Справа № 265/2531/21
Суддя: Адамова Т. С.
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/2531/21
Провадження №2-а/265/39/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Онищука О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП ДРУП №9 Солонянського ВП Топчій Івана Сергійовича про визнання незаконними дії та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

14 квітня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора СРПП ДРУП №9 Солонянського ВП Топчій І.С. про визнання незаконними дії та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 214788 від 04 квітня 2021 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП. В обґрунтування позову зазначив, що із вказаною постановою він не згодний, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв, а відповідач безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності, за вимогу, що він при вільній правій полосі дороги рухався по лівій полосі дороги, порушивши п. 11.2 та п. 11.5 ПДР України. Зазначає, що ПДР не порушував, оскільки з метою заправити автомобіль, він з правого краю проїзної частини дороги, завчасно перед розворотом перестроївся на ліву частину дороги, маючи намір здійснити розворот та повернути на АЗС, яку він проїхав. Просив постанову скасувати та закрити провадження по справі.

Ухвалою суду від 19 квітня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків по справі.

Ухвалою суду від 14 травня 2021 року відкрите провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного провадження.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про обґрунтованість пред`явленого адміністративного позову з наступних підстав.

Згідно із ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З оскаржуваної постанови серії БАБ № 214788 від 04 квітня 2021 року, винесеної інспектором СРПП ДРУП № 9 Солонянського ВП старшим сержантом поліції Топічій Іваном Сергійовичем без складення протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що 04 квітня 2021 року о 16-05 годині на автошляху Н-08 440 км. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Деу Ланос державний номерний знак НОМЕР_1 , на дорозі де дві смуги руху в одному напрямку, рухався у крайній лівій смузі при вільній правій смузі руху, чим порушив п. 11.2 п. 11.5 ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 гривень (а.с. 13).

Положеннями ст.. 122 ч.2 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного проз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з п.11.2 ПДД України на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Як вбачається з п.11.5 ПДД України на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Отже, адміністративна відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП настає за керування транспортним засобами з порушення правил обгону і зустрічного проз`їзду, порушення правил руху автомагістралями.

Позивач стверджує, що в ліву смугу напрямку руху він перестроївся для подальшого здійснення маневру розвороту, оскільки була необхідність заправити автомобіль.

Будь-яких доказів вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення та адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, відповідачем як суб`єктом владних повноважень суду надано не було.

Як вбачається з ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Пленум Верховного суду України у пункті 24 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Будь-яких доказів у справі щодо вчинення правопорушення позивачем, відповідачем суду не надано і посилань на їх наявність не наведено, а тому суд вважає, що відповідачем не доведено поза розумним сумнівом факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що при розгляді справи відповідачем не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили про наявність в діях позивача ознак проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, а постанова була винесена без належної доказової бази.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши надані письмові докази, суд вважає, що в діях позивача ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 122 ч.2 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 245, 247, 251, 280, 283, 286 КУпАП, ст. ст. 9, 72-77, 94, 139, 205, 241-246, 250, 251, 293,295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП ДРУП №9 Солонянського ВП Топчій Івана Сергійовича про визнання незаконними дії та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Постанову серії БАБ № 214788 від 04 квітня 2021 року, винесену інспектором СРПП ДРУП №9 Солонянського ВП старшим сержантом поліції Топчій Іваном Сергійовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.. 122 ч. 2 КУпАП, - визнати незаконною та скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути з СРПП ДРУП №9 Солонянського ВП за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору за подачу позову, в розмірі 454,00 гривень.

Рішення суду може би бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud0538/.

Повний текст рішення складено 08 червня 2021 року.

Суддя Т.С. Адамова