Справа № 440/4625/20
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Удовіченко С.О.

01 червня 2021 р.Справа № 440/4625/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Юрченко Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «НИВЕЛОН» до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в:

26.08.2020 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «НИВЕЛОН» (далі ТОВ «НИВЕЛОН», підприємство) звернулося до суду з позовом, яким просить визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області від 17.08.2020 року № , яким підприємству на підставі акту від 03.08.2020 року № 438/16-31-04-02-07/41379423 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «НИВЕЛОН» () з питань законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та від`ємного значення з податку на додану вартість за травень 2020 року» (далі акт перевірки) та встановлених порушень п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України (далі ПК України) зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за травень 2020 року в розмірі 590.833,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 147.708,25 грн (25% суми завищеної суми бюджетного відшкодування).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав хибність висновків відповідача, викладених в акті перевірки про завищення підприємством суми бюджетного відшкодування ПДВ по податковій декларації з ПДВ за травень 2020 року в сумі 590.833,00 грн та безтоварності операцій з послуг, які отримало ТОВ «НИВЕЛОН» від ТОВ «УКРОЛІЯ» за договором про надання інформаційних (консультативних) послуг від 02.09.2019 року № 8995, які підтверджуються документально та були необхідними для господарської діяльності підприємства.

Позивач зазначив, що господарська операція за означеним договором не є безтоварною, а є такою, яка спрямована на реальне настання фінансових результатів, зміну майнових активів платника податку, що вбачається зі звітності підприємства, руху активів та змісту господарських угод зі змістом надання послуг.

У відзиві на адміністративний позов відповідач зазначив, що звіт про наданні послуги до договору містить відомості лише щодо переліку та розрахунку вартості нібито наданих послуг, однак перевіркою встановлено відсутність будь-яких звітних матеріалів, які б підтвердили, що послуги дійсно надавались, відсутня інформація щодо дат їх надання та отримання, відсутні деталізації наданих послуг, що свідчить про штучне формування звітності, спрямованої виключно для отримання податкової вигоди.

Відповідач зауважив, що податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування ПДВ має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Головною умовою для врахування у складі податкових витрат на проведення маркетингових послуг є їх документальне підтвердження та зв`язок таких витрат з господарською діяльністю платника податку.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 року адміністративний позов ТОВ «НИВЕЛОН» задоволений в повному обсязі.

Судом проведений розподіл судових витрат - стягнуто на користь ТОВ «НИВЕЛОН» за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Полтавській області витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору у розмірі 11.078,13 грн.

Судове рішення вмотивоване тим, що послуги, які надавалися позивачеві ТОВ «УКРОЛІЯ» були зумовлені виробничою необхідністю з огляду на відсутність відповідних спеціалістів у штаті ТОВ «НИВЕЛОН» та досвіду роботи за напрямами діяльності по яким замовлено консультаційні послуги.

Суд першої інстанції зауважив, що не заповнення у певних облікових документах окремих позицій, які не впливають на зміст господарської операції, а також відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій.

Дослідивши надані підприємством докази, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність в діях ТОВ «НИВЕЛОН» порушень податкового законодавства, визначених актом перевірки від 03.08.2020 року № 438/16-31-04-02-07/41379423, на підставі висновків якого відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 17.08.2020 року № .

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ГУ ДПС у Полтавській області подано апеляційну скаргу, в якій з посилання на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «НИВЕЛОН».

Аргументи, наведені відповідачем в обґрунтування вимог апеляційної скарги, аналогічні наведеним у відзиві на позов.

Правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористався.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

За приписами ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення відповідно до положень ст. 317 КАС України слід скасувати, з огляду на наступне.

Судом установлено, що згідно з поданою ТОВ «НИВЕЛОН» податковою декларацією з податку на додану вартість за травень 2000 року та додатками до декларації сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку, відображена у рядку 20.2.1 податкової декларації, яку сформовано з урахуванням залишку від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, нарахованої за поточний звітний податковий період, а саме за грудень 2019 року, становить 3.110.833 грн, за січень 2020 року 1.723.567 грн, за лютий 2020 року 1.165.600 грн (т. 1, а.с. 28-37).

На підставі направлення від 17.07.2020 року № 1053 та наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 10.07.2020 року № 970, фахівцями контролюючого органу проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «НИВЕЛОН».

За результатами проведеної перевірки складено акт від 03.08.2020 року № 438/16-31-04-02-07/41379423 (т.1 а.с.5-27).

Відповідно до висновків акту перевірки документальною позаплановою виїзною перевіркою не встановлено порушень ТОВ «НИВЕЛОН» вимог ПК України в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податків за травень 2020 року у розмірі 1.835.001 грн.

На порушення вимог п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3, ст. 198, п. 200.4 ст. 200 ПК України ТОВ «НИВЕЛОН»:

- завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ по податковій декларації з ПДВ за травень 2020 року в сумі 590.833 грн;

- п. 200.4 ст. 200 ПК України, відмовлено ТОВ «НИВЕЛОН» у наданні суми бюджетного відшкодування ПДВ по податковій декларації з ПДВ за травень 2020 року в сумі ПДВ 3.574.166 грн та занижено залишок від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) в розмірі 3.574.166 грн.

Означених висновків контролюючий орган дійшов з огляду на встановлене в ході перевірки про те, що проведеною перевіркою відображеного показника в рядку 10.1 «підлягають оподаткуванню на ставкою 20 відсотків та нульовою ставкою» декларації в сумі ПДВ 3.111.173 грн, встановлено, що основними постачальниками підприємства у грудні 2019 року були: ТОВ «ФІНАНСОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ЄДИНСТВО» (податкова накладна від 16.12.2019 року № 165, оренда кімнати № 7 (м. Полтава, вул. Гоголя, 7), загальна сума коштів, що підлягає сплаті 1.036,8 грн, сума ПДВ 172,8 грн), ТОВ «УКРОЛІЯ» (податкова накладна від 27.12.2019 року № 600, олія соняшникова рафінована дезодорована виморожена марки П, загальна сума коштів, що підлягає сплаті 15.120.000 грн, сума ПДВ 2.520.000 грн; податкова накладна від 27.12.2019 року № 710, консультативні послуги, загальна сума коштів, що підлягає сплаті 3.545.000 грн, сума ПДВ 590.833,3 грн)

В результаті аналізу, наданих до перевірки документів встановлено, що виконавець послуг нібито надав послуги з вивчення внутрішнього та зовнішнього ринку олійних культур та продуктів їх переробки, провів аналіз потенційних покупців та постачальників, розробки критеріїв відбору, не заповнених ніш ринку, атрибутів конкурентоспроможності компанії та розробки стратегії щодо їх підвищення, надав пропозиції ефективних каналів продажу та розробки ефективної логістичної архітектури, порядку реалізації продукції на експорт, консультації в сфері логістичних послуг, куди входять пошук та підбір транспортних компаній, здійснення аналізу складської логістики, а саме можливості використання орендованих приміщень для зберігання продукції, здійснив пошук компаній, що надають брокерські послуги, провів аналіз діяльності компанії за 2015-2019 роки та інше, про що свідчать записи в Звіті.

За висновками перевіряючого перевіркою встановлено, що вказаний звіт вказує лише на загальний огляд виконаної роботи, оскільки відсутні звітні матеріали, що підтверджують, що послуги дійсно надавались, відсутні інформація щодо дат їх надання отримання, способу їх надання, переліку осіб, які їх надавали (кваліфікований персонал) та хто отримав, відсутня деталізація послуги, а саме в чому виражено її виконання та зв`язок з господарською діяльністю підприємства. До перевірки не надані данні про те, яким чином отримані послуги реалізовані в операціях, що є об`єктом оподаткування в межах господарської діяльності. На думку перевіряю чого, вказане свідчить про операції з придбання послуг, які в дійсності не придбавалися, а лише полягали в документальному їх оформленні (шляхом складання договорів, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), податкових накладних, а отже вбачається штучне формування звітності, спрямованої виключно для отримання податкової вигоди.

На підставі висновків акту перевірки, контролюючим органом 17.08.2020 року винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення № , яким підприємству зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за травень 2020 року (т. 1 а.с. 38).

Судом також встановлено, що 02.09.2019 року між ТОВ «УКРОЛІЯ» (виконавець) та ТОВ «НИВЕЛОН» (замовник) укладено договір на надання інформаційних (консультаційних) послуг № 8995 (т.1 а.с.65-67).

За умовами означеного договору (п. 1.1), замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання з надання консультаційних послуг щодо зовнішньоекономічної діяльності, складання звітності та інше, а саме:

- вивчення внутрішнього та зовнішнього ринку олійних культур та продуктів їх переробки;

- аналіз потенційних покупців та постачальників, розробка критеріїв відбору;

- аналіз не заповнених ніш ринку;

- пропозиції ефективних каналів продажу та розробка ефективної логічної архітектури;

- аналіз атрибутів конкурентоспроможності компанії та розробка стратегії щодо її підвищення;

- порядок реалізації продукції на експорт;

- процедура акредитації компанії на митниці;

- пошук компаній, що надають брокерські послуги;

- консультації в сфері логістичних послуг, куди входять пошук та підбір транспортних компаній, здійснення аналізу складської логістики, а саме можливості використання орендованих приміщень для зберігання продукції;

- сприяння співпраці з представниками портів, які надають послуги перевалок при відвантаженні продукції на експорт;

- надання допомоги в пошуку покупців та постачальників;

- побудова планів щодо співпраці з різними контрагентами;

- щодо оподаткування операцій зовнішньоекономічної діяльності;

- щодо перекладу документів під оформлення контракту;

- впорядкування обліку компанії за період 2016-2019 роки;

- консультування щодо переведення на автоматизацію обліку з використанням програми ІС;

- складання звітності за 2018-2019 рік;

- проведення аналізу діяльності за період 2015-2019 роки.

Договором визначено, що до акту приймання-передачі наданих послуг може бути додано звіт про надані послуги. Загальна вартість договору складається із суми загальної кількості годин. Строк дії до 31.12.2020 року.

Відповідно до пунктів 1.2-1.4 означеного договору термін надання виконавцем послуг, зазначених в п. 1.1 цього договору: за запитом замовника до 31.12.2020 року. Форма надання послуг: в телефонному режимі або усно або направлення відповіді на електронну адресу. Одиницею виміру послуг наданих за даним договором є година.

27.12.2019 року ТОВ «УКРОЛІЯ» складений рахунок № 6169 про необхідність сплати підприємством-позивачем 3.545.000 грн (у тому числі ПДВ 590.833,33 грн) за поставлені консультаційні послуги (т. 1, а.с. 68).

В той же день між позивачем та ТОВ «УКРОЛІЯ» складений Акт здачі-приймання послуг № 13058, відповідного до якого позивачем отримані консультаційні послуги (т. 1, а.с. 69).

До акту здачі-приймання робіт (надання послуг) від 27.12.2019 року № 13059 виконавцем додано звіт про надані послуги (т.1 а.с.70), згідно з яким:

- вартість послуг за вивчення внутрішнього та зовнішнього ринку олійних культур та продуктів їх переробки складає 640 грн за 1 годину;

- вартість послуг за аналіз потенційних покупців та постачальників, розробка критеріїв відбору складає 610 грн за 1 годину;

- вартість послуг за аналіз не заповнених ніш ринку складає 530 грн за 1 годину;

- вартість послуг щодо пропозиції ефективних каналів продажу та розробка ефективної логістичної архітектури складає 600 грн за 1 годину;

- вартість послуг за аналіз атрибутів конкурентоспроможності компанії та розробка стратегії щодо її підвищення складає 640 грн за 1 годину;

- вартість послуг за порядок реалізації продукції на експорт складає 530 грн за 1 годину;

- вартість послуг за процедуру акредитації компанії на митниці складає 520 грн за 1 годину;

- вартість послуг за пошук компаній, що надають брокерські послуги складає 610 грн за 1 годину;

- вартість послуг за консультації в сфері логістичних послуг, куди входять пошук та підбір транспортних компаній, здійснення аналізу складської логістики, а саме можливості використання орендованих приміщень для зберігання продукції складає 900 грн за 1 годину;

- вартість послуг за сприяння співпраці з представниками портів, які надають послуги перевалок при відвантаженні продукції на експорт складає 900 грн за 1 годину;

- вартість послуг за надання допомоги в пошуку покупців та постачальників складає 530 грн за 1 годину;

- вартість послуг за побудову планів щодо співпраці з різними контрагентами складає 220 грн за 1 годину;

- вартість послуг щодо перекладу документів щодо оформлення контракту складає 220 грн за 1 годину;

- вартість послуг за впорядкування обліку компанії за період 2016-2019 роки складає 530 грн за 1 годину;

- вартість послуг за консультування щодо переведення на автоматизацію обліку з використанням програм 1С складає 320 грн за 1 годину;

- вартість послуг за складання звітності за 2018-2019 рік складає 320 грн за 1 годину;

- вартість послуг за проведення аналізу діяльності за період 2015-2019 роки складає 315 грн за 1 годину.

До акту приймання-передачі наданих послуг може бути додано звіт про надані послуги. Загальна вартість договору складається із суми загальної кількості годин. Строк дії до 31.12.2020 року.

27.12.2019 року ТОВ «УКРОЛІЯ» складено податкову накладну № 710, яка згідно квитанції про реєстрацію податкової накладної зареєстрована в ЄРПН 14.01.2020 року за № (т.1 а.с.154-155).

На підтвердження оплати вартості наданих послуг, позивачем надано платіжне доручення від 27.05.2020 року № 178 (т.1 а.с. 71).

В матеріалах справи наявні «Звіт з аналізу діяльності олійно-жирової галузі України та її експортних перспектив 2015-2019» та «Аналіз незаповнених каналів ринку (високооленове масло) поточний стан, перспективи розвитку» (т. 1, а.с. 171-223).

Статтею 901 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За визначенням, наведеним у п. 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про здійснення державних закупівель», - консультаційні послуги, це інтелектуальна, нематеріальна діяльність, результати якої не є фізично осяжними, у тому числі аудиторські, юридичні, консалтингові послуги, послуги, пов`язані з консультуванням, експертизою, оцінкою, підготовкою висновків і рекомендацій, послуги з навчання, підготовки спеціалістів.

Корисний ефект від здійснення виконавцем на замовлення замовника певних дій, а саме - пошук інформації, обробка її таким чином, щоб зробити останню доступною для розуміння замовника, можливо визначити як інформаційну послугу.

Відповідно до підпункт 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України витрати це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

За змістом пункту 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Підпункт 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України встановлює, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно ж з підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За визначенням п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Податковий кредит звітного періоду відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За змістом положень п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 статті 201 цього Кодексу).

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У пункті 200.1 статті 200 ПК України окреслено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.2 ст. 200 ПК України установлено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума:

а) ураховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення ПДВ на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування ПДВ за результатами перевірки платника.

Згідно із пунктом 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію з ПДВ та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Статтею 44 ПК України визначені вимоги до підтвердження даних, указаних у податковій звітності, відповідно до п.44.1 якої для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (далі Закон № 996).

Стаття 1 Закону № 996 установлює, що бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; зобов`язання - заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

За визначенням частини другої ст. 3 Закону № 996 бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частиною 1 ст. 9 Закону № 996 передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Приписами пунктів 1.2, 2.1, 2.2, 2.15 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 року (далі Положення № 88), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704 установлено, що господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи). Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників.

Отже правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод (витрат та податкового кредиту) виникають за наявності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складеної податкової накладної; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.

Таким чином, оцінка господарських операцій повинна проводитися на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов вчинення конкретного правочину, з обов`язковим урахуванням його господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів чи послуг у подальшій діяльності підприємства. Обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю.

Перевіряючи правомірність віднесення позивачем суми по вищезазначеній господарській операції до такої, яка підлягає оподаткуванню та формування податкового кредиту ПДВ, та надаючи оцінку доказам, що надані позивачем в обґрунтування тверджень безпосереднього зв`язку таких витрат з господарською діяльністю платника податків, колегія суддів зазначає, що з наданих підприємством письмових пояснень убачається, що при створені ТОВ «НИВЕЛОН», було визначено наступні види діяльності за КВЕД: 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; 10.41 виробництво олії та тваринних жирів; 46.19 діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.33 оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; 46.90 неспеціалізована оптова торгівля; 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. Оскільки дані напрями діяльності не приносили очікуваного доходу компанії, директором було прийнято рішення активізувати свою діяльність в сфері оптової торгівлі. При цьому, фінансові обороти були незначні, та не було визначено єдиного напрямку в господарській діяльності компанії, було не доцільно приймати на роботу персонал, тому на початку діяльності компанії та визначенні пріоритетного напрямку розвитку був лише директор, який за завданням учасників товариства повинен був визначити пріоритетний напрямок діяльності компанії, для чого необхідно було провести ряд аналітичних дій та прогнозів. Оскільки у директора досвід в даному напрямку був відсутній, для виконання даної роботи було залучено ТОВ «УКРОЛІЯ» (т. 1 а.с. 125).

Відповідно до змісту листа ТОВ «УКРОЛІЯ» від 05.11.2020 року № 391, у товариства наявні ресурси (трудові та інформаційні) для надання інформаційних (консультативних) послуг за відповідним договором № 8995 від 02.09.2019 року (т. 1 а.с. 152).

Відповідно до розшифровки з питань впорядкування ведення обліку та документів за період 2016-2019 роки, ТОВ «УКРОЛІЯ» перевірено документи, що готувалися в період 2016-2017 роки для державної реєстрації юридичної особи ТОВ «НИВЕЛОН». Впорядковано для подальшого зберігання документи бухгалтерського обліку за період 2017-2019 роки та договори про укладання господарських операцій за цей же період. ТОВ «УКРОЛІЯ» було автоматизовано ведення бухгалтерського та податкового обліку за період 2017-2019 роки шляхом занесення в програму 1С господарських операцій згідно паперових оригіналів первинних документів, відповідно перевірено вірність відображення в регістрах бухгалтерського обліку господарських операцій. ТОВ «УКРОЛІЯ» перевірено відображення господарських операцій в поданій фінансовій звітності та звітності з податку на прибуток за 2017-2019 роки. Відповідно до проведеного аналізу подано уточнюючі розрахунки до податкових декларацій. Так як за грудень 2019 року ТОВ «НИВЕЛОН» платник ПДВ, то персоналом ТОВ «УКРОЛІЯ» перевірено вірність виписки податкових накладних на реалізований товар, а також вірність оформлення вхідних податкових накладних для оформлення податкового кредиту за грудень 2019 року (т.1 а.с.151).

На підтвердження отримання економічної вигоди ТОВ «НИВЕЛОН» за результатами виконання договору від 02.09.2019 року № 8995, підприємством надано бухгалтерську довідку та реєстр укладених договорів (т.1 а.с.141-149).

Згідно бухгалтерської довідки валовий дохід ТОВ «НИВЕЛОН» за 9 місяців 2020 року становив 13.260.612,36 грн, в той час, як за період 2017-2019 роки валовий дохід становив - 0 грн (т.1 а.с.150).

Відповідно до п. 86.7 ст. 86 ПК України при незгоді платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному п. 44.7 ст. 44 ПКУ, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Як убачається із заперечень ТОВ «НИВЕЛОН» на акт перевірки від 05.08.2020 року, заперечуючи порушення п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.4 ст. 200 ПК України, підприємство зазначало, що відповідно до положень ПК України розумна економічна причина (ділова мета) причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності. До платника податків ставиться вимога щодо наявності наміру отримання економічного ефекту від його діяльності, який і був отриманий підприємством після отримання послуг та відображений в господарський операціях в бухгалтерському та податковому обліку відповідно (т. 1, а.с. 43-47).

При цьому колегія суддів зауважує, що учасники договору на надання інформаційних (консультаційних) послуг № 8995 від 02.09.2019 року мету його укладення не визначили.

Колегія суддів зазначає, що надані позивачем до перевірки та до суду акт здачі приймання надання послуг від 27.12.2019 року № 13059 та звіт від 27.12.2019 року до акту наданих послуг, по суті, є узагальнюючими документами, на підставі яких (з урахуванням податкової накладної від 27.12.2019 року № 710) платником податків списана суми понесених витрат, проте будь-якої інформації за якими саме господарськими операціями та в яких цілях отримувались перелічені в цих документах послуги ці документи не містять, у зв`язку з чим неможливо пов`язати понесені підприємством витрати за такими документами саме з отриманням ТОВ «НИВЕЛОН» за 9 місяців 2020 року валового доходу у зазначеному вище розмірі.

Колегія суддів також зазначає, що судам першої та апеляційної інстанцій позивачем не надано доказів, які б безспірно посвідчували ту обставину, що факт перевірки ТОВ «УКРОЛІЯ» документів підприємства, що готувались в період 2016-2017 років для державної реєстрації юридичної особи ТОВ «НИВЕЛОН»; впорядкування для подальшого зберігання документів бухгалтерського обліку і договорів про укладення господарських операцій за період 2017-2019 років; консультування щодо переведення на автоматизацію обліку з використанням програми 1С (п.п. 15-17 звіту від 27.12.2019 року до акту наданих послуг, довідка т. 1, а.с. 151) та витрати, понесенні підприємством у зв`язку з отриманням таких послуг, сприяли економічному ефекту.

Колегія суддів надає критичну оцінку твердженням ТОВ «НИВЕЛОН» стосовно того, що лише в наслідок отриманих від ТОВ «УКРОЛІЯ» послуг підприємство за 9 місяців 2020 року уклало господарські договори, перелік яких наведений у бухгалтерській довідці та додатках до довідки (т. 1, а.с. 141-149), оскільки позивачем не надано належних доказів, в розумінні ст. 73 КАС України, що означені вище договори поставки (купівлі-продажу) товарів з іншими платниками податків (резидентами або нерезидентами) укладені на виконання умов договору (за співробітництвом) з проведення інформаційних (консультаційних) заходів ТОВ «УКРОЛІЯ», що також ставить під сумнів обґрунтованість списання позивачем коштів, сплачених останньому.

Крім того, колегія суддів зауважує, що інформація не має речовинного змісту, але завжди має речовинне відображення, зафіксоване у вигляді конкретних матеріальних носіїв, і в основі створення інформаційних продуктів лежать інформаційно-когнітивні (пізнавальні) процеси, які дають користувачеві знання, на базі яких він може одержати необхідні йому відомості.

Із змісту «Звіту з аналізу діяльності олійно-жирової галузі України та її експортних перспектив 2015-2019 років» та «Аналізу незаповнених каналів ринку (високооленове масло) поточний стан, перспективи розвитку» не вбачається встановлення ТОВ «УКРОЛІЯ» сукупності тих споживачів, які можуть становити у 2020 році інтерес для ТОВ «НИВЕЛОН», та які можуть бути визначені підприємством як потенційні покупці його продукції. В цих документах його виконавцем не визначений мінімальний набір тактичних маркетингових інструментів, у тому числі щодо комунікації та стимулювання збуту як інструменти впливу на цих споживачів, з метою досягнення ринкових цілей підприємства - економічного ефекту у результаті господарської діяльності.

Колегія суддів зазначає, що з урахуванням приписів п. 2 ч. 9 Закону № 996-ХІV, акт приймання-передачі послуг повинен мати всі обов`язкові реквізити первинних документів, а саме: назву документа (форми), дату і місце складання, найменування підприємства, від імені якого складено документ, зміст і обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у господарській операції. В актах виконаних робіт мають бути конкретний перелік наданих послуг, місце і дата їх надання, а також зазначено, в чому виражено їх результат.

У звіті про проведення інформаційних досліджень, з урахуванням визначеного предмету договору, повинна міститися інформація, зокрема, про аналіз конкуренції між найбільшими виробниками на оптовому та роздрібному ринках продажу і оцінку рівня конкуренції, основні тенденції розвитку ринку, динаміку зміни цін, асортимент продукції (товару), політику ціноутворення, аналіз імпорту й експорту продукції (товарів) та їх вплив на ринок, потенційних споживачів і кількісні показники (місткість ринку) планованого продажу, прогнозний план продажу, оцінку ризиків, фінансовий план, аналіз ефективності проекту, прогнозний рівень рентабельності, термін окупності проекту, висновки та рекомендації за результатами проведеного дослідження.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що відсутність поважної розумної економічної або іншої причини здійснення позивачем означеної вище господарської операції позбавляє ТОВ «НИВЕЛОН» права на податковий кредит за наслідками цієї операції.

Штрафні санкції, передбачені ст. 123 ПК України, застосовуються у випадках, якщо за результатами перевірки платника податків контролюючим органом зменшено залишок від`ємного значення ПДВ і внаслідок цього зменшено суму бюджетного відшкодування або донараховано суму податкового зобов`язання з ПДВ. Штраф становить 25% суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування, а в разі повторного порушення протягом 1095 днів - 50%.

Аналізуючи зазначене вище в його сукупності, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість вимог адміністративного позову ТОВ «НИВЕЛОН», задовольняє апеляційну скаргу ГУ ДПС у Полтавській області і приймає нове судове рішення про відмову у задоволені позовних вимог підприємства.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija vs. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Судовий збір, сплачений ТОВ «НИВЕЛОН» при подачі адміністративного позову зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області - задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року скасувати, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні вимог адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «НИВЕЛОН».

Постанова Другого апеляційного адміністративного суд набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі тридцяти днів, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц С.С. Рєзнікова
Постанова у повному обсязі складена і підписана 11 червня 2021 року.