Справа № 420/431/21
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/431/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.

при секретарі: Сердюк І.С.

сторін:

позивач: ОСОБА_1 (представник за довіреністю)

відповідач: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ДОМУС» (65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. 41; ) до Одеської митниці Держмитслужби (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а; ) про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару № КТ-UA-2020 від 05.12.2020р., -

На підставі ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 03 червня 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ДОМУС» до Одеської митниці Держмитслужби, в якій позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення про визначення коду товару № КТ-UA-2020 від 05.12.2020р., прийняте Одеською митницею Держмитслужби.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ «БОНА ДОМУС» 29.10.2020р. подано до Одеської митниці Держмитслужби митну декларацію №UA500500/2020/512586 з кодом товару №2 . Під час здійснення митного оформлення товару у відповідача виникли сумніви щодо правильності визначення коду товару, з зв`язку з чим останнім прийнято рішення № КТ-UA-2020 від 05.12.2020р. про визначення коду товару, яким класифіковано товар № 2 за кодом УКТ ЗЕД . Позивач вважає оскаржуване рішення про визначення коду товару протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Позивач акцентував увагу, що товар №2 був класифікований за номером , оскільки відповідно до висновків лабораторних досліджень він гнучкий, складається з двошарового матеріалу та відповідно до висновків Держмитслужби та Одеського управління з питань експертиз та досліджень наданий до розмитнення товар виготовлений з полімерів вінілхлориду (полівінілхлориду) та поліпропілену. До митного оформлення була надана саме плівка в рулонах, призначена для виробництва скатертин. Крім того, зазначено, що митними органами України вже неодноразово приймались рішення про визначення коду товару, заявленого ТОВ «БОНА ДОМУС», з характеристиками подібними або практично тотожними. Оскаржуване рішення прийнято поза межами строку його прийняття визначеного відповідно п.7 розділу 3 Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 650 від 30.05.2012р., оскільки його прийнято лише 05.12.2020р., а декларація при оформлення якої його прийнято подана 29.10.2020 р. Вважаючи зазначене рішення протиправним, такими, що прийняте відповідачем всупереч порядку та способу, визначеному чинним законодавством України, з метою його скасування, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 16204/21 від 01.04.2021р.), в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що ТОВ «БОНА ДОМУС» заявлено до розмитнення товари за митною декларацією №UA500500/2020/512586 від 29.10.2020р. Посадовими особами відповідача відповідно до положень МК України, Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 650 від 30.05.2012 р., здійснено контроль правильності класифікації товарів під час митних формальностей при митному оформленні товарів. При прийнятті оскаржуваного рішення відповідач керувався Законом України «Про митний тариф України» від 04.06.2020р. № 674-ІХ, Поясненнями до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженими наказом ДМСУ №256 від 14.07.2020р., Висновком СЛЕД Держмитслужби №-0941 від 20.11.2020р.

Ухвалою від 21.01.2021 р. відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін; становлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі; зобов`язано Одеську митницю Держмитслужби надати до Одеського окружного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали належним чином засвідчені копії оскаржуваного рішення та усіх документів, за наслідками розгляду яких його прийнято.

Ухвалою суду від 19.03.2021р. призначено проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження зі стадії проведення підготовчого засідання; призначено підготовче засідання по справі на 12.04.2021 р.

Ухвалою суду від 12.04.2021 р., яка занесена до протоколу засідання, підготовче засідання відкладено на 13.05.2021р.

Ухвалою суду від 13.05.2021р., яка занесена до протоколу засідання, підготовче провадження в адміністративній справі закрито; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 03.06.2021 р.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

До судового засідання відповідач явку представників не забезпечив, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином та завчасно.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

10.10.2019р. між між компанією Guangzhou Good Plastic Products CO., LTD (Китай) (продавець) та ТОВ «БОНА ДОМУС» (покупець) укладено контракт № 1 (а.с. 109-111), згідно п.1 якого продавець продає, а покупець купує промислові товари в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в інвойсах (рахунках постачальника), які є невід`ємною частиною цього контракту.

Для проведення митного оформлення придбаного товару позивачем подано до Одеської митниці Держмитслужби митну декларацію (МД) №UA500500/2020/512586 від 29.10.2020р. № UA500500/2020/500192 від 04.08.2020р. щодо здійснення митного оформлення товару: №2-1. «Плівка (клейонка з ПВХ пластифікована) в якості сировини використовуються продукти вторинної переробки ПВХ, на нетканій основі, гнучка, не пориста, не самоклійка, у рулонах, завтовшки 0,1 мм, розмір ом 137 см*25м/рулон 1107 рулонів. Торговельна марка BONA DOMUS Країна виробництва CN Виробник GUANGZHOU GOOD PLASTIC PRODUCTS CO., LTD» (а.с. 34-36).

29.10.2020р. ТОВ «БОНА ДОМУС» проходження процедури митних формальностей контролюючому органу було подано разом з митною декларацією №UA500500/2020/512586 такі документи:

рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) № GD20-18 від 25.08.2020р.;

коносамент (bill of lading) №MWHPODE200822234FD від 29.08.2020р.;

автотранспортну накладну (Road consignment note) №1280 від 26.10.2020р.;

навантажувальний документ (Bordereu) №1280 від 26.10.2020р.;

декларацію про походження товару (Declaration of origin) № GD20-18 від 25.08.2020р.;

акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA 500040/2020/3749 від 27.10.2020р.;

банківський платіжний документ, що стосується товару №28 від 21.10.2020р.;

рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № СФ-0000046 від 15.10.2020р.;

банківський документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг № 639 від 21.10.2020р.;

документ, що підтверджує вартість перевезення №1019/1 від 19.10.2020р.;

прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 25.08.2020р.;

доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 05.10.2020р.;

зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються № 1 від 10.10.2019р.;

договір (контракт) про перевезення №10/19 від 01.10.2019р.;

інші некласифіковані документи;

копія митної декларації країни відправлення №10128885 від 27.08.2020р.;

переклад експортної декларації від 27.08.2020р

митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів №/2020/512389 від 28.10.2020р.

У графі 33 митної декларації зазначений, зокрема, код товару .

Рішенням про визнання коду товару № КТ-UA-2020 від 05.12.2020р. змінено код товару (графа 33 МД) на (а.с. 9-11).

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Таким чином, суд з`ясовує, чи використане повноваження, надане суб`єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Відповідно до ч. 2 ст.1 Митного кодексу України (далі - МК України) відносини, пов`язані зі справляння митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Згідно з ч. 1 ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів..

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 248 МК України Митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію. Засвідчення митним органом прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1 ст. 257 МК України).

Відповідно до Указу Президента України «Про приєднання України до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів» від 17.05.2002 р. №466/2002 Україна приєдналась до вказаної системи.

Згідно з п. «а» ст. 3 Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів від 14 червня 1983 року, що є частиною національного законодавства України, кожна Договірна Сторона Конвенції зобов`язується, за виключенням випадків застосування положень (а) даного параграфу, що її митно-статистичні номенклатури будуть знаходитися відповідно до Гармонізованої системи з моменту набуття чинності даної Конвенції по відношенню до цієї Сторони. Тим самим вона зобов`язується щодо своєї номенклатури митних тарифів і статистичної номенклатури: використовувати всі товарні позиції і субпозиції Гармонізованої системи, а також цифрові коди, що відносяться до них, без будь-яких доповнень або змін; застосовувати основні правила класифікації для тлумачення Гармонізованої системи, а також всі примітки до розділів, груп і субпозицій і не змінювати об`єм розділів, груп, товарних позицій і субпозицій Гармонізованої системи; дотримуватись порядку кодування, прийнятого в Гармонізованій системі.

Відповідно до п. 1 Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №428 від 21.05.2012 р., цей Порядок визначає процедуру ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно ч.1 ст. 67 Митного кодексу України (далі МК України) українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

За приписами ч.ч. 2, 3 ст. 67 МК України в УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду.

Приписами ч.ч.1, 2 ст. 68 МК України визначено, що ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Згідно ч. 1 ст. 265 МК України декларантами мають право виступати: 1) при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України або при зміні митного режиму щодо товарів на підставі зовнішньоекономічного договору, укладеного резидентом, - резидент, яким або від імені якого укладено цей договір; 2) в інших випадках - особа, яка відповідно до законодавства України має право вчиняти щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення юридично значущі дії від свого імені.

За змістом ч.1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Згідно приписів ч. 5 ст. 266 МК України особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Згідно ч. 1 ст. 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД (ч. 2 ст. 69 МК України).

Згідно з ч. 4 ст. 69 МК України у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Відповідно до ч.5 ст. 69 МК України під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Згідно ч.7 ст. 69 МК України рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Порядок роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затверджений наказом Міністерства фінансів України № 650 від 30.05.2012 р. (далі Порядок № 650), визначає порядок роботи відділу митних платежів (далі - ВМП), підрозділу митного оформлення (далі - ПМО) та митного поста під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття попередніх рішень про класифікацію товарів та рішень про визначення коду товару, здійснення митних процедур, пов`язаних з контролем правильності класифікації товарів при митному контролі та оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі - товари), порядок взаємодії з іншими структурними підрозділами митного органу при вирішенні питань класифікації товарів, а також здійснення оформлення та реєстрації рішень, надання звітності та інші питання роботи ВМП, ПМО, митного поста у напрямі класифікації товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД).

Згідно з п. 3 розділу І Порядку № 650, класифікація товару - визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, передбачених Законом України Про Митний тариф України (далі - Основні правила інтерпретації УКТЗЕД), з урахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 Кодексу, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення;

контроль правильності класифікації товарів - перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Згідно п.1 розділу ІІІ Порядку № 650, декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Кодексу.

Згідно ст. 1 Закону України «Про митний тариф України» від 04.06.2020 р. № 674-IX передбачено, що митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Законом України «Про митний тариф України» від 04.06.2020 р. № 674-IX затверджено Основні правила інтерпретації УКТЗЕД.

Пунктами 1-2 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД передбачено, що класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами:

Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

(a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

Пунктом 3 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД передбачено, що, у разі якщо згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prіma facіe) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Згідно з п. 4 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

Пунктом 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД визначено, що для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatіs mutandіs), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Зі змісту положень Митного тарифу України слідує, що в ньому отримали свою фіксацію наступні категорії правил класифікації товарів: а) загальні правила; б) спеціальні правила.

Спеціальні правила мають превалююче значення над загальними правилами, так як вони визначають правила класифікації конкретних товарних груп.

Відтак, при віднесенні товару до тієї чи іншої підкатегорії слід виходити з більш конкретного опису товару, тобто саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТ ЗЕД.

Згідно з Митним тарифом України, який є Додатком до Закону України «Про митний тариф України» (чинного на час виникнення спірних правовідносин), у товарних позиціях 3920 і 3921 терміни "плити, листи, плівки, стрічки і смужки" означають тільки плити, листи, плівки, стрічки і смужки (крім включених до групи 54) і блоки правильної геометричної форми, включаючи ті, що мають рельєф або поверхню, оброблену інакше, нерозрізані або нарізані на прямокутники (включаючи квадрати), але без подальшої обробки (навіть якщо в результаті обробки набувають вигляду готових до використання виробів).

До коду УКТЗЕД відносяться іншi плити, листи, плiвки та смуги або стрічки з пластмаси з продуктiв полiприєднання (адитивної полімеризації).

До товарних позицій 5602 і 5603 не включаються:

(a) повсть, просочена, з покриттям або дубльована пластмасою чи гумою з вмістом не більш як 50 мас. % текстильного матеріалу або повсть, повністю втоплена у пластмасу чи гуму (група 39 або 40);

(b) неткані матеріали, повністю втоплені у пластмасу чи гуму або покриті одним з цих матеріалів з обох боків за умови, що таке покриття або оболонка можуть бути помітними неозброєним оком, не беручи до уваги у цьому разі будь-які зміни кольору (група 39 або 40); або

(c) листи, пластини або смуги з пористої пластмаси або пористої гуми, з`єднані з повстю або нетканими матеріалами, де текстильні матеріали додаються для армування (група 39 або 40).

Тобто задекларований позивачем товар є таким, що не включається до товарних позицій 5602 і 5603, оскільки наявність нетканого матеріалу обумовлена саме необхідністю армування виробу.

Так, відповідно до висновку Одеського управління з питань експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертиз та досліджень Держмитслужби №-0941 від 20.11.2020р. (а.с. 12-14) визначені показники наданої для дослідження проби товару № 2 не суперечать опису товару у гр.31 МД ІМ 40 ТН від 29.10.2020р. №UA500500/2020/5122586. Опис товару у зазначеній декларації включав в себе назву виробу - плівка.

Згідно висновку експертного дослідження № 371-Ф/3 ТГ від 17.11.2020р., виконаного експертно-криміналістичним центром Одеського науково-дослідного експертного-криміналістичного центру, наданий на дослідження зразок 1 має наступні характеристики згідно з Українським класифікатором товарів зовнішньої економічної діяльності: гнучке двошарове полотнище для виробництва скатертин, товщиною - 0,23 мм. що являє собою неткану основу білого кольору, виготовлену з поліестеру з наповнювачем карбонату кальцію, вкриту полімерною плівкою, виготовленою з атактичного поліпропілену з наповнювачем карбонату кальцію, не пористою, не самоклейиою, з малюнком. Лінійні розміри - 1,37 м х 25 м, рулон. Виробник «GUANGZHOU GOOD PLASTIC PRODUCTS CO, LTD». Торговельна марка «BONA DOMUS». Країна-виробник - Китай. Наданий на дослідження зразок 2 має наступні характеристики згідно з Українським класифікатором товарів зовнішньої економічної діяльності: гнучке одношарове однорідне полотнище, частково прозоре, з нанесеним малюнком у вигляді квіток білого кольору, із рельєфною смутою (по периметру), що імітує мереживо білого кольору, для виробництва скатертин, товщиною - 0,23 мм, виготовлене з одношарової прозорої плівки з полівінілхлориду, не пористої, не cамоклейної, лінійними розмірами 1,32 м х 22 м, рулон. Виробник «GUANGZHOU GOOD PLASTIC PRODUCTS CO, LTD». Торговельна марка - відсутня. Країна-виробник Китай (а.с. 15-22).

У свою чергу назва коду НОМЕР_1 включає в себе назву виробу (тобто товарної позиції) - плівки. Зазначене свідчить про необхідність застосування першого правила інтерпретації УКТ ЗЕД - класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій.

Правилом 2. (а) визначається, що будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного. До митного оформлення була надана саме плівка у рулонах призначена для виробництва скатертин, що свідчить про вірне визначення коду декларантом саме - 3921 90 60 00.

Правилом 2. (b) визначено, що будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3. Так, код 3921 90 60 00 включає в назві в тому числі і спосіб отримання матеріалу, а самі матеріали встановлені висновками експертів.

Правилом 3. (а) передбачено, що перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Положення цього правила виключають всі можливі інші трактування, оскільки визначення коду саме - 3921 90 60 00, оскільки останній визначає назву (плівка), призначення на використання виробу, матеріал з якого вона виготовлена.

Відповідно до п. 7 розділу 3 Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 650 від 30.05.2012р., строк прийняття Рішення про класифікацію товару не повинен перевищувати 10 календарних днів. За умови необхідності залучення спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або іншої експертної установи (організації) загальний строк прийняття Рішення не повинен перевищувати 30 календарних днів.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, рішення відповідача про визначення коду товару № КТ-UA-2020 від 05.12.2020р. прийнято лише 05.12.2020р., незважаючи на те, що декларація при оформлення якої його прийнято подана позивачем 29.10.2020 р. Відтак, осксржуване рішення прийняте з порушенням строку визначеного п. 7 розділу 3 Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 650 від 30.05.2012р.

При вирішенні спорів даної категорії справ, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Проте у разі надання контролюючим органом доказів, які свідчать, про порушення платником податків норм митного законодавства, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту ч. 1 ст. 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд зазначає, що ані оскаржуване рішення про визначення коду товару № КТ-UA-2020 від 05.12.2020р., ані відзив на позовну заяву не містять доказів в обґрунтування правомірності прийняття оскаржуваного рішення.

Враховуючи наведене, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства та аналізуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару № КТ-UA-2020 від 05.12.2020р.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 МК України у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб органів доходів і зборів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь органу доходів і зборів, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення з відповідача судового збору у розмірі 2270,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ДОМУС» (65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. 41; ) до Одеської митниці Держмитслужби (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а; ) про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару № КТ-UA-2020 від 05.12.2020р., - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про визначення коду товару № КТ-UA-2020 від 05.12.2020р.

Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ДОМУС» (65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. 41; ) судовий збір у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 14.06.2021 р.

Суддя: Г.П. Самойлюк