Справа № 580/955/21
Суддя: М.А. Білоноженко
Дата ухвалення: 2021-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 року справа № 580/955/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Білоноженко М.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора управління Держгеокадастру у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Пономаренко Ірини Олександрівни про визнання неправомірними дій, скасування повідомлення, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2021р. до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до державного кадастрового реєстратора управління Держгеокадастру у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Пономаренко Ірини Олександрівни (далі відповідач), в якій просить:

-визнати неправомірними дії державного кадастрового реєстратора управління Держгеокадастру у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Пономаренко Ірини Олександрівни щодо складання повідомлення про відмову в прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру ПВ - 020 від 14.09.2020 року;

- скасувати повідомлення про відмову в прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру ПВ - 020 від 14.09.2020 року;

- зобов`язати державного кадастрового реєстратора управління Держгеокадастру у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Пономаренко Ірини Олександрівни повторно розглянути заяву про державну реєстрацію земельної ділянки площею 14,3283 га відповідно до пункта 111 Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого постановою КМУ № 1051 від 17.10.2012 року;

- стягнути з відповідача сумму в розмірі 2 270 грн., моральної шкоди на користь позивача, завданої суб`єктом владних повноважень в наслідок вчинення протиправної дії при розгляді заяви позивача від 11.09.2020р. ;

- зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати до суду звіт про виконання судового рішення у разі задоволення позову.

В обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено, що ним до відповідача було подано заяву про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно додатку 22 Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого постановою КМУ №1051 від 17.10.2012 року. Згідно положень Порядку №1051, відповідач отримавши таку заяву мав або здійснити державну реєстрацію земельної ділянки, або прийняття рішення про відмову у внесенні таких відомостей, за формою згідно з додатком 14 цього Порядку. Натомість відповідачем прийнято спірне повідомлення про відмову в прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру за формою згідно додатку 13 Порядку №1051, яке позивач вважає протиправним та зазначає, що таке повідомлення могло бути прийнято у разі подачі заявником звернення про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, а не із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки, у зв`язку із чим відповідачем порушено п.п.73,111 Порядку №1051.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 12.04.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У строк встановлений судом та станом на дату прийняття рішення в даній справі відзив на позов від відповідача до суду не надійшов.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

14.09.2020р. позивачем подано до Державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Смілі заяву про державну реєстрацію земельної ділянки площею 14,3283 га, яка розташована в адмінмежах Ташлицької сільської ради.

За наслідками надходження вказаної заяви, Державним кадастровим реєстратором Міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Смілі Пономаренко Іриною Олександрівною прийнято Повідомлення №ПВ - 020 від 14.09.2020 року про відмову в прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, відповідно до якого у прийняті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру відмовлено, у зв`язку із тим, що із заявою звернулась особа, яка не може бути заявником відповідно до Порядку ведення державного земельного кадастру та рекомендовано подати заяву про державну реєстрацію земельної ділянки площею 14,3283 га з урахуванням норм передбачених ч.3 ст. 24 Закону України Про Державний земельний кадастр та п. 109 Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого постановою КМУ №1051 від 17.10.2012 року.

Позивач, вважаючи дії щодо складення відповідачем зазначеного повідомлення протиправними, звернувся з даним позовом до суду, за захистом порушених прав та інтересів зі сторони суб`єкта владних повноважень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України № 2768-III від 25 жовтня 2001 року (далі - ЗК України), а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються і не можуть бути скасовані, а держава повинна утримуватись від прийняття будь-яких актів, які б призводили до скасування чи звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод. Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 64 Конституції України проголошує, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, окрім випадків, передбачених самою Конституцією.

Пунктом "а" частини 3 статті 22 Земельного кодексу України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно зі ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2 ст. 116 ЗК України).

Згідно зі пп. "в" ч. 3 ст. 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 121 ЗК України, кожен громадянин України має право на безоплатне отримання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності.

Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 202 ЗК України, державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру встановлені Законом України Про Державний земельний кадастр.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Згідно з частиною 2 статті 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.ч. 3 - 4 ст. 24 Закону України Про Державний земельний кадастр, державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою:

- особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;

- власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;

- органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності);

- замовником технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву).

Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

- заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин;

- оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки;

- документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Постановою Кабінету Міністрів від 17.10.2012р. № 1051 затверджений Порядок ведення Державного земельного кадастру (далі - Порядок №1051).

Згідно абз 4 підпункту 1 пункту 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051 (далі - Порядок №1051) зверненням щодо внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру або користування відповідними відомостями є, зокрема:

-заява про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

- заява про державну реєстрацію земельної ділянки.

Відповідно до п. 107 Порядку №1051, державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Згідно п. 69 Порядку №1051, внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється за заявою (у паперовій або електронній формі) згідно з додатком 12 розробника документації із землеустрою та оцінки земель від імені замовника, якщо інше не передбачено договором на виконання відповідних робіт (далі заявник).

Пунктом 109 Порядку №1051 визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою:

1) особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;

2) власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;

3) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

4) замовника технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву).

Згідно з п. 110 Порядку №1051 для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

1) заява (у паперовій або електронній формі) про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22;

2) оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації), у паперовій або електронній формі відповідно до вимог Закону України Про землеустрій;

3) електронний документ.

З аналізу вказаних положень Закону №3613-VI та Порядку №1051 вбачається, що заява про державну реєстрацію земельної ділянки є зверненням щодо внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. При цьому, державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою, зокрема, особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.

При вирішенні спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що до заяви про державну реєстрацію земельної ділянки площею 14,3283 га в адміністративних межах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області від 11.09.2020р. позивачем додано: копію документа, що посвідчує особу; копію документа про присвоєння податкового номера; документацію із землеустрою; електронний документ.

Разом з тим, подана позивачем до відповідача технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі в оренду на 49 років гр. ОСОБА_1 для ведення товарного сільськогосподарською виробництва в адміністративних межах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області, яка (розроблена) виконана ТОВ «Теодоліт» не містить доказів на підтвердження права позивача на звернення із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки площею 14,3283 га в адміністративних межах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області, оскільки не містить дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, як і не надано доказів, що зазначена земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні позивача (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок).

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, що в розумінні приписів ч.3 Закону №3613-VI п. 109 Порядку №1051 позивач є неналежною особою, яка може бути заявником щодо реєстрації вказаної земельної ділянки.

При цьому, відповідно до п. 70 Порядку №1051, державний кадастровий реєстратор у момент надходження до нього заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, перевіряє:

1) повноваження особи, що звернулася за внесенням відповідних відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

2) наявність повного пакета документів, необхідних для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

3) розташування об`єкта Державного земельного кадастру на території дії його повноважень;

4) придатність електронного документа для проведення його перевірки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

У разі звернення за внесенням відповідних відомостей (змін до них) неналежної особи (особи, яка не може бути заявником відповідно до цього Порядку), подання заявником не повного пакета документів та/або розташування об`єкта Державного земельного кадастру на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора Державний кадастровий реєстратор відмовляє такій особі, заявникові у прийнятті заяви безпосередньо у момент її подання або у день надходження рекомендованим листом зазначених документів за формою згідно з додатком 13 із зазначенням рекомендацій щодо усунення причин, що є підставою для такої відмови, зокрема найменування та місцезнаходження органу, до повноважень якого належить внесення відомостей (змін до них) про об`єкт Державного земельного кадастру.

З аналізу вказаного положення вбачається, що у разі звернення за внесенням відповідних відомостей (змін до них) неналежної особи (особи, яка не може бути заявником відповідно до цього Порядку), державний кадастровий реєстратор відмовляє такій особі, заявникові у прийнятті заяви за формою згідно з додатком 13 із зазначенням рекомендацій щодо усунення причин, що є підставою для такої відмови.

Надавши оцінку спірному повідомленню, судом встановлено, що його прийнято у зв`язку з тим, що із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки звернулася особа, яка не може бути заявником відповідно до Порядку введення земельного кадастру. Вказане повідомлення відповідає формі, передбаченої додатком 13 Порядку №1051.

При цьому, як встановлено вище судом, позивачем, при подачі заяви, не надано до відповідача належних доказів, передбачених ч.3 Закону №3613-VI п. 109 Порядку №1051 що підтверджують право звернення позивача щодо державної реєстрації земельної ділянки площею 14,3283 га в адміністративних межах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області. Не надано таких доказів позивачем і до суду в ході розгляду даної справи, у зв`язку із чим суд доходить висновку про обгрунтованість висновку відповідача що із поданою заявою про державну реєстрацію земельної ділянки звернулася особа, яка не може бути заявником відповідно до Порядку введення земельного кадастр.

При цьому суд зазначає, що в розумінні ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та абз. 4 пп. 1 п. 2 Порядку №1051, державна реєстрація земельної ділянки це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Заява ж про державну реєстрацію земельної ділянки є зверненням щодо внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Таким чином, подана позивачем заява про реєстрацію земельної ділянки є зверненням щодо внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

З урахуванням зазначеного, оскільки позивач не може бути заявником відповідно до Порядку №1051 та Закону №3613-VI, суд доходить висновку, що відповідач, прийнявши, за наслідками отримання звернення позивача щодо внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, спірне повідомлення, діяв у відповідності до вимог п. 70 Порядку №1051, у зв`язку із чим підстави для визнання дій при складенні спірного повідомлення як і визнання самого повідомлення протиправними відсутні.

При цьому, як вбачається судом із позову, єдиними підставами позовних вимог є порушення, на думку позивача, відповідачем процедурних вимог, оскільки за наслідками розгляду його заяви прийнято повідомлення про відмову в прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру а не здійснення державної реєстрацію земельної ділянки чи прийняття рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки.

Разом з тим, суд зазначає, що здійснення відповідачем державної реєстрацію земельної ділянки чи прийняття рішення про відмову у державній реєстрації є рішенням по суті, яке приймається за наслідками розгляду заяви особи. На переконання суду таке рішення може бути прийнято суб`єктом владних повноважень за наявності у особи права на звернення із відповідною заявою та як наслідок її прийняття суб`єктом владних повноважень до розгляду. Оскільки, як зазначалось вище, позивачем не надано належних доказів, передбачених ч.3 Закону №3613-VI та п. 109 Порядку №1051 що підтверджують право звернення позивача із поданою ним заявою, законодавчо передбачених підстав для її розгляду по суті суд не вбачає.

З урахуванням зазначеного, позовні вимоги щодо визнати неправомірними дій відповідача щодо складання повідомлення та його скасування, суд вважає необгрунтованими, в задоволенні яких належить відмовити.

Враховуючи, що інші позовні вимоги позивача є похідними від вказаних, у їх задоволенні також належить відмовити.

У відповідності до положень ст. 139 КАС України, судові витрати, зі сплати судового збору не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 241-246, 255, 263, 295, КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.А. Білоноженко