Справа № 120/6483/20-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 червня 2021 р. Справа № 120/6483/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександріни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось Головне управління ДПС у Вінницькій області (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідачка) про стягнення податкового боргу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачкою рахується заборгованість з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками житлової нерухомості в сумі 11114,25 грн. Вказана заборгованість відповідачкою добровільно не погашається, в зв`язку з чим податковий орган просить стягнути її в судовому порядку.

Ухвалою суду від 02.12.2020 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу 10-денний строк для усунення недоліків, шляхом подання до суду доказу надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.

У встановлений судом строк позивач подав до суду заяву з додатками, відповідно до якої недоліки позовної заяви усунуто, в зв"язку з чим ухвалою суду відкрито провадження в справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) та встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначає, що відповідач не отримувала податкові повідомлення-рішення, оскільки позивач надсилав їх не за зареєстрованою адресою ОСОБА_1 .

Також зазначає, що починаючи з 2014-2015 років у відповідача відсутнє нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що може бути об`єктом оподаткування в розумінні Податкового кодексу України. Вказане підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Так, зі змісту Інформаційної довідки №241578749 від 25.01.2021 вбачається, що в розділі Відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно міститься архівна інформація про те, що ОСОБА_1 належить:

1) Квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер: 26576607 (номер запису: 339 в книзі: 71 Іпр-142);

2) Гараж, гаражний бокс в підземному гаражі, блок В, зальною площею 20,70, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер: 37057547 (номер запису: 34415 в книзі: 162-54);

3) Квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер: 37057272 (номер запису: 43075 в книзі: д.188-116).

Разом з тим в розумінні п. 53 Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 1127 розділ Відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно, є архівною складовою частиною Державного реєстру прав. При цьому, відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно використовуються для державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку, права власності на об`єкт нерухомого майна, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, у випадку втрати, пошкодження чи псування відповідного [...] свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Таким чином, інформація, що міститься в розділі Відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно, є неактуальною.

Зазначає, що у ОСОБА_1 , як протягом спірних податкових періодів, так і станом на сьогодні відсутнє нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, яке може бути об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно. Відсутність у ОСОБА_1 нерухомого майна відмінного від земельної ділянки та нерухомого майна, інформація про яке міститься в розділі Відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно, підтверджується наступним:

- відповідно до Інформаційної довідки №241578749 від 25.01.2021 р. у ОСОБА_1 відсутнє нерухоме майно відмінне від земельної ділянки;

- відповідно до Інформаційної довідки №242534256 від 01.02.2021 (Додаток №2) власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу серія та номер: 4101, виданого 06.06.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплун Ю.В.

- відповідно до Інформаційної довідки №242534572 від 01.02.2021 року (Додаток №3) власником гаража, гаражного боксу в підземному гаражі, блок В, зальною площею 20,7, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1384, виданого 02.10.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пальора Г.Ю.

- відповідно до Інформаційної довідки №242535197 від 01.02.2021 року (Додаток №4) власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 є ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1381, виданого 02.10.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пальора Г.Ю.

З огляду на викладене, на думку представника відповідача твердження позивача про наявність у відповідача заборгованості зі сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки в сумі 11114,25 грн. за 2017-й - 2018-й податкові періоди є необгрунтованим, а позовні вимоги - безпідставними.

З"ясувавши доводи сторін, викладені в заявах по суті справи, дослідивши наявні у справі докази та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Вінницькій області та є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України.

Як свідчать матеріали справи, станом на 02.11.2020 року за відповідачем рахується податковий борг з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у сумі 11114,25 грн.

Податковий борг виник 18.09.2018 року на підставі податкового повідомлення-рішення №0-0228 від 05.04.2018 та №06-0228 від 03.05.2019.

Заявлена до стягнення заборгованість підтверджується податковою вимогою, інтегрованими картками платника податків.

Разом з тим, відповідні суми грошових зобов`язань у визначений законом строк відповідачем не сплачено, що стало підставою для звернення контролюючого органу до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо наявності підстав для стягнення суми податкового боргу, суд виходить з такого.

Обов`язок сплати податків платником передбачений п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI), відповідно до якого, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п. п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу (п. п. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI)

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п. п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності (п. п. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

За правилами, визначеними п. 59.1 ст. 59 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно п. 45.1 ст. 45 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI, платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

В силу п. 57.3 ст. 57 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI (у редакції, чинній на час надсилання податкових повідомлень-рішень) податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

За правилами, визначеними п. 59.1 ст. 59 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вказаної норми законодавства, податковим органом надіслано відповідачу податкову вимогу від 16.02.2017 року № 635-17 форми "Ф" на суму 2933,08 грн.

Як зазначено у п. 59.5 ст. 59 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На підтвердження направлення відповідачу податкових повідомлень-рішень №0-0228 від 05.04.2018, № 06-0228 від 03.05.2019 та податкової вимоги від 16.02.2017 року № 635-17 позивачем надано до матеріалів справи копії поштових конвертів, з яких вбачається, що поштове відправлення на ім`я ОСОБА_1 направлялось за адресою: АДРЕСА_4 та вручено відповідачу не було, з зазначенням причин: за даною адресою не проживає.

Як зазначалося вище, оскільки відповідачкою у справі виступає фізична особа, судом на виконання приписів КАС України направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи, щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання фізичної особи ОСОБА_1 .

Відповідно до відповіді ГУ ДМС України у Вінницькій області на запит за вх. №38017 від 18.11.2020 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 з 06.09.2017.

Стосовно посилань представника відповідачки на те, що відповідачка зареєстрована та проживає за іншою адресою, та вказаних податкових повідомлень-рішень не отримувала, слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 70.7 статті 70 ПК України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

З огляду на викладене, контролюючий орган, не маючи інших правових механізмів для отримання персональних даних про платника податків, вправі розраховувати на актуальність (відповідність) даних облікової картки та, відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та невиконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних, має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.

Разом з тим, суд зауважує, що податковим органом не надано до матеріалів справи облікової картки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 , з якої б суд міг встановити актуальність даних, зокрема щодо місця проживання відповідача.

Долучений до позовної заяви витяг з ЄДПРОУ щодо ОСОБА_1 суд не бере до уваги, оскільки він стосується фізичної особи - підприємця і зазначена в ньому інформація (відсутність відомостей щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків ) не дає змоги ідентифікувати вказану в ньому особу, як відповідачку в справі.

За таких обставин, в суду відсутні підстави вважати, що податкові повідомлення-рішення №0-0228 від 05.04.2018, № 06-0228 від 03.05.2019 є належним чином врученими платнику податків, а, відповідно, і узгодженими.

Щодо посилань представника відповідачки на відсутність у його довірительки нерухомого майна відмінного від земельної ділянки, що може бути об`єктом оподаткування, суд зазначає наступне.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №241578749 від 25.01.2021 щодо ОСОБА_1 в розділі Відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно міститься інформація щодо об`єктів нерухомості:

квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 136,2 кв.м., підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 26.01.2009;

гаража за адресою: буд. АДРЕСА_2 загальною площею 20,7 кв.м., підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності НОМЕР_2 від 12.08.2003;

квартира за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 166,6 кв.м, підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності НОМЕР_3 від 13.05.2002.

Відповідно до ч. 1 п. 53 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 25 грудня 2015 р. № 1127) для державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку, права власності на об`єкт нерухомого майна, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням відповідного державного акта на право власності чи постійного користування земельною ділянкою, свідоцтва про право власності на нерухоме майно використовуються відомості з Державного земельного кадастру або Реєстру прав власності на нерухоме майно, який є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, та паперовий носій інформації (реєстрові книги, реєстраційні справи, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації).

Таким чином інформація, яка міститься у розділі Відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно не містить актуальних даних щодо зареєстрованих прав, а містить лише архівні записи, що були внесені відповідно до законодавства, що діяло до 2013 року.

Разом з тим, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 242534256 від 01.02.2021 власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 136,2 кв.м. є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.2014 № 4101.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 242534572 від 01.02.2021 власником гаража за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 02.10.2015 № 1384.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 242535197 від 01.02.2021 власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 114,1 кв.м. є ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 02.10.2015 № 1381.

Приписами пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» Податкового кодексу України визначено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відтак, судом встановлено, що станом на 01.01.2017 відповідачка не була власником нерухомості (квартир) за адресами АДРЕСА_1 і АДРЕСА_3 , та гаража за адресою АДРЕСА_2 , оскільки власники цих об`єктів нерухомості змінилися ще у 2014-2015 роках, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, ОСОБА_1 не може бути платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за вказані об`єкти нерухомості за 2017-2018 роки.

Позивачем вищевказані доводи відповідача та надані докази не спростовані, відповіді на відзив податковим органом не подано.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про відсутність достатніх даних та беззаперечних доказів щодо узгодження грошового зобов"язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, щодо вказаних об`єктів нерухомості за 2017-2018 роки, яке було донараховано відповідачу на підставі винесених позивачем податкових повідомлень-рішень №0-0228 від 05.04.2018, №06-0228 від 03.05.2019, а тому заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача 11114,25 грн. вказаного податку не підлягають задоволенню.

За таких обставин, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку, що доводи, наведені позивачем у позовній заяві, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 72, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, );

Відповідачка: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна