Справа № 380/9215/20
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/9215/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог та продовження розгляду справи

14 червня 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку одноразової грошової допомоги до 05 травня з 2016 по 2020 роки включно;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату разової грошової допомоги до 05 травня за 2016-2020 роки, з врахуванням норм Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25.12.1998 № 367-XIV.

Ухвалою від 28.10.2020 суддя відкрила провадження в адміністративній справі за цим позовом та ухвалила розглянути цю справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 28.10.2020 провадження у справі зупинено до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 440/2722/20 (№ Пз/9901/14/20).

Ухвалою суду від 12.02.2021 провадження у справі поновлено.

Ухвалою судді від 14.04.2021 позовну заяву залишено без руху після відкриття провадження у справі відповідно до вимог частини 13 статті 171 КАС України. Особі, що звернулася із позовною заявою встановлено в п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки, у спосіб подання до суду:

- заяви (клопотання) про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в перерахунку одноразової грошової допомоги до 05 травня з 2016 по 2019 роки та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату разової грошової допомоги до 05 травня за 2016-2019 роки, з врахуванням норм Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25.12.1998 № 367-XIV.

Роз`яснено позивачу, що відповідно до частини 15 статті 171 КАС України якщо він не усуне недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовну заяву буде залишено без розгляду.

20.04.2021 від позивача через канцелярію суду надійшла заява про визнання причин пропущення строку для звернення до суду поважними та поновлення пропущеного строку, у якій позивач щодо пропуску строку звернення з приводу відмови у перерахунку грошової допомоги як учаснику бойових дій до 05 травня в частині 2016-2019 років.

В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що Конституційним Судом України прийнято рішення від 27 лютого 2020 року у справі № 1- 247/2018 (3393/18), яким визнано таким, що не відповідає Конституції України, окреме положення пункту 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування). Прийняття рішення Конституційним Судом України стало для позивача приводом для звернення до відповідача із заявою, у якій ним висловлено прохання провести перерахунок та виплату оскаржуваної у цій справі допомоги.

При постановленні ухвали суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З цього приводу суд зазначає про те, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Суд зауважує, що у Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8).

Конституція України також встановлює, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків фізичних та юридичних осіб, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (стаття 46).

Право на соціальний захист належить до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов, не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

Застосовуючи строки у зазначеній сфері, потрібно розрізняти право особи на соціальний захист та право особи на судовий захист. Право на соціальний захист особи реалізується відповідним суб`єктом владних повноважень, як правило, органом пенсійного фонду за зверненням такої особи з проханням надати певний статус та здійснити відповідні виплати. У випадку якщо особа вважає, що існує спір у публічно-правовій сфері стосовно реалізації її права на соціальний захист, зумовлений протиправними рішеннями, діями або бездіяльність суб`єкта владних повноважень, така особа може звернутися до адміністративного суду з позовом, що буде уже способом реалізації права на судовий захист. Згідно з Конституцією України право особи на соціальний захист гарантується, в першу чергу, статтею 46, а право на судовий захист, зокрема, - статтями 55 та 124.

Строки у сфері соціального захисту застосовує відповідний суб`єкт владних повноважень або суд, у випадку, визнання рішення, дії чи бездіяльності відповідного суб`єкта протиправними та задоволення позову особи. У свою чергу, строк на звернення до суду застосовується виключно судом, як правило, на етапі прийняття рішення про відкриття провадження в адміністративній справі. Строк звернення до суду стосується виключно питання прийняття до розгляду або відмови у розгляді позовних вимог по суті, але не застосовується для прийняття рішення про задоволення чи не задоволення таких вимог, а також періоду протягом якого такі вимоги підлягають задоволенню.

Суд також виходить з того, що у триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної або юридичної особи. Прикладом таких правовідносин є правовідносини, що виникають у сфері реалізації прав громадян на соціальних захист (пенсійне забезпечення, виплата заробітної плати тощо).

Важливо, що предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, а тому строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежать також від виду відповідного платежу як форми соціального захисту з боку держави.

Відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якого додано пакет необхідних документів. У свою чергу, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, якщо інше прямо не передбачено законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 646/6250/17, від 30 жовтня 2018 року у справі № 493/1867/17, від 22 січня 2019 року у справі № 201/9987/17, від 18 листопада 2020 року у справі № 380/5202/20.

Як слідує зі змісту позовної заяви, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом у жовтні 2020 року та оспорює дії відповідача щодо відмови в перерахунку йому щорічної грошової допомоги до 05 травня, зокрема, за 2016, 2017, 2018, 2019 роки.

Суд зауважує, що спірна виплата є регулярною та виплачується один раз на рік, а тому про порушення своїх прав її недоплатою позивач міг дізнатись у квітні-травні 2016, 2017, 2018, 2019 років відповідно, при отриманні такої виплати за ці роки.

Щодо покликання позивача на те, що юридична невизначеність, яка існувала до ухвалення Конституційним Судом України рішення від 27 лютого 2020 року у справі № 1-247/2018 (3393/18) позбавляла його права на оскарження дій відповідача щодо виплати разової грошової допомоги до 5 травня за період з 2017 року по 2019 рік у розмірі, який не відповідає Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25 грудня 1998 року № 367-XIV суд зауважує, що зазначена обставина не може вважатися об`єктивно непереборною та такою, що пов`язана з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення позивача до суду та не залежала від його волевиявлення.

Відповідно до частин першої, другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Жодних доказів, які б свідчили про наявність істотних обставин, перешкод чи труднощів, що унеможливили своєчасне звернення до суду в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в перерахунку одноразової грошової допомоги до 05 травня з 2016 по 2019 роки та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату разової грошової допомоги до 05 травня за 2016-2019 роки, з врахуванням норм Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25.12.1998 № 367-XIV, позивачем не надано.

Відповідно до частини 15 статті 171 КАС України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Пунктом сьомим частини першої статті 240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Оскільки у встановлений судом строк позивач не усунув недоліків позовної заяви, яку залишено без руху після відкриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в перерахунку одноразової грошової допомоги до 05 травня з 2016 по 2019 роки та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату разової грошової допомоги до 05 травня за 2016-2019 роки, з врахуванням норм Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25.12.1998 № 367-XIV, то таку позовну заяву в частині зазначених позовних вимог належить залишити без розгляду відповідно до частини 15 статті 171, пункту 7 частини першої статті 240 КАС України.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 240 КАС України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Разом з тим, суд вважає, що в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в перерахунку одноразової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік, з врахуванням норм Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25.12.1998 № 367-XIV розгляд справи належить продовжити.

Керуючись ст.ст. 171, 240, 248, 256, п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення», пп. 15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в перерахунку одноразової грошової допомоги до 05 травня з 2016 по 2019 роки та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату разової грошової допомоги до 05 травня за 2016-2019 роки, з врахуванням норм Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25.12.1998 № 367-XIV.

Продовжити розгляд справи № 380/9215/20 за позовом ОСОБА_1 до Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в перерахунку одноразової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік, з врахуванням норм Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25.12.1998 № 367-XIV.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. При цьому, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до або через суд першої інстанції, який постановив таку ухвалу.

Суддя Сидор Н.Т.