Справа № 640/11981/20
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів Епель О.В., Степанюка А.Г., секретар судового засідання Романович І.І., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 серпня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, яким просила:

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві №292778/03 від 02.12.2019 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) перерахувати з 01.10.2017 та виплачувати ОСОБА_1 в повному обсязі призначену відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення пенсії) пенсію за вислугу років, виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України від 18.11.2019 № 18-195зн, без обмеження заробітної плати та максимального (гранічного) розміру пенсії; виплату різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією здійснити разово та однією сумою;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві від 19.03.2020 № 2600-0203-8/38445 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплаті пенсії за особливі заслуги перед Україною;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в м.Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) здійснити з 01.01.2016 нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номерНОМЕР_2 ) пенсії за особливі заслуги перед Україною (почесне звання «Заслужений юрист України») у вигляді надбавки в розмірі 25 % від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність, до пенсії за вислугою років без обмеження її граничного (максимального) розміру. Виплату різниці між сумою пенсії за особливі заслуги, на яку має право ОСОБА_1 та пенсією, яку фактично виплачено з 01.01.2016 року, здійснити разово та однією сумою;

- стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) завдану неправомірними діями Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві моральну шкоду у розмірі 13 (тринадцять) тис. грн, за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України в м.Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно- Кудрявська, 16).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішення відповідача щодо відмови йому у перерахунку пенсії є незаконним та таким, що грубо порушує конституційні права на соціальний захист і пенсійне забезпечення, гарантовані Конституцією України, Законами України.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 серпня 2020 р. позовні вимоги задоволено частково:

Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 02.12.2019 № 292778/03 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати з 01.10.2017 ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розрахунку 90 (дев`яноста) відсотків від суми заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України від 18.11.2019 № 18-195зн, без обмеження максимального (граничного) розміру пенсії та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 19.03.2020 № 2600-0203-8/38445 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати пенсії за особливі заслуги перед Україною.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати з 01.01.2016 ОСОБА_1 пенсію за особливі заслуги перед України за присвоєння почесного звання «Заслужений юрист України» у розмірі 25 (двадцяти п`яти) відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, до пенсії за вислугу років без обмеження її максимального (граничного) розміру, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що новий порядок призначення та виплати пенсій, встановлений Законами № 213-VІІ, № 76-VІІІ та № 1697-VІІ, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності, а тому до даних спірних правовідносин слід застосовувати норми статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії), оскільки редакції вказаних законів звужує права позивача в частині розміру пенсії.

Судом першої інстанції вказано, що постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», було підвищено посадові оклади та надбавки за класний чин прокурорсько-слідчим працівникам. Зазначена постанова набула чинності з 06.09.2017, а отже є підставою для перерахунку позивачу пенсії за вислугою років з 01.10.2017.

Щодо невиплати пенсії за особливі заслуги перед Україною за почесне звання «Заслужений юрист України» в розмірі 25% від прожиткового мінімуму суд першої інстанції зазначив, що відповідачем протиправно застосовуються обмеження пенсії максимальним розміром, оскільки фактично доплата до основної пенсії за звання Заслужений юрист України не проводиться.

Колегія суддів частково погоджується із висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та з 25.03.2010 отримує пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до положень Закону України «Про прокуратуру».

02.12.2019 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам, до якої було додано довідку від 18.11.2019 № 18-195зн про розмір заробітної плати, де вказано розмір нарахованої заробітної плати заступника начальника Департаменту України в Генеральній прокуратурі України станом на 18.10.2019 року, з урахуванням: окладу, класного чину, надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливої роботи та премії, склав 87679,95 грн.

Листом від 02.12.2019 № 292778/03 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю розробленого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючих прокурорів.

Також, позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою від 14.02.2020 про проведення перерахунку та виплати пенсії за особливі заслуги перед Україною за почесне звання «Заслужений юрист України» в розмірі 25% від прожиткового мінімуму.

Листом від 19.03.2020 № 2600-0203-8/38445 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача, що розмір пенсії з 18.11.2015 не змінюється і залишається 42306,58 грн.

Вважаючи свої права порушеними, а відмову відповідача у перерахунку пенсії в належному розмірі неправомірною, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку матеріалам та обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Базовим (рамковим) нормативно-правовим актом, який визначає права, принципи, підстави, механізм та умови призначення, перерахунку і виплати пенсії за вислугу років працівникам органів прокуратури був і є Закон України «Про прокуратуру»: до 15 липня 2015 року - Закон № 1789-ХІІ, з цієї дати - Закон України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ (далі - Закон № 1697-VІІ).

Умови пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури до 15 липня 2015 року визначалися статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ.

Так, за ч.1 статті 50-1 (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років 6 місяців.

Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно ч.9 статті 50-1 Закону №1789 прокурорам і слідчим, що визнані інвалідами I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

Згідно ч.13 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (ч.18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ).

Надалі 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, ч.18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Таким чином, після 01 січня 2015 року повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури законодавець делегував Уряду.

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ, згідно з підпунктом 1 пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, Закон № 1789-ХІІ, крім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1.

Частиною 20 статті 86 Закону № 1697-VІІ передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, на час звернення позивача до органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії, частини 13 та 18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які визначали право на перерахунок пенсії працівникам прокуратури, втратили чинність.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду за результатами перегляду рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у зразковій справі № 825/506/18 (Пз/9901/16/18).

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(II)/2019 за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України; положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019: частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: « 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що з визнанням рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(II)/2019 неконституційними положення частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, у осіб, яким призначена пенсія як колишнім працівникам прокуратури, виникло право на перерахунок їх пенсії відповідно до порядку, визначеного рішенням Конституційного Суду України, в якому зазначив, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Отже, у позивача є право на перерахунок пенсії, вправі розраховувати на застосування до його правовідносин положення ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» у редакції рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(II)/2019. Тобто, позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону № 1697-VII на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 18.11.2019 № 18-195зн.

При цьому, колегія суддів зауважує, що доводи позивача, що з урахуванням вимог даної позовної заяви його право на перерахунок пенсії жодним чином не пов`язаний з 13.12.2019 - датою ухвалення Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(II)/2019, не сприймаються судом, оскільки їх врахування не призведе до ефективності захисту порушеного права з огляду на втрату чинності статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ.

Так, у постанові від 03.03.2021 у справі №340/1916/20 Верховний Суд підкреслив, що позовні вимоги заявляє позивач, водночас адміністративний суд може, якщо вважатиме за потрібне, застосувати інший, аніж той, який зазначив позивач, спосіб захисту його прав та інтересів, який не суперечитиме закону і забезпечуватиме їхній ефективний захист. Вибір/застосування способу захисту порушених прав та інтересів детермінується через призму суті порушеного (суб`єктивного) права в рамках правовідносин, з яких виник спір. Тож результативним обраний спосіб захисту порушеного права (у контексті цього спору) буде тоді, коли існуватиме взаємозв`язок між порушенням (суб`єктивного права особи) та (дозволеним, прийнятним) способом його захисту, водночас останній сприятиме вичерпному його поновленню. Однією з умов для досягнення такого результату є визначення належного відповідача/відповідачів за позовом, адже від цього значною мірою теж залежить та ж таки ефективність захисту порушеного права (втілена у процедурі виконання судового рішення).

З огляду на зазначені висновки Верховного Суду, колегія суддів вважає за потрібне відхилити такі доводи позивача.

Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року за №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», яка набрала законної сили 06.09.2017 року, було підвищено посадові оклади та надбавки за класний чин прокурорсько-слідчим працівникам.

Постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №657 є чинною, відсутні підстави для її незастосування.

Водночас, колегія суддів наголошує, що станом на день звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії останній діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, відповідно, колегія суддів не вбачає в його діях протиправності.

У той же час, оскільки станом на день розгляду даної справи виникли підстави для перерахунку пенсії позивача у відповідності до вимог ч.20 ст. 86 Зaкoну Укрaїни «Прo прокуратуру», колегія суддів приходить до висновку, що з метою належного та повного захисту прав позивача слід зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019, частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VІІ, починаючи з 13.12.2019 року, на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 18.11.2019 № 18-195зн, з урахуванням раніше проведених виплат.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві не здійснювався перерахунок пенсії позивача відповідно до рішення Конституційного Суду України 13.12.2019 року №7-р(II)/2019. Питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок. Відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років, тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Суд апеляційної інстанції при вирішені спору керується позицією Верховного Суду, викладеною у рішенні від 14.09.2020 року у зразковій справі №560/2120/20 провадження №Пз/9901/9/20, в якому Верховний Суд дійшов висновків, що з 13.12.2019 особи, яким пенсії призначені відповідно до Закону №1789-ХІІ або Закону №1697-VII мають право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам (зокрема на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657); такі пенсії перераховуються з 13.12.2019 року та вимоги щодо відсотку заробітної плати, з якого відбувається перерахунок пенсії, та вимоги щодо здійснення перерахунку пенсій без обмеження їх граничного розміру, задоволенню не підлягають як передчасні (заявлені на майбутнє). Висновки Верховного Суду у зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовами до територіальних органів Пенсійного фонду України з вимогами перерахувати пенсію відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ або статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII після ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 №7-р (II)/2019. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021 року рішення у зразковій справі №560/2120/20 залишено без змін.

Твердження Пенсійного органу про той факт, що для реалізації пенсіонерами права на перерахунок пенсії, визначеного статтею 86 Закону № 1697-VІІ (у редакції, що діє з 13.12.2019 року), обов`язковою умовою є прийняття урядом нової постанови про підвищення заробітної плати прокурорським працівникам, є хибним з огляду на те, що на момент прийняття Конституційним Судом України зазначеного рішення вже існувала суттєва різниця в оплаті праці діючих працівників прокуратури та розмірі заробітних плат, з яких розраховані пенсії прокурорських пенсіонерів. І така нерівність має усуватись Пенсійним Фондом України шляхом беззастережного (відносно дати ухвалення рішення про збільшення заробітку діючих працівників прокуратури) задоволення заяв пенсіонерів про перерахунок пенсії, поданих після 13.12.2019 року.

Враховуючи передчасність вимог позивача про відсоток заробітної плати, з якого відбувається перерахунок пенсії, та вимоги щодо здійснення перерахунку пенсій без обмеження їх граничного розміру, такі вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо невиплати пенсії за особливі заслуги перед Україною за почесне звання «Заслужений юрист України» в розмірі 25% від прожиткового мінімуму, колегія суддів зазначає наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не заперечується відповідачем, Указом Президента України від 21.08.2015 № 491/2015 ОСОБА_1 присвоєно почесне звання «Заслужений юрист України».

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» пенсії за особливі заслуги перед Україною встановлюються особам, відзначеним почесним званням України, які мають право на пенсію, у тому числі за вислугу років. Такі пенсії встановлюються як надбавка до розміру пенсії, на яку має право особа згідно із законом.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України від 19.03.2020 № 2600-0203-8/38445, позивачу з 18.11.2015 встановлена надбавка до пенсії у розмірі 25 відсотків від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, але розмір пенсії не змінюється, у зв`язку з тим, що законом не передбачена перегляд та індексація пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Згідно статті 5 Закону «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною», пенсія за особливі заслуги встановлюється як надбавка до розміру пенсії, на яку має право особа згідно із законом, у розмірах для відзначених почесним званням України 20-25% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

З огляду на зазначені норми закону, колегія суддів зауважує, що пенсія за особливі заслуги встановлюється як надбавка до розміру пенсії, на яку має право особа згідно із законом.

Отже, дії відповідача щодо не нарахування додаткової надбавки за особливі заслуги перед Україною за почесне звання «Заслужений юрист України» в розмірі 25% від прожиткового мінімуму до належної відповідно до закону пенсії є протиправними, оскільки фактично доплата до основної пенсії за звання Заслужений юрист України не проводиться.

Разом з тим, у відповідності до ч. 2ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» колегія суддів враховує положення Конвенції та практику ЄСПЛ як джерела права, зокрема, п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010, в якому Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким адміністративний позов слід задовольнити частково.

Також, відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сума судового збору сплачена позивачем при поданні позовної заяви підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в частині задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 серпня 2020 р. задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 серпня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019, частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 18.11.2019 № 18-195зн, з 13 грудня 2019 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 19.03.2020 № 2600-0203-8/38445 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати пенсії за особливі заслуги перед Україною.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати з 01.01.2016 ОСОБА_1 пенсію за особливі заслуги перед Україною за присвоєння почесного звання «Заслужений юрист України» у розмірі 25 (двадцяти п`яти) відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, до пенсії за вислугу років, нараховану відповідно до закону, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 522 (дві тисячі п`ятсот двадцять дві) гривні 40 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 ст.263, п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

А.Г. Степанюк