Справа № 461/2816/21
Суддя: Мисько Х. М.
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/2816/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2021 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мисько Х.М.,

з участю: секретаря судового засідання Волошин Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м.Львів, пл.Генерала Григоренка, 4; ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАН №3992322 від 29.03.2021 року.

В обгрунтування заявленого позову ОСОБА_1 покликається на те, що постановою серії ЕАН №3992322 від 29.03.2021 року, винесеною інспектором 1-ї роти, 2-го батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Рейтор Анжелікою Володимирівною, його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень за ч.2 ст.122 КУпАП за те, що він, нібито 29.03.2021 року о 22 год., 19 хв., 57 сек. у місті Львові, керуючи транспортним засобом марки Toyota Land Cruiser Prado 150, номерний знак НОМЕР_2 проїхав перехрестя проспекту Свободи та вулиці Дорошенка на заборонений «червоний» сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.8.7.3.е. ПДР України /порушення проїзду на заборонений сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали забор. рух/. Факт вчинення вказаного правопорушення позивачем ОСОБА_1 було заперечено, оскільки він дійсно близько 22 год. 29.03.2021 року, керуючи транспортним засобом марки Toyota Land Cruiser Prado 150, номерний знак НОМЕР_2 по просп. Свободи у м.Львові, в потоці інших транспортних засобів, зупинився на заборонений сигнал світлофора, маючи намір, у подальшому, перетнути перехрестя просп.Свободи та вул.Дорошенка у напрямку театру ім.М.Заньковецької. В цей час, перед автомобілем на зелений сигнал світлофора перетинали пр.Свободи пішоходи. Дочекавшись зеленого сигналу світлофора для полоси руху по якій рухався позивач, останній, разом з іншими автомобілями, рушив у напрямку театру ім.М.Заньковецької. Проїхавши декілька десятків метрів, побачив у дзеркалі заднього виду проблискові маячки автомобіля патрульної поліції та, почувши вимогу про зупинку, одразу зупинився. За ним зупинився патрульний автомобіль в якому знаходилось троє осіб у форменому одязі (двоє чоловіків та жінка). До позивача підійшли двоє осіб, що представились інспекторами Управління поліції у Львівській області. Один із працівників поліції, витребувавши у позивача документи на право керування та на автомобіль, інформував його про причину зупинки - вчинення ним порушення правил проїзду перехрестя проспекту Свободи та вулиці Дорошенка - а саме, що ОСОБА_1 , нібито, передчасно, не дочекавшись дозволеного, рушив на заборонений «червоний» сигнал світлофора. На вимогу пред`явити докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, інспектор показав позивачу відеозапис, що було здійснено з патрульного автомобіля, який, в момент перетину перехрестя, знаходився на відстані десятка метрів від світлофорного об`єкту, у потоці автотранспорту, позаду його автомобіля (через два чи три автомобіля). Вважає, що пред`явлений йому відеозапис не вказує про порушення ним будь - яких правил дорожнього руху, у т.ч. перетину автомобілем перехрестя на жовтий або червоний сигнали світлофора. ОСОБА_1 , будучи впевненим у дотриманні правил дорожнього руху, категорично відмовився від отримання копії, а також від підпису на оригіналі постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, бланк якої, за підписом інспектора патрульної поліції Рейтор А.В. пред`явив йому для ознайомлення один із працівників патрульної поліції. Вважає, що факт вчинення адміністративного правопоуршення не встановлений, оскільки не підтверджений належними доказами, а тому, оскаржувану постанову слід скасувати як незаконну.

Представник позивача - Карплюк Р.П. подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі та вказав, що позовні вимоги підтримує, просить задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання. Клопотань про відкладення чи про розгляд справи у відсутності до суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, які в судове засідання не з`явилися, оскільки в матеріалах справи є достатньо необхідних доказів для її розгляду по суті.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлені наступні обставини.

29.03.2021 року інспектором 1-ї роти, 2-го батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Рейтор А.В. винесено постанову серії ЕАН №3992322 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Положеннями ст.222 КУпАП України встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 29.03.2021 року о 22 год., 19 хв., 57 сек. у місті Львові водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Toyota Land Cruiser Prado 150, номерний знак НОМЕР_2 , проїхав перехрестя проспекту Свободи та вулиці Дорошенка на заборонений «червоний» сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.8.7.3.е. ПДР України /порушення проїзду на заборонений сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали забор, рух/, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, суд враховує викладенні позивачем пояснення в позовній заяві та обставини зазначені в постанові у справі про адміністративні правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як роз`яснено в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За таких обставин, суд вважає, що зміст викладених органом поліції у постанові даних свідчить про неповноту при дослідженні обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП суду не надано.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що дії відповідача щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3992322 за ч.2 ст.122 КУпАП, є неправомірними, а позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість оскаржуваної постанови, адже така винесена без з`ясування усіх обставин справи, тобто з порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, відтак підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Частиною 3 ст.286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст.9, 245, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 73, 76, 77, 122, 121, 139, 205, 229, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволити.

Постанову інспектора 1-ї роти, 2-го батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Рейтор А.В. серії ЕАН №3992322 від 29.03.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м.Львів, пл.Генерала Григоренка, 4; ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 454,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мисько Х.М.