Справа № 484/1456/21
Суддя: Медведєва Н. А.
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 484/1456/21
Провадження № 2-а/484/24/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2021року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Медведєвої Н.А.

за участю секретаря судового засідання - Бикової О.П.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м.Первомайську в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора поліції УПП у Вінницькій області Ясена Андрія Івановича, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до інспектора поліції УПП у Вінницькій області Ясена Андрія Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4080602 від 17.04.2021р.

Мотивуючи вимоги позивач вказав, що 17.04.2021р. відносно нього винесена постанова, якою до нього застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. У постанові вказано, що 17.04.2021р. о 12:09год. на 347км дороги М-12 позивач керував автомобілем TERIOS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п. 9.8. ПДР. Позивач вважає, що розгляд справи відбувся без дослідження інших доказів: пояснень свідків, показань технічних приладів чи технічних засобів, чи інших доказів, не взяв до уваги його пояснення. На момент розгляду справи таких доказів не було. Крім того, на його думку, відповідальність за порушення п.9.8. ПДР передбачена ст.. 125 КУпАП, а не ч.2 ст. 122 КУпАП. На підставі викладеного, вважає, що постанова належить скасуванню.

Ухвалою від 12.05.2021р. позовна заява прийнята до розгляду, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначене на 20.05.2021р., визначені строки для подачі заяв по суті.

20.05.2020р. ухвалою суду до участі у справі залучений як співвідповідач Головне управління Національної поліції у Вінницькій області., розгляд справи відкладений на 03.06.2021р.

21.05.2021р. до суду від представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшов відзив, в якому вказано, що постанова, що оскаржується, винесена правомірно з дотримання вимог законодавства, отже в задоволенні позову слід відмовити.

20.05.2020р. ухвалою суду до участі у справі залучений як співвідповідач Головне управління Національної поліції у Вінницькій області., розгляд справи відкладений на 03.06.2021р.

Ухвалою суду від 04.06.2021р. залучений до участі у справі як співвідповідач Управління патрульної поліції у Вінницькій області, розгляд справи відкладений на 14.06.2021р. на 09:30год.

Позивач надав суду заяву, в якій підтримав позов та просив його розглянути без його участі.

Відповідач інспектор поліції УПП у Вінницькій області Ясена Андрія Івановича та представники відповідачів Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Управління патрульної поліції у Вінницькій області в судове засідання не з`явились, хоча про місце день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили.

Дослідивши докази, надані сторонами, суд дійшов наступного.

17.04.2021р. відносно позивача винесена постанова, якою до нього застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. У постанові вказано, що 17.04.2021р. о 12:09год. на 347км дороги М-12 позивач керував автомобілем TERIOS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п. 9.8. ПДР

Згідно до положень частини другої статті 19 Конституції України, пункту 1 частини другої статті 2 та частини першої статті 7 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами статті 246 КУпАП встановлено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно пункту 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, іншими доказами, перелік яких не вичерпний.

За приписами частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР).

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР установлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За змістом пункту 9.8 ПДР з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Частина друга статті 122 КУпАП встановлює відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пункт 9 ПДР визначає правила користування попереджувальними сигналами.

Пунктом 19 ПДР передбачено умови користування зовнішніми світловими приладами.

При цьому згідно з ПДР попереджувальні сигнали повинні вмикатися для попередження про початок або зміну руху транспортного засобу, в той час як зовнішні світлові прилади повинні бути увімкнені під час руху або зупинки транспортного засобу.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що ч.2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за два окремих склади правопорушення:

1) порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами;

2) порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Згідно з п.19.1 ПДР у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, на всіх механічних транспортних засобах повинні бути ввімкнені - фари ближнього (дальнього) світла.

Отже, ближнє світло фар є зовнішнім освітлювальним приладом.

Абз. 2 п.9.8 ПДР визначено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

З урахуванням вищенаведеного суд в дійшов висновку про те, що абз.2 п.9.8 ПДР встановлено правило користування зовнішніми світловими приладами.

Отже, невиконання обов`язку ввімкнення денних ходових вогнів або ближнього світла фар поза населеними пунктами є порушенням правил користування зовнішніми освітлювальними приладами, відповідальність за що передбачена ч.2 ст.122 ККУпАП.

Доводи позивача про помилкове притягнення його до відповідальності за зазначеною нормою КУпАП є безпідставними.

Згідно з приписами ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема відповідальність за які передбачена частиною другою статті 122 цього Кодексу.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених зокрема частинами першою, другою і третьою статті 122.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, уповноваженими працівниками Національної поліції надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - третьою статті 122 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. (також ст. 278 КпАП України).

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до норм ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення. Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення.

Позивач у позовній заяві вказав, що після зупинки автомобіля під його керуванням, інспектор повідомив, що причиною зупинки стало те, що він не ввімкнув ближнє світло фар чи денних ходових вогнів поза населеним пунктом. На думку позивача постанова, яку він оскаржує, не відповідає дійсності, інспектор не взяв до уваги його пояснення. Однак позивачем не конкретизовано, чому постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не відповідає дійсності. Крім того, у позовній заяві позивачем той факт, що він не увімкнув поза населеним пунктом денні ходові вогні або ближнє світло фар не заперечувався, він лише вважав, що його дії неправильно кваліфіковані за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відтак, адміністративне стягнення застосовано у відповідності до вимог закону, у межах санкцій статті, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому, підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, обставини, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та що виключають адміністративну відповідальність, судом не встановлені.

Крім того, відповідачем у позовні заяві вказаний інспектор поліції УПП у Вінницькій області Ясена Андрія Івановича.

Однак Верховний Суду постанові від 26 грудня 2019 року у справі № 724/716/16-а вказав, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, інспектори відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме - від імені органів Національної поліції і її територіальних органів. Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 цього Кодексу. Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені центрального органу виконавчої влади із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-20 КупАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових (службових) відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Отже, інспектор поліції УПП у Вінницькій області Ясена Андрія Іванович не є належним відповідачем у справі.

Керуючись ст.ст. 241-246 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора поліції УПП у Вінницькій області Ясена Андрія Івановича, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньої до П`ятого апеляційного адміністративного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суддя Н.А.Медведєва