Справа № 215/1390/21
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 червня 2021 року Справа № 215/1390/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Серьогіна О.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Харківській області про визнання протиправною бездіяльності, -

ВСТАНОВИВ:

03.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держпраці у Харківській області, яка виявилась у неналежному застосуванні управлінської функції, у порушенні правового режиму, форми розгляду заяви від 18.08.2020 року і не підкорені ст. 3, 43, 46, 92 Конституції України;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держпраці у Харківській області, яка виявилася у не винесенні за результатами розгляду заяви від 18.08.2020 року рішення, постанови, тобто правового акту та у порушенні управлінської функції відповідно п.18.19. ч. 1 ст. 4 КАС України, ст. 3, 19, 43 Конституції України;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держпраці у Харківській області, яка виявилась у ненаданні штатного розкладу, копії положення установи, юридичної адреси, номера телефонів, E-mail, ЄДРПОУ належно завірених, у не вжитті заходів для забезпечення права на отримання інформації, права на отримання належно завіреної копії заяви від 18.08.2020 року, запрошення для позивача, з повідомленням про повноваження осіб з приводу розгляду заяви до правової позиції ст. 3, 22, ч. 3 ст. 32, 34, 59 Конституції України;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держпраці у Харківській області, яка виявилась у порушенні права на свободу від шкоди, спричиненої неналежним функціонуванням системи органу державної влади, у не вжитті заходів до усунення причин, що породжують подання заяви від 18.08.2020 року та зазначити закон, вимоги якого порушені ним згідно ст. 249 КАСУ.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.03.2021 року адміністративну справу № 215/1390/21 передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Згідно з розпорядженням керівника апарату суду Чуфарової Н.А. щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи від 02.04.2021 року за №150 д у зв`язку із винесенням ухвали суду від 01.04.2021 року про задоволення заяви про самовідвід судді Неклеси О.М. призначено повторний перерозподіл адміністративної справи №215/1390/21.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2021 року адміністративна справа №215/1390/21 передана для розгляду судді Серьогіній О.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали суду для усунення недоліків, а саме: надати до канцелярії суду оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 908,00 грн.

Копію ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 року на адресу ОСОБА_1 було направлено засобами поштового зв`язку за адресою зазначеною позивачем у позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 та отримано ним 21.05.2021 року, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду.

28.05.2021 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про поновлення провадження у справі після усунення недоліків.

Згідно з довідкою начальника відділу управління персоналом Шевченко А.В. від 31.05.2021 року за №101 суддя Серьогіна О.В. у період з 31.05.2021 року по 04.06.2021 року перебувала у щорічній відпустці.

Дослідивши надані документи суддя доходить висновку про те, що недоліки зазначені в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 року не усунуті, а саме всупереч вимогам зазначеної ухвали, позивачем не надано оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 908,00 грн.

Відповідно до частини 5 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі необхідності до позовної заяви додаються, зокрема, клопотання про звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору.

В заяві про поновлення провадження у справі після усунення недоліків, яка надійшла до суду 28.05.2021 року позивач просить звільнити його від сплати судового збору у зв`язку з доходами 2026,49 грн., який менше рівня прожиткового мінімуму 2270,00 грн. і з захистом соціальних прав на державні соціальні стандарти та соціальні гарантії ст. 46, 48 Конституції України.

На підтвердження свого матеріального стану, позивачем долучено до вказаної заяви довідку Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради № 4484 від 05.05.2021 року, відповідно до якої компенсаційна виплата позивачу як непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю І групи за період січень 2020 року грудень 2020 року склала 410,88 грн. та довідку (продовження) (ОР 640993 ЦБ/ПБ 50046/1001), згідно з якою сума компенсації позивачу за надання соціальних послуг особам з інвалідністю 1 групи становить 23913,12 грн., а всього 24324,00 грн.

Вирішуючи заявлене клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору суддя виходить з наступного.

Суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк (ч. 1 ст. 133 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведеною нормою визначено виключний перелік підстав для звільнення від сплати судового збору. При вирішенні питання про звільнення позивача від сплати судового збору суд має враховувати майновий стан позивача, предмет позову, а також чи віднесена особа до визначених пунктом 2 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" категорій осіб.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 133 КАС України, ст. 8 Закону України "Про судовий збір" повинна навести доводи і надати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

При цьому, надана позивачем довідка Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради № 4488 від 05.05.2021 року, відповідно до якої компенсаційна виплата позивачу як непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю І групи за період січень 2020 року грудень 2020 року склала 410,88 грн. та довідка (продовження) (ОР 640993 ЦБ/ПБ 50046/1001), згідно з якою сума компенсації позивачу за надання соціальних послуг особам з інвалідністю 1 групи становить 23913,12 грн., а всього 24324,00 грн., не є достатнім доказом, на підтвердження майнового стану, за якого неможливо сплатити судовий збір, оскільки вона не містить відомостей про майновий стан заявника, який може мати інші джерела доходу (вклади, нерухоме та рухоме майно, грошові допомоги та компенсації, тощо). Доказів, що вказана виплата є єдиним доходом, а також інших доказів щодо тяжкого матеріального стану, заявником не надано.

При цьому, достатнім доказом для підтвердження скрутного майнового становища позивача, серед іншого, може бути довідка з органу Державної податкової служби України про розмір доходів за попередній календарний рік, яка підтверджує, що розмір судового збору в цій справі перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік.

У розумінні приписів ст. 8 Закону України Про судовий збір відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

Отже, ненадання позивачем достатніх доказів на підтвердження свого скрутного фінансового становища, зумовлює відсутність підстав для звільнення його від сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція була викладена в ухвалах Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду за результатами розгляду касаційних скарг (разом із клопотанням про звільнення від сплати судового збору) ОСОБА_1 у справі № 215/3786/19 від 17.10.2019 року, справі № 160/7077/19 від 16.10.2019 року, у справі № 215/3329/19 від 10.10.2019 року, у справі № 215/2132/19 від 23.09.2019 року, у справі № 215/2169/19 від 21.08.2019 року, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.11.2020 року у справі №9901/77/20.

Також суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі Креуз проти Польщі право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Така позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною в ухвалі Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 21.06.2019 року у справі № №810/1728/18.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, недоліки зазначені в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 року про залишення адміністративного позову без руху позивачем не усунуто.

Згідно з ч. 5 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Таким чином, враховуючи невиконання позивачем вимог ухвали суду та не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, адміністративний позов слід повернути позивачеві.

Керуючись ст.ст. 169, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору у справі № 215/1390/21 - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Харківській області про визнання протиправною бездіяльності - повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена та набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна