256 «Про організацію доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України», запит на отримання довідки про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України може містити вимогу особи, яка з ним звертається до компетентного органу, а саме вимогу про надання: відомостей про відсутність (наявність) судимості; відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України.

Як зазначалось, пунктом 2 Порядку № 1256 також визначено, що довідка - документ, який містить відомості з персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України та який залежно від обсягу запитуваної особою інформації може містити відомості про: відсутність (наявність) судимості; притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України.

Отже, вказаними нормами не передбачено зазначення у довідці інформації такого змісту та форми - «Разом з тим є особою, яка під прізвищем ОСОБА_2 у 1997 році Жовтневим РВВС м. Запоріжжя притягується до кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 р.), кримінальна справа № 08003-2-1-1996/000216. Інші відомості до МВС не надходили».

Тобто, в базі даних оперативно-довідкового обліку відповідача міститься запис, про вилучення якого звернулася позивач з вимогою до суду, щодо інформації, яку не може містити довідка, передбачена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 листопада 2016 року № 1256.

Таким чином, інформація, що міститься в довідці, не відповідає вищенаведеній правовій нормі. Оскільки, ця інформація, невідповідність якої дійсності та вимогам чинного законодавства встановлена в судовому порядку, тому наявність спірного запису без правових підстав для внесення такої інформації до бази даних оперативно-довідкового обліку є протиправним та свідчить про необхідність її вилучення з метою повного захисту порушених прав позивача.

Аналогічних правових висновків Верховний Суд дійшов, зокрема, у постановах від 24 жовтня 2019 року (справа № 804/4135/18) від 24 лютого 2020 року (справа № 802/1587/18-а), від 30 квітня 2020 року (справа №120/345/19-а), від 02 липня 2020 року (справа № 808/316/18).

Суд зазначає, що вилучення з оперативно-розшукових чи дактилоскопічних баз даних інформації про осіб в рамках адміністративного судочинства не призведе до створення негативного прецеденту, неможливості попередити кримінальні правопорушення, а також не унеможливить швидке розслідування вчинених кримінальних правопорушень, з огляду на не визначення причинно-наслідкового зв`язку між виконанням органом поліції судового рішення по адміністративній справі і функціями органів поліції щодо попередження кримінальних правопорушень та швидкістю розслідування вчинених кримінальних правопорушень.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.132 КАС України).

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що позивачем у зв`язку із розглядом даної адміністративної справи понесено судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. (адвокат Скрима В.А.), а саме: правовий аналіз наданих документів 1000,00 грн., підготовка матеріалів для позовної заяви - опрацювання законодавчої бази 2000,00 грн., складання позовної заяви 1000,00 грн.; подання позовної заяви 1000,00 грн.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).

Суд зазначає, що відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Суд також зазначив, що підприємство-заявник уклало договір з юридичною фірмою щодо її гонорару, який можна порівняти з угодою про умовний адвокатський гонорар. Така угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (рішення у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), № 31107/96).

Зважаючи на предмет спору, незначну складність адміністративної справи, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. є не співмірними зі складністю адміністративної справи та часом витраченим на надання правничої допомоги, у зв`язку з чим підлягають зменшенню до 2000,00 грн., а саме за складання позовної заяви та її подання 2000,00 грн.

За таких обставин, судовий збір сплачений позивачем в розмірі 908,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн., стягується, відповідно до статті 139 КАС України, на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, а саме Головного управління Національної поліції в Запорізькій області

Керуючись статтями 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (вул. Матросова, буд. 29, м. Запоріжжя, 69057), Департаменту інформатизації МВС України (, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області виключити з оперативно-довідкових картотек, в порядку передбаченому "Інструкцією про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України", інформацію стосовно того, що ОСОБА_1 є особою, яка під прізвищем ОСОБА_2 у 1997 році Жовтневим РВВС м. Запоріжжя притягується до кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 р.), та порушену кримінальну справу № 08003-2-1-1996/000216.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (вул. Олександра Матросова, 29, м. Запоріжжя, 69057) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 908,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня й ого проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 14.06.2021.

Суддя А.В. Сіпака