Справа № 200/3843/21
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 р. Справа№200/3843/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні без повідомлення сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (, 87517, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Нахімова, 86)

про визнання незаконними та скасування наказів від 26 лютого 2021 року № 361, від 1 березня 2021 року № 142 о/с, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати а час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання незаконним та скасування пункту 1 Наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 26 лютого 2021 року № 361 «Про порушення трудової дисципліни працівниками СУ ГУНП в Донецькій області та покарання винних» щодо звільнення ОСОБА_2 , визнання незаконним та скасування пункту 3 Наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 142 о/с від 1 березня 2021 року «По особовому складу» щодо звільнення ОСОБА_2 , поновлення ОСОБА_2 на роботі в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області на посаді слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області, старшого лейтенанта поліції, стягнення з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу на дату ухвалення судового рішення.

Ухвалою від 08 квітня 2021 року суд залишив без руху позовну заяву позивача та надав десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення виявлених судом недоліків, а саме надання (надіслання) суду оригінал документу про сплату судового збору у сумі 908 грн., заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовною вимогою щодо оскарження наказу відповідача від 26 лютого 2021 року № 361.

19 квітня 2021 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 20 квітня 2021 року суд прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (, 87517, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Нахімова, 86) про визнання незаконними та скасування наказів від 26 лютого 2021 року № 361, від 1 березня 2021 року № 142 о/с, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати а час вимушеного прогулу, відкрив провадження в адміністративній справі № 200/3843/21-а за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, задовольнив клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення позивача із позовом до суду, зобов`язав відповідача надати суду доказ ознайомлення позивача із оскаржуваним наказом від 26 лютого 2021 року № 361, а також всі інші докази, які стали підставою для вчинення відповідачем спірних дій.

Ухвалою від 25 травня 2021 року суд задовольнив клопотання Головного управління Національної поліції в Донецькій області, продовжив Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області строк до 4 червня 2021 року для надання відзиву на позовну заяву позивача та витребуваних документів, а саме доказ ознайомлення позивача із оскаржуваним наказом від 26 лютого 2021 року № 361, а також всі інші докази, які стали підставою для вчинення відповідачем спірних дій.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Позивач в обгрунтування позовних вимог зазначає, що висновок дисциплінарної комісії від 12 лютого 2021 року за підсумками службового розслідування не містить жодного конкретного факту, який вказував би на порушення вимог законодавства, службової дисципліни, або вчинення інших дій, що виразилось у невиконанні вимог Законів України, та скоєння вчинку, який підриває авторитет та довіру громадян до Національної поліції України і є несумісним з подальшим проходженням служби в лавах Національної поліції України з боку саме позивача. 19 січня 2021 року позивачу було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27, частини 3 статті 368 КК України. На підставі Наказу ГУНП в Донецькій області від 19 січня 2021 року № 34 о/с позивача було відсторонено від посади. Позивач наголошує, що майже весь висновок комісії (за винятком грубих процесуальних порушень, про які буде зазначено нижче) ґрунтується виключно на гіпотезах та повідомленні про підозру, а не на встановлених саме комісією фактах. Так, у висновку комісії детально перераховуються факти та відомості, викладені в повідомленні про підозру у вчиненні корупційного злочину, але безпосередньо після цього не робиться жодного висновку з цього приводу. Таким чином, дисциплінарна комісія робить висновок, що позивач своїми діями скоїв вчинок, який підриває авторитет та довіру громадян до Національної поліції України і є несумісним з подальшим проходженням служби в лавах Національної поліції України.

Відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому заперечує проти позовних вимог, вважає вимоги, викладені у позовній заяві, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та просить суд відмовити у задоволені позову, посилаючись на те, що твердження позивача про відсутність у висновку службового розслідування жодного конкретного факту, який вказував би на порушення вимог нормативно-правових актів, не відповідає дійсності, оскільки в указаному документі зазначено про конкретні факти порушення позивачем службової дисципліни (порушення функціональних обов`язків, здійснення досудового розслідування та проведення слідчих дій з грубими порушеннями кримінального процесуального законодавства та інше). Дисциплінарною комісією під час проведення службового розслідування також досліджувалися характеристика позивача, його відношення до служби та результати його службової діяльності як слідчого, що спростовує посилання позивач на відсутність таких дій. Зазначає, що проведення службового розслідування ґрунтується на самостійних підставах і має на меті своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, а не встановлення в діях поліцейського вини або невинуватості у скоєнні злочину, що є компетенцією виключно органів досудового розслідування та суду. Таким чином, цілком логічним є висновок щодо наявності в діях позивача дисциплінарного проступку, а не встановлення його вини у вчиненні кримінального правопорушення. Позивач помилково вважає, що Головним управлінням порушено норму статті 62 Конституції України, однак це твердження не є обґрунтованим з огляду на те, що Головним управлінням не надавалася оцінка діям позивача у кримінальному провадженні, а лише оцінювалися його дії як поліцейського при дотриманні ним службової дисципліни.

Позивач до суду надав відповідь на відзив, де зазначає, що в основу висновку комісія покладає не доведену вину позивача, а саме факт повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, зазначаючи, що такий факт підриває авторитет органів Національної поліції України, що є протиправним.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_2 , виданого 25 червня 2008 року, РНОКПП НОМЕР_1 .

Наказом відповідача 21 січня 2020 року № 17 о/с по особовому складу відповідно до розділу VI Закону України «Про Національну поліцію» позивача було прийняти на службу в поліції оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Селидівського відділення поліції 1 Покровського відділу поліції, з 21 січня 2020 року, з посадовим окладом 2400 гривень, присвоєно спеціальне звання «сержант поліції» у порядку переатестування та закріплено спеціальний жетон з індивідуальним номером 0125996.

Сторонами по справі не заперечується, що наказом начальника ГУНП в Донецькій області № 48 о/с від 7 лютого 2020 року старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 призначено на посаду слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області.

18 січня 2021 року о 16 год. до УКЗ ГУНП в Донецькій області з СУ ГУНП в області надійшло повідомлення про відкриття Територіальним управлінням ДБР, розташованим у м. Краматорську, кримінального провадження від 12 січня 2021 року № 0000044 за частиною 5 статті 27, частиною 3 статті 368 КК України за фактом вимагання невстановленими працівниками поліції неправомірної вигоди від громадянина Ж.

19 січня 2021 року наказом ГУНП в Донецькій області № 87 за вказаним фактом було призначене службове розслідування. Цього ж дня на підставі наказу ГУНП в Донецькій області № 34 о/с позивач був відсторонений від виконання службового обов`язків на час проведення службового розслідування.

За результатом проведеного службового розслідування 12 лютого 2021 року складено висновок службового розслідування, затверджений начальником Головного управління Національної поліції в Донецькій області генералом поліції М. Семенишиним, відповідно до якого позивач допустив порушення службової дисципліни, порушив вимоги підпунктів 1, 2 частини 1 статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», статей 22, 38, 42 Закону України «Про запобігання корупції», пунктів 1, 2 частини 3 статті 1, частини 2 статті 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статей 2, 9, 104, 106 КПК України, абзацу 6 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 9 листопада 2017 року № 1179, скоїв вчинок, що підриває авторитет та довіру громадян до Національної поліції України і є несумісним з подальшим проходженням служби в лавах національної поліції.

Так, у висновку службового розслідування зазначено, що 18 січня 2021 року о 16:00 до УКЗ ГУНП в Донецькій області з СУ ГУНП в області надійшло повідомлення про відкриття Територіальним управлінням ДБР, розташованим у м. Краматорську, кримінального провадження від 12 січня 2021 року № 0000044 за частиною 5 статті 27, частиною 3 статті 368 КК України за фактом вимагання невстановленими працівниками поліції неправомірної вигоди від громадянина Ж.

Цього ж дня у м. Маріуполі Донецької області працівниками Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорську та Донецького управління ДВБ Національної поліції України, в рамках вказаного кримінального провадження, на парковці для службового транспорту, розташованій біля адміністративної будівлі ГУНП в Донецькій області за адресою: вул. Георгіївська 63, м. Маріуполь, Донецькі область, після отримання слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 неправомірної винагороди від колишнього поліцейського Мишка Миколи Анатолійовича було проведено обшук в автомобілі, який належить ОСОБА_3 . Під час обшуку в автомобільній шухлядці виявлено та вилучено 110000 грн. Інформацію про вказаний факт цього ж дня зареєстровано в ІТС Інформаційний портал НПУ (журналі ЄО) УОАЗОР ГУНП в Донецькій області за № 276.

Під час проведення службового розслідування встановлено, що 8 січня 2021 року приблизно о 17:45 по а/д с. Нікольське - с. Павлівка в напрямку с. Павлівки Волноваського району Донецькій області рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_4 , який на відстані 2-х км від с. Нікольське розпочав обгін автомобіля, який рухався у попутному напрямку, під керуванням ОСОБА_5 , та рухаючись по зустрічній смузі К. Жабико скоїв наїзд на пішохода гр. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який стояв на проїзній частини. Наїзд на пішохода стався передньою правою стороною автомобіля. Внаслідок зіткнення пішохід ОСОБА_7 від отриманих травм помер на місці пригоди.

На місце події виїжджав слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області старший лейтенант поліції Т. Сєідов.

9 січня 2021 року СУ ГУНП в Донецькій області інформацію за вказаним фактом внесено до ЄРДР за № 0000105 за ч. 2 ст. 286 КК України і проведення досудового розслідування було доручено Т. Сєідову.

19 січня 2021 року слідчим другого відділу (відділ з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, Т. Сєідову було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. З ст. 368 КК України у кримінальному провадженні від 12.01.2021 № 0000044.

У повідомленні про підозру зазначено, що під час огляду місця події у ОСОБА_8 виник умисел на вимагання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди за непритягнення останнього до кримінальної відповідальності за дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої загинула людина.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу ОСОБА_10 у невстановлений час вирішив залучити до вимагання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди свого знайомого гр. ОСОБА_11 відвівши йому роль посібника, на що останній на пропозицію ОСОБА_8 погодився.

Перебуваючи у вказаному місці та вказаний час ОСОБА_10 , діючи за пособницгвом М. Мишка, запросив ОСОБА_9 сісти до салону його автомобіля, всередині якого висунув ОСОБА_12 вимогу передачі неправомірної вигоди у сумі 160000 грн. за не притягнення його до кримінальної відповідальності за фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

У свою чергу ОСОБА_13 , з метою вжиття заходів конспірації повідомив ОСОБА_12 , щоб він встановив у своєму смартфоні мобільний мессенджер Телеграм та за всіма питаннями тримав з ним зв`язок через вказаний додаток.

К. ОСОБА_14 з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності погодився на вимогу ОСОБА_8 та ОСОБА_11 щодо передачі їм неправомірної вигоди у зазначеній сумі.

8 січня 2021 року під час спілкування ОСОБА_9 з ОСОБА_15 за допомогою вказаного мобільного додатку, останній з відома та погодження ОСОБА_8 знизив суму неправомірної вигоди, яку ОСОБА_12 необхідно було їм передати до 150000 грн.

12 січня 2021 року ОСОБА_16 , усвідомлюючи те, що від нього ОСОБА_17 та ОСОБА_15 вимагається неправомірна вигода, будучи поставленим в умови, за яких він вимушений передати їм неправомірну вигоду, з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів, звернувся до Донецького управління ДВБ Національної поліції України із заявою про притягнення останніх до кримінальної відповідальності.

15 січня 2021 року під час спілкування ОСОБА_9 з ОСОБА_15 за допомогою вказаного мобільного додатку, останній з відома та погодження ОСОБА_8 знизив суму неправомірної вигоди до 140000 грн., визначивши її як остаточну для передачі.

18 січня 2021 року приблизно о 15:16 за адресою: АДРЕСА_2 , Т. Сєідов у присутності ОСОБА_11 та ОСОБА_9 запевнив останнього, що у разі передання їм грошових коштів у сумі 140000 грн., його не буде притягнуто до кримінальної відповідальності за фактом дорожньо-транспортної події, яка сталося 8 січня 2021 року за його участі. При цьому ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_9 , що грошові кошти він повинен передати М. Мишку.

18 січня 2021 року приблизно о 16:08 за адресою: м. Маріуполь, Донецька область між домами 76 та АДРЕСА_3 , в автомобілі ОСОБА_13 , переслідуючи мету незаконного збагачення, діючи умисно, з корисливих мотивів, за погодженням з ОСОБА_17 одержав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду, а саме 140000 грн., з яких 79000 грошових одиниць України - гривні та 61000 несправжніх імітаційних засобів у вигляді купюр грошових коштів, зовні схожих на грошові одиниці України.

З вказаних грошових коштів ОСОБА_13 з відома та за погодженням з ОСОБА_17 забрав частину грошових коштів у сумі 30000 грн.

18 січня 2021 року приблизно о 16:12 біля адміністративної будівлі ГУНП в Донецькій області за адресою: АДРЕСА_2 згідно з раніше отриманої від ОСОБА_8 вказівки, поклав до відсіку для зберігання речей (бардачок) транспортного засобу, який належить останньому, решту коштів у сумі 110000 грн., раніше одержаних від ОСОБА_16 у якості неправомірної вигоди за не притягнення до кримінальної відповідальності за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 8 січня 2021 року за участю ОСОБА_9 .

Безпосередньо після одержання неправомірної вигоди у ОСОБА_8 предмет неправомірної вигоди було вилучено, в порядку ст. 208 КГЖ України він не затримувався.

Під час одержання неправомірної вигоди ОСОБА_10 знаходився у добовому чергуванні з охорони адміністративної будівлі ГУНП в області (вул. Георгіївська, 63, м. Маріуполь) у форменому одязі з вогнепальною зброєю. Чергував ОСОБА_10 згідно з графіком чергувань, затвердженим начальником відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області підполковником поліції М. Кумановським.

На підставі наказу ГУНП в Донецькій області від 19 січня 2021 року № 34 о/с слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції Т. Сєідова відсторонено від виконання службових обов`язків на час проведення службового розслідування.

20.01.2021 року на підставі ухвали Краматорського міського суду Донецької області ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останньому покидати місце свого фактичного мешкання АДРЕСА_4 , строком на два місяці з 18 січня 2021 року до 18 березня 2021 року включно.

Разом з цим, 19 січня 2021 року старшим слідчим ОМВ СУ ГУНП в області підполковником поліції ОСОБА_18 у присутності начальника злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області підполковника поліції М. Кумановського, його заступника капітана поліції ОСОБА_19 та старшого слідчого в ОВС цього ж відділу майора поліції Є. Шалімова проведено огляд службового кабінету № 65 Т. Сєідова, розташованого в адміністративній будівлі ГУНП в Донецькій області за адресою: вул. Георгіївська 63, м. Маріуполь, під час якого, у верхній шухляді робочого стола ОСОБА_8 виявлено процесуальні документи, серед яких знаходились незаповнені три бланки протоколів допитів свідків з особистими підписами, власноручними записами: 3 моїх слів записано вірно, мною прочитано, з неповними анкетними даними громадян ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які є свідками у кримінальному провадженні від 18 вересня 2020 року № 0000565 за ч. 2 ст. 286 КК України, досудове розслідування проводив ОСОБА_10 .

Про вказаний факт ОСОБА_18 було складено відповідний рапорт, який з матеріалами долучено до матеріалів службового розслідування. Опитаний ОСОБА_23 пояснив, що він є свідком дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 17 вересня 2020 року на території Марийського району Донецькій області за участю водія ОСОБА_24 . На час ДТП

він ( ОСОБА_25 ) був пасажиром в автомобілі та під час руху бачив обставини ДТП.

Приблизно на початку грудня 2020 року ОСОБА_25 на мобільний телефон зателефонував слідчий, який назвався ОСОБА_26 та повідомив, що у зв`язку з тим, що він ( ОСОБА_25 ) є свідком ДТП, його необхідно опитати як свідка він (слідчий) сказав що приїде до м. Вугледара сам, на що ОСОБА_25 погодився. Протягом кількох днів йому ( ОСОБА_25 ) на мобільний телефон зателефонував слідчий на ім`я ОСОБА_26 і вони зустрілись у м. Вугледарі біля магазину Асторія. Також у поясненні ОСОБА_25 зазначив про те, що він бачив вже слідчого ОСОБА_26 , коли він проводив огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 17 вересня 2020 року за участю ОСОБА_24 . Під час зустрічі слідчий Тимур повідомив ОСОБА_25 , щоб він дав свідчення як свідок за фактом вказаного ДТП, але у зв`язку з тим, що ОСОБА_26 поспішає тому що зламався його автомобіль, то свідчення надав усно, після чого ОСОБА_27 . Супруну чистий бланк допиту свідка та сказав, щоб він поставив свої підписи, а показання він ( ОСОБА_26 ) внесе, коли приїде до м. Маріуполя, на що А. Супрун почав з цього приводу хвилюватись, однак слідчий Тимур запевнив, щоб ОСОБА_25 не хвилювався у зв`язку з тим, що через тиждень він приїде на місце ДТП для проведення слідчого експерименту та покаже йому заповнений протокол. На це ОСОБА_25 погодився та поставив свої підписи у чистому бланку допиту свідка, який надав слідчий Тимур. Після цього А. Супруну ніхто не телефонував та з ним не зустрічався, слідчий експеримент з участю ОСОБА_28 не проводився, на місце ДТП не виїжджав. Пояснення аналогічного змісту надали ОСОБА_29 та ОСОБА_30 . Вищевказане свідчить, що слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції Т. Сєідовим розслідування кримінального провадження № 0000565 проводилось з порушенням вимог ст.ст. 2, 9, 104, 106 КПК України, не вжито належних заходів щодо повного та всебічного дослідження всіх обставин кримінального провадження.

Під час проведення службового розслідування ОСОБА_10 від надання пояснень відмовився, посилаючись на ст. 63 Конституції України.

Слід зазначити, що відповідно до функціональних обов`язків слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції Т. Сєідова, затверджених заступником начальника Головного управління - начальником СУ ГУНП в Донецькій області полковником поліції С. Беседою, процесуальна діяльність слідчого визначається Конституцією України, КПК України, іншими законами та нормативно-правовими актами України. При використанні своїх службових обов`язків слідчий зобов`язаний дотримуватися вимог Конституції та законів України під час досудового розслідування, забезпечувати повне, всебічне та неупереджене розслідування кримінальних правопорушень у межах строків, встановлених КПК України. Не вчиняти будь-яких дій, що ганьблять звання слідчого і можуть викликати сумнів у його об`єктивності та неупередженості. Несе персональну відповідальність за виконавську та службову дисципліну, додержання законності у службовій діяльності.

Факт отримання неправомірної вигоди слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції Т. Сєідовим було висвітлено в засобах масової інформації та на Інтернет-порталах, саме на сайтах. Цей випадок підриває авторитет та довіру громадян до Національної поліції України. Отже, ОСОБА_10 своїми діями скоїв вчинок, який підриває авторитет та довіру громадян до Національної поліції України і є несумісним з подальшим проходженням служби в лавах Національної поліції України.

Судом також встановлено, що на підставі висновку службового розслідування Головним управлінням був виданий наказ від 26 лютого 2021 року № 361 «Про порушення службової дисципліни працівниками СУ ГУНП в Донецькій області та покарання винних», яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУНП в Донецькій області від 1 березня 2021 № 142 о/с дисциплінарне стягнення реалізовано, позивача звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) Закону України «Про Національну поліцію» з 2 березня 2021 року. Позивач у день звільнення ознайомлений з наказом про звільнення, отримав витяг з цього наказу, трудову книжку та припис до військомату.

Надаючи правову оцінку даним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Стаття 62 Конституції України визначає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину <…>.

Відповідно до частини першоїстатті 3 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно доКонституціїта законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно пунктів 1, 2 статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положеньКонституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

На підставі частин першої та другої статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пункт 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII визначає, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" № 2337 від 15.03.2018 року затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

На підставі статті 1 Дисциплінарного статуту ОВС службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України,підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно частини першої статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту визначено поняття дисциплінарного проступку, а саме дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

На підставі частини першої статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту).

Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту визначено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Згідно статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Частинами першою та другою статті 15 Дисциплінарного статуту встановлено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій (ч. 1 ст. 18 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частини третьої статті 18 Дисциплінарного статуту поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.

Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

На підставі частини третьої статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Частиною четвертою статті 19 Дисциплінарного статуту встановлені обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського, а частиною 6 цієї статті встановлені обставини, що обтяжують відповідальність поліцейського.

Відповідно до частини сьомої статті 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Так, згідно висновку службового розслідування за відкриття кримінального провадження, відповідно до якого вчинення позивачем дисциплінарного проступку полягало у тому, що до відповідача надійшло повідомлення про відкриття Територіальним управлінням ДБР, розташованим у м. Краматорську, кримінального провадження від 12 січня 2021 року № 0000044 за частиною 5 статті 27, частиною 3 статті 368 КК України за фактом вимагання невстановленими працівниками поліції неправомірної вигоди від громадянина Ж.

Відповідно до п. 2 Розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про: внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення; повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку.

Таким чином, повідомлення про відкриття кримінального провадження є законною підставою для проведення службового розслідування по цьому факту.

При цьому підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є повне доведення вини особи в ході службового розслідування, метою якого і є саме з`ясування обставин вчинення дисциплінарного порушення, уточнення ступеня вини особи.

Так, з матеріалів службового розслідування вбачається, що в ході службового розслідування були використані копії ухвали Краматорського міського суду Донецької області від 20 січня 2021 року № 234/627/21 про відсторонення підозрюваного від займаної посади, довідки по кримінальному провадженню № 0000105 від 9 січня 2021 року, повідомлення про підозру від 19 січня 2021 року, протокол затримання особи від 18 січня 2021 року, рапорт О. Титова, пояснення свідків

Суд зазначає, що зміст висновку службового розслідування фактично тотожний змісту повідомлення про підозру позивачу по кримінальному провадженню № 0000044, вирок по якому на час розгляду справи не ухвалено.

З урахуванням приписів частини першої статті 62 Конституції України у разі набрання законної сили обвинувальним вироком суду відносно позивача будуть усі правові підстави для звільнення позивача з посади, проте висновки службового розслідування містять лише ті порушення, які інкримінуються позивачу у кримінальному провадженні та яким буде надана оцінка судом під час розгляду кримінального провадження.

Суд зазначає, що службовий висновок не містить самостійно доведених фактів, які б підтверджували порушення позивачем службової дисципліни. Суд зазначає, що Верховним Судом сформовано усталену практику, відповідно до якої вчинення працівником поліції діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного. Підстави притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності не слід ототожнювати із підставами для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності за наслідками службового розслідування, яким встановлено склад дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни та порушення Присяги поліцейського.

Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень є вчинення дій, що порушують службову дисципліну. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого прямий начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, зокрема, в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

Вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад саме дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи, або іншого виду юридичної відповідальності.

Адміністративний суд під час розгляду справи на підставі встановлених ним обставин повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Таким чином, під час службового розслідування відповідачем не було встановлено жодних вчинків позивача (дій чи бездіяльності), які містять ознаки порушення ним саме службової дисципліни, ніж ті, які є предметом доказування в кримінальному провадженні № 0000044.

Матеріали службового розслідування, (які мають самостійні правові підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності) не підтверджують наявність у позивача ознак дисциплінарного проступку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що факт порушення позивачем службової дисципліни відповідачем в ході службового розслідування не встановлено.

Як вже зазначалось вище, за результатами проведеного службового розслідування та складеного за його результатами висновку від 12 лютого 2021 року наказом від 26 лютого 2021 року № 361 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

При цьому вказаний наказ не містить інших висновків ніж визначених у повідомленні про підозру позивачу по кримінальному провадженню № 0000044, вирок по якому на час розгляду справи не ухвалено.

Отже, оскільки висновок службового розслідування є необґрунтованим, тому суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 26 лютого 2021 року № 361 «Про порушення службової дисципліни працівниками ГУНП в Донецькій області та покарання винних» в частині звільнення зі служби в поліції позивача.

Ураховуючи, що наказ № 142 о/с Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 1 березня 2021 року має похідний характер від наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 26 лютого 2021 року № 361, то і наказ № 142 о/с, також необхідно визнати протиправним та скасувати в частині звільнення зі служби в поліції позивача.

Відповідно до положень статті 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Частинами другою третьою статті 79 Закону № 580-VIII встановлено, що днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби. Останнім днем служби позивача є 2 березня 2021 року.

Таким чином, оскільки позивача звільнено з посади старшого лейтенанта поліції слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області, суд вважає за необхідне поновити позивача на службі в поліції на посаді старшого лейтенанта поліції слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області з 2 березня 2021 року.

Стосовно стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з дня звільнення по час поновлення на посаді суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5 розділу ПІ Порядку № 260 за поліцейським, відстороненим від виконання службових обов`язків (посади) у зв`язку з проведенням щодо нього службового розслідування, в порядку, визначеному Дисциплінарним статутом Національної поліції України, прийняттям відповідною місцевою радою резолюції недовіри, здійсненням щодо нього кримінального провадження, зберігаються всі види грошового забезпечення, які були йому встановлені до відсторонення, крім премії.

Поліцейський вважається відстороненим від виконання службових обов`язків з дати видання відповідного наказу до дня видання наказу про допуск до виконання службових обов`язків за займаною посадою.

Рішення про відсторонення поліцейського від посади можуть приймати начальники, яким надано право прийняття на службу або призначення на посаду, шляхом видання письмового наказу.

У разі допуску до виконання службових обов`язків за займаною посадою (якщо за результатами службового розслідування підстави прийняття рішення про відсторонення не підтвердилися) або до виконання службових повноважень (у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, у зв`язку з відсутністю події або складу адміністративного правопорушення) за період, протягом якого поліцейські не виконували службові обов`язки (службові повноваження), може бути встановлена премія, на отримання якої вони втратили право у зв`язку з усуненням (відстороненням) від виконання службових обов`язків (службових повноважень). Розмір премії зазначається в наказі про скасування та не перевищує розміру, що був установлений у попередньому місяці до відсторонення.

Відповідно до пункту 6 розділу III Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260, поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Разом з тим, пунктом 7 розділу III Порядку № 260 визначено, що поліцейським, щодо яких обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або цілодобового домашнього арешту, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня постановлення ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або цілодобового домашнього арешту.

У разі якщо стосовно поліцейського, до якого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або цілодобового домашнього арешту, обрано інший запобіжний захід, з дня прибуття до органу поліції і до дня отримання повідомлення суду про набрання обвинувальним вироком законної сили чи закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами грошове забезпечення виплачується в порядку, передбаченому пунктом 6 цього розділу.

Згідно з матеріалами справи, повні останні місяці служби, що передували звільненню є листопад та грудень 2020 року, на день звільнення позивачу грошове забезпечення не виплачувалось, у зв`язку з обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 20 січня 2021 року до позивача застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з 18 січня 2021 року по 18 березня 2021 року.

Таким чином, з урахуванням невиплати грошового забезпечення позивачу на день звільнення та застосованих запобіжних заходів, які діють на час розгляду справи, відповідно до положень Порядку № 260, які є нормами спеціального законодавства, виплата позивачу грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, не передбачена.

На підставі викладеного вище, позовна вимога в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягає. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (, 87517, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Нахімова, 86) про визнання незаконними та скасування наказів від 26 лютого 2021 року № 361, від 1 березня 2021 року № 142 о/с, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати а час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати пункт 1 Наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 26 лютого 2021 року № 361 «Про порушення трудової дисципліни працівниками СУ ГУНП в Донецькій області та покарання винних» щодо звільнення ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Визнати незаконним та скасувати пункт 3 Наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 142 о/с від 1 березня 2021 року «По особовому складу» щодо звільнення ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Поновити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на роботі в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області (, 87517, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Нахімова, 86) на посаді слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області, старшого лейтенанта поліції з 2 березня 2021 року.

В інші частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на роботі в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області (, 87517, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Нахімова, 86) на посаді слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області, старшого лейтенанта поліції з 2 березня 2021 року.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 14 червня 2021 року. Повне судове рішення складено 14 червня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар