Справа № 480/990/21
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2021-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2021 року Справа №480/990/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Діски А.Б., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/990/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просить:
1. Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо незарахування при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах до стажу роботи за Списком № 1 - періодів роботи повним робочим днем під землею: 02.07.1985-31.10.1985, 08.02.1988-25.01.1999, 19.02.2001-30.03.2001, 12.04.2001-15.07.2001, 23.07.2001-07.03.2002, 01.04.2002-31.12.2002, 02.01.2003-10.11.2003, 08.01.2004-01.09.2004, 01.12.2004-13.03.2006, 20.03.2006-30.06.2014, 01.07.2014-30.11.2014 зазначених в трудовій книжці позивача, а також періоду строкової військової служби 10.11.1985-28.12.1987.
2. Визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови здійснити розрахунок його пенсії за нормами Закону України від 02.09.2008 року №345-VI "Про підвищення престижності шахтарської праці" у розмірі 80% заробіїної плати позивача, визначеної відповідно до ст. 40 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
3. Зобов`язати відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області - зарахувати до пільгового стажу позивача роботи за Списком № 1 періоди роботи з повним робочим днем під землею: 02.07.1985-31.10.1985, 08.02.1988-25.01.1999, 19.02.2001-30.03.2001, 12.04.2001-15.07.2001, 23.07.2001-07.03.2002, 01.04.2002-31.12.2002, 02.01.2003- 10.11.2003, 08.01.2004-01.09.2004, 01.12.2004-13.03.2006, 20.03.2006-30.06.2014, 01.07.2014-30.11.2014, у відповідності до записів в трудовій книжці позивача, без виокремлення певних періодів, а також період строкової військової служби 1011.1985-28.12.1987, та провести відповідний перерахунок пенсії, починаючи з 24.09.2018 року, з урахуванням збільшеного страхового стажу.
4. Зобов`язати відповідача здійснити розрахунок пенсії позивача за нормами Закону України від 02.09.2008 року №345-VI "Про підвищення престижності шахтарської праці" у розмірі 80% заробітної плати позивача, визначеної відповідно до ст. 40 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням заробітної плати позивача за період з 01.01.1992 року по 31.12.1996 року згідно з наданими довідками № 2201/02 від 22.01.2019 року та № 2201/03 від 22.01.2019 року, та здійснити індексацію нарахованої пенсії відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року № 124 та від 01.04.2020 року №251.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 у справі № 480/3165/19 було зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.09.2018 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах як працівнику, зайнятому повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, зарахувавши при цьому до стажу роботи також і періоди роботи з 02.07.1985 по 01.07.2000 на підставі відповідних записів в трудовій книжці і уточнюючих довідок, включивши до цього періоду термін строкової військової служби. З 24.09.2018 йому було призначено пенсію за віком на пільгових умовах. Проте, на думку позивача, її розмір не відповідає тому розміру пенсії, який має виплачуватись позивачу. Вказує, що відповідачем протиправно та безпідставно не було зараховано до стажу роботи за Списком № 1 періоди 02.07.1985-31.10.1985, 08.02.1988-25.01.1999, 19.02.2001-30.03.2001, 12.04.2001-15.07.2001, 23.07.2001-07.03.2002, 01.04.2002-31.12.2002, 02.01.2003, 10.11.2003, 08.01.2004-01.09.2004, 01.12.2004-13.03.2006, 20.03.2006-30.06.2014, 01.07.2014-30.11.2014 та періоду строкової військової служби 10.11.1985-28.12.1987 та не проведено розрахунок пенсії у відповідності до вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI, у той час, як стаж роботи позивача за Списком № 1 становить значно більше, ніж 15 років.
Ухвалою суду від 01.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.
Від відповідача надійшов відзив, в якому проти позову заперечує та зазначає, що на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 у справі № 480/3165/19 було повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком за Списком №1 та здійснено перерахунок його пенсії з дати її призначення, з урахуванням до пільгового стажу за Списком № 1, зокрема періоду з 02.07.1985 по 25.01.1999, у тому числі військової служби. Оскільки документи, що підтверджують роботу позивача на підземних роботах не менше ніж 15 років у пенсійній справі відсутні, то немає підстав для обчислення розміру пенсії у порядку, визначеному ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Ухвалою суду від 11.06.2021 закрито провадження в частині вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо незарахування при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах до стажу роботи за Списком № 1 періодів роботи 02.07.1985-31.10.1985, 08.02.1988-25.01.1999 та періоду строку військової служби 10.11.1985-28.12.1987 та зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 за Списком № 1 періоди роботи 02.07.1985-31.10.1985, 08.02.1988-25.01.1999 та періоду строкової військової служби 10.11.1985-28.12.1987.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд зазначає наступне.
Позивач перебуває на обліку ГУ ПФУ в Сумській області та з 24.09.2018 отримує пенсію за віком на пільгових умовах, що не заперечується сторонами.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 у справі № 480/3165/19 було визнано протиправними дії Південного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо не зарахування при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах як працівнику, зайнятому повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, періоду роботи з 02.07.1985 по 01.07.2000 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.09.2018 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах як працівнику, зайнятому повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, зарахувавши при цьому до стажу роботи також і періоди роботи з 02.07.1985 по 01.07.2000 на підставі відповідних записів в трудовій книжці і уточнюючих довідок, включивши до цього періоду термін строкової військової служби.

Листом від 15.06.2020 № 2013-212/Я-02/8-1800/20 ГУ ПФУ в Сумській області повідомило позивача, що на виконання рішення суду було повторно розглянуто заяву та доплату за період з 24.09.2018 по 30.04.2020, нараховану за результатами перерахунку, перераховано на поточний рахунок у травні поточного року. Періоди роботи з 02.07.1985 по 31.10.1985 та з 08.02.1988 по25.01.1999, відповідно військової служби, не були враховані до стажу роботи за Списком № 1 у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих пільговий характер роботи (а.с. 8).

Листом від 02.10.2020 відповідач повідомив позивача, що оскільки документи, що підтверджують роботу позивача на підземних роботах не менше ніж 15 років у пенсійній справі відсутні, то немає підстав для обчислення розміру пенсії у порядку, визначеному ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (а.с.9-10).

Не погодившись з тим, що при перерахунку його пенсії відповідачем було враховано не всі періоди на роботах за Списком № 1 та не проведено розрахунок пенсії у відповідності до вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним провавовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Стаття 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Законом, який спрямовано на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів є Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VII (далі - Закон України № 345-VII).

Дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей (стаття 1 Закону України № 345-VII).

Положеннями статті 8 Закону України № 345-VII передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Частинами першою, другою та четвертою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Положеннями частини 1 статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону № 1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Законом, який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 за № 1788-XII (далі Закону № 1788-XII).

Статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначена правова норма кореспондується з пунктом 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від за № 58 від 29.07.1993 (далі Інструкція № 58).

Так, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів.

Заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу (п. 2.2. Інструкції № 58).

Відповідно до п. 2.4. Інструкції № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Аналогічні положення містить також Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, затверджена 20.06.1974 постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань № 162.

Згідно п 1.5. Інструкції № 58 питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 "Про трудові книжки працівників", цією Інструкцією та іншими актами законодавства.

Відповідно до п. 4 постанови КМУ від 27.04.1993 рок № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Суд зазначає про те, що законодавством чітко визначено порядок організації ведення, обліку, зберігання і видачу трудових книжок працівників, а також встановлено відповідальність за порушення такого порядку.

Усі записи, які мають відношення до трудової діяльності працівника та вносяться до трудової книжки, можуть бути внесені вичерпним колом осіб, насамперед керівником підприємства, установи, організації в порядку, строк та спосіб, передбачений відповідним законодавством.

При цьому, самостійне внесення працівником відомостей щодо своєї трудової діяльності, а також внесення виправлень у разі неправильного або неточного запису не передбачено.

Крім того, зазначеним правовим нормам відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що положення Порядку № 637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальнім по відношенню до Закону № 1788-XII, мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме за відсутності трудової книжки, відповідних записів у ній або у трудовій книжці містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи. Разом з тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (стаття 62 Закону № 1788-XII).

Судом встановлено, що спірними періодами роботи ОСОБА_1 є: 19.02.2001-30.03.2001, 12.04.2001-15.07.2001, 23.07.2001-07.03.2002, 01.04.2002-31.12.2002, 02.01.2003, 10.11.2003, 08.01.2004-01.09.2004, 01.12.2004-13.03.2006, 20.03.2006-30.06.2014, 01.07.2014-30.11.2014.

Відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 02.07.1985 у межах спірних правовідносин, судом встановлено, що вона містить наступні записи про роботу ОСОБА_1 :

- 19.02.2001 прийнятий підземним гірником 3рд з повним робочим днем в шахті (запис № 18), - 30.03.2001 звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (запис № 19),

- 12.04.2001- прийнятий підземним гірником по ремонту гірничих виробок (запис № 20), - 15.07.2001 звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (запис № 21),

- 23.07.2001 - прийнятий гірником по ремонту гірничих виробок ІІ р. з повним робочим днем під землею (запис № 22), - 07.03.2002 - звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (запис № 23),

- 01.04.2002 прийнятий за контрактом на посаду електрослюсар підземний на ділянку шахти ім. Калініна з повним робочим днем в шахті (запис № 24), - 31.12.2002 - звільнений за ст. 36 КЗпП України у зв`язку із закінченням контракту (запис № 25),

- 02.01.2003 - прийнятий за контрактом електрослюсарем підземним на обсяг робіт (запис № 26), - 10.11.2003 - звільнений за ст. 36 КЗпП України у зв`язку із закінченням контракту (запис № 27),

- 08.01.2004 - прийнятий електрослюсарем підземним 5 розряду з повним підземним робочим днем в шахті на дільницю № 4 (запис № 28), - 01.09.2004 - звільнений за ч. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін (запис № 29),

- 01.12.2004 прийнятий електрослюсарем підземним 5 розряду з повним підземним робочим днем в шахті (запис № 32), - 13.03.2006 - звільнений за ч. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін (запис № 33),

- 20.03.2006 - прийнятий електрослюсарем підземним 5 розряду з повним підземним робочим днем в шахті (запис № 35), - 23.12.2016 - звільнений за ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату (запис № 36) (а.с. 44-59).

Інші періоди роботи позивача не є спірними, а тому судом не досліджуються.

Суд зазначає, що під час з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого нормами процесуального права покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не доведено у встановленому порядку наявність підстав, як-то: відсутність у позивача трудової книжки, необхідних записів або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, які б не давали можливості підтвердити пільговий характер роботи позивача у спірні періоди.

Натомість, дослідженням трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 02.07.1985 встановлено, що записи у ній проведено у відповідності та з дотриманням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального забезпечення України від 29.07.1993 № 58, а також місять всю необхідну інформацію про характер виконуваної позивачем роботи.

Таким чином, посилання відповідача на ту обставину, що для підтвердження пільгового стажу за спірні періоди роботи відсутні документи, суд не бере до уваги, оскільки робота позивача за вказаний період в повній мірі підтверджується записами в трудовій книжці.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що належним та допустимим доказом, а саме трудовою книжкою ОСОБА_1 підтверджується, що він має право на включення спірних періодів роботи до страхового стажу, який дає право на призначення/перерахунок пенсії на пільгових умовах за Списком № 1.

Таким чином, за наслідками судового розгляду судом встановлено, що відповідачем при вирішенні питання щодо перерахунку пенсії протиправно не зараховано у повному обсязі до страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії на пільгових умовах періодів його роботи: 19.02.2001-30.03.2001, 12.04.2001-15.07.2001, 23.07.2001-07.03.2002, 01.04.2002-31.12.2002, 02.01.2003-10.11.2003, 08.01.2004-01.09.2004, 01.12.2004-13.03.2006, 20.03.2006-30.06.2014, 01.07.2014-30.11.2014, внаслідок чого неправильно обчислено розмір страхового (пільгового) стажу, необхідного для перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (а.с. 32-35).

При цьому, суд наголошує, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 у справі № 480/3165/19 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.09.2018 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах як працівнику, зайнятому повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, зарахувавши при цьому до стажу роботи також і періоди роботи з 02.07.1985 по 01.07.2000 на підставі відповідних записів в трудовій книжці і уточнюючих довідок, включивши до цього періоду термін строкової військової служби.

При цьому при розгляді справи № 480/3165/19 судом було встановлено, що матеріалами справи підтверджено, що в трудовій книжці позивача містяться записи про його роботу з 02.07.1985 по 27.12.2016, в тому числі і періоду роботи з 02.07.1985 по 01.07.2000 та період з 10.11.1985 по 28.12.1987 проходження строкової військової служби. Крім того, вказаний період робити підтверджується довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, довідками про заробітну плату для обчислення пенсії, довідками, історичними довідками та архівними. На переконання суду, ці докази є належними та достатніми для підтвердження роботи ОСОБА_1 у вказані періоди на посаді, яка надає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування».

Суд зазначає, що загалом стаж роботи позивача з 02.07.1985 по 01.07.2000, з 10.11.1985 по 28.12.1987 проходження строкової військової служби, які мають враховуватись відповідачем при перерахунку пенсії позивача згідно рішення суду, а також 19.02.2001-30.03.2001, 12.04.2001-15.07.2001, 23.07.2001-07.03.2002, 01.04.2002-31.12.2002, 02.01.2003-10.11.2003, 08.01.2004-01.09.2004, 01.12.2004-13.03.2006, 20.03.2006-30.06.2014, 01.07.2014-30.11.2014 надає позивачу право на пенсію відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» і така пенсія мала бути розрахована з дня її призначення, тобто з 24.09.2018. При цьому, вирішуючи питання щодо зарахування до пільгового стажу період роботи позивача з 01.07.2014 по 30.11.2014, суд виходить із меж заявлених позовних вимог.

З практики Європейського суду з прав людини слідує таке: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що при вирішенні питання щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідачем були допущені протиправні дії, відтак позивачем досягнуто усіх необхідних умов, які є підставою для перерахунку пенсії відповідно до положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижної шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI у розмірі 80 відсотків заробітної платі (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове держави пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, як особі, яка відпрацювала на підземних робота не менш як 15 років з 24.09.2018.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, доходить висновку, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправними дій відповідача щодо незарахування у повному обсязі при призначенні пенсії ОСОБА_1 за Списком № 1 періодів роботи 19.02.2001-30.03.2001, 12.04.2001-15.07.2001, 23.07.2001-07.03.2002, 01.04.2002-31.12.2002, 02.01.2003-10.11.2003, 08.01.2004-01.09.2004, 01.12.2004-13.03.2006, 20.03.2006-30.06.2014, 01.07.2014-30.11.2014 та зобов`язання їх зарахувати до пільгово стажу позивача, а також зобов`язати відповідача здійснити відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням пільгового стажу за Списком № 1 за періоди роботи з 02.07.1985 по 31.10.1985, з 10.11.1985 по 28.12.1987, з 08.02.1988 по 25.01.1999, з 19.02.2001 по 30.03.2001, з 12.04.2001 по 15.07.2001, з 23.07.2001 по 07.03.2002, з 01.04.2002 по 31.12.2002, з 02.01.2003 по 10.11.2003, з 08.01.2004 по 01.09.2004, з 01.12.2004 по 13.03.2006, з 20.03.2006 по 30.06.2014, з 01.07.2014 по 30.11.2014.

Щодо позовних вимог про здійснення перерахунку пенсії позивача з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.1992 по 31.12.1996 згідно з наданими довідками № 2201/02 від 22.01.2019 та № 2201/03 від 22.01.2019 та проведення індексації, суд зазначає, що вони є передчасними та задоволенню не підлягають, оскільки відповідачем на даний час взагалі заперечується право позивача на розрахунок пенсії згідно вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1816 грн, що підтверджується квитанціями № від 02.02.2021 (а.с.5) та № 0.0..1 від 16.02.2021 (а.с. 18).

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1816 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) щодо незарахування при призначенні пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_2 ) до пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи з 19.02.2001 по 30.03.2001, з 12.04.2001 по 15.07.2001, з 23.07.2001 по 07.03.2002, з 01.04.2002 по 31.12.2002, з 02.01.2003 по 10.11.2003, з 08.01.2004 по 01.09.2004, з 01.12.2004 по 13.03.2006, з 20.03.2006 по 30.06.2014, з 01.07.2014 по 30.11.2014.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) зарахувати до пільгово стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_2 ) за Списком № 1 періоди роботи з 19.02.2001 по 30.03.2001, з 12.04.2001 по 15.07.2001, з 23.07.2001 по 07.03.2002, з 01.04.2002 по 31.12.2002, з 02.01.2003 по 10.11.2003, з 08.01.2004 по 01.09.2004, з 01.12.2004 по 13.03.2006, з 20.03.2006 по 30.06.2014, з 01.07.2014 по 30.11.2014.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) здійснити відповідно до вимог ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_2 ) з урахуванням пільгового стажу за Списком № 1 за періоди роботи з 02.07.1985 по 31.10.1985, з 10.11.1985 по 28.12.1987, з 08.02.1988 по 25.01.1999, з 19.02.2001 по 30.03.2001, з 12.04.2001 по 15.07.2001, з 23.07.2001 по 07.03.2002, з 01.04.2002 по 31.12.2002, з 02.01.2003 по 10.11.2003, з 08.01.2004 по 01.09.2004, з 01.12.2004 по 13.03.2006, з 20.03.2006 по 30.06.2014, з 01.07.2014 по 30.11.2014.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 1816,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Б. Діска