Справа № 335/2968/21
Суддя: Макаров В. О.
Дата ухвалення: 2021-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/2968/21 2-а/335/77/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Макарова В.О.,

за участю секретаря судового засідання Лиса Ю.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Корольова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, у якому просив суд визнати дії відповідача протиправними; скасувати постанову Серія ЕАН № 3888255 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України судовий збір в розмірі 454 гривень.

Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 26.04.2021 року, та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 08.03.2021 року поліцейським УПП в Запорізькій області лейтенантом поліції Шека В.А. відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАН № 3888255.

Відповідно до винесеної постанови, його було визнано винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Як зазначено у постанові, він керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1. а) ПДР України - порушення водіями ТЗ використання освітлюваних приладів в темну пору, в умовах недостатньої видимості, в тунелях, у зв`язку з чим на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Позивач вважає постанову про накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП протиправною та такою, що підлягає скасуванню, з тих підстав що правил дорожнього руху він не порушував.

Так, 08.03.2021 року близько о 18:20 год., він прямував по проспекту металургів, 14, у м. Запоріжжі на автомобілі «TOYOTA CAMRY», н.з. НОМЕР_1 . Біля ринку квитів на проспекті Металургів його звуковим сигналом зупинив поліцейський автомобіль. До нього вийшов поліцейський лейтенант поліції батальйону 1 рота 1 Шека В.А. , та почав вимагати пред`явити документи. Він попрохав поліцейського пояснити, чому до нього підходять працівники поліції з вимогою надати документи. Поліцейський відповів, що нібито він рухався без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив ПДР та на його вимогу був зупинен. Він заперечив, та зазначив, що його автомобіль «TOYOTA CAMRY» обладнано датчиками світла, та ближнє світло фар вмикається/вимикається у автоматичному режимі. Додатково продемонстрував йому індикатор ввімкнено, та попрохав поліцейського передивилися уважно, що ближнє світло на його автомобілі ввімкнено. Тож про яке порушення ПДР йдеться мова. Також пояснив що, він цілодобово керує автомобілем з ввімкненим світлом фар.

На дані ствердження поліцейський не зреагував та наказав надати документи водія. Позивач наголошував поліцейському, що його дії є незаконні, але надав всі необхідні документи.

Після перевірки всіх документів, які він надав відповідно до вимог п. 2.4. а) ПДР поліцейський сказав, що все ж таки вирішено його оштрафувати. У такому випадку він попрохав надати йому докази фіксації правопорушення на реєстраторі, на що отримав відмову, та поліцейський зазначив, що докази будуть надані суду до матеріалів адміністративної справи.

Позивач звертає увагу суду на те, що після того, як він отримав постанову з`ясувалось, що постанова була складена по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Тобто, відповідач умисно ввів його в оману та схиляв його до визнання вини за порушення, яке він не вчиняв. Такі притирання тривалі десь 10 хвилин, після чого, його повідомлено про складання постанови, поліцейський повернув йому документи та пішов.

16.03.2021 року, ОСОБА_1 поштовим зв`язком отримав постанову, з якої дізнався, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Уважно ознайомившись із суттю постанови, він зазначає, що в постанові викладені неправдиві відомості, а саме п. 5 постанови невірно вказано місце скоєння «правопорушення» - замість АДРЕСА_1 (місце де він був зупинений) вказано АДРЕСА_2 (будівля Запорізького державного медичного університету, де взагалі відсутня автодорога загального користування).

Таким чином позивач вважає, що відповідачем було складено незаконну постанову, факти викладені в ній, не відповідають дійсності. Відповідач при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували його вину у скоєнні правопорушення.

Також при винесенні постанови, відповідач не ознайомив позивача з правами ст. 268 КУпАП, що є грубим порушенням, не надав можливості надати необхідні пояснення, та підписати постанову.

Окрім того, винесена постанова не містить порядок її оскарження, що не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України у судове засідання не з`явився, заздалегідь надавши суду відзив на позовну заяву.

У відзиві представник відповідача ОСОБА_2 просив розглядати справу за його відсутності, та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, надавши у якості доказу правомірності своїх дій при складанні постанови Серія ЕАН № 3888255 від 08.03.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, DVD-R диск із відеозаписом на якому зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення позивачем, за зазначених в постанові обставинах.

Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача та його представника, вважає, що позовні вимоги повинні бути задоволені частково з наступних підстав.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Серія ЕАН № 3888255 від 08.03.2021 року о 18:19:28 год. в м. Запоріжжі, пр. Маяковського, 26, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом «TOYOTA CAMRY», н.з. НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла фар у темну нору доби, чим порушив п. 19.1. а) ПДР України. Даною постановою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з п. 19.1. ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла; б) на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) - фари або ліхтарі; в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі.

Відповідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В наданому відповідачем в якості доказу відеозаписі зафіксовано процес спілкування працівників поліції та позивача, будь яких відомостей про фактичне вчинення правопорушення, що вказано в постанові Серія ЕАН № 3888255 від 08.03.2021 року наданий суду відеозапис не містить, зазначений відеозапис не підтверджує, що позивач ОСОБА_1 , 08.03.2021 року о 18:19:28 год., керував транспортним засобом «TOYOTA CAMRY», н.з. НОМЕР_1 , в місті Запоріжжі, пр. Маяковського, 26, без ввімкненого ближнього світла фар у темну нору доби, чим порушив п. 19.1. а) ПДР України.

Відповідачем, Управлінням патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України не доведено суду правомірності своїх дій по складенню постанови Серія ЕАН № 3888255 від 08.03.2021 року якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу.

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Підсумовуючи вищевикладене суддя вважає, що відсутні належні, допустимі та об`єктивні докази про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме порушення п. 19.1. а) Правил дорожнього руху України, оскільки вина особи є обов`язковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності, проте з наданих відповідачем доказів в діях позивача ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Будь-яких інших доказів крім копії постанови Серія ЕАН № 3888255 від 08.03.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на останнього адміністративного стягнення, щодо порушення позивачем правил дорожнього руху, суду надано не було.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, оскільки доказів вини позивача у правопорушенні, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем не надано, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Отже, враховуючи викладене, відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України, суд приходить до висновку, з урахуванням вимог ст. 247 КУпАП про наявність підстав для скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги про визнання дій протиправними задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд не повноважний вирішувати даного виду питань.

Вирішуючи питання щодо поновлення позивачу строку для подання позову до суду, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Судом встановлено, що постанову про накладення адміністративного стягнення позивач отримав 16.03.2021 року, що підтверджується відповідним трекінгом долученого до позову. До суду ОСОБА_1 звернувся 18.03.2021 року, тобто в межах встановленого законом строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судом встановлено, що позивачем було подано квитанцію від 15.04.2021 року, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 454 гривень.

Приписами ч. 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 251, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 10, 72-79, 94, 118, 121, 122, 132, 139, 192-194, 211, 241-243 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення Серія ЕАН № 3888255, винесену 08.03.2021 року УПП в Запорізькій області інспектором лейтенантом поліції Шека Володимиром Анатолійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн.

В іншій частині - відмовити.

Відповідно ч. 2 ст. 271 КАС України, копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 10.06.2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.О. Макаров