Справа № 360/4134/19
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення провадження по справі

14 червня 2021 року справа № 360/4134/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гайдара А.В., суддів Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М., при секретареві судового засідання Харечко О.П., за участі позивача ОСОБА_1 , представників позивача: Кізіми В.В., Сімейка А.М., представника відповідача - Матусевича Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року в справі № 360/4134/19 (головуючий І інстанції Смішлива Т.В., складене у повному обсязі 20 листопада 2020 року в м. Сєвєвродонецьк Луганської області) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі відповідач, ГУНП в Луганській області), в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати накази Головного управління Національної поліції в Луганській області № 2023 від 09.08.2019 та № 846 о/с від 02.09.2019 про накладення на нього дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_1 на службі у поліції на посаді командира роти конвойної служби Головного управління Національної поліції в Луганській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області на його користь грошове забезпечення за час вимушеного невиконання службових обов`язків починаючи з 04.09.2019 по день фактичного поновлення на службі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в період з липня 2015 року по 03 вересня 2019 року ОСОБА_1 проходив публічну службу в органах Національній поліції України. До цього проходив службу в органах МВС. Остання посада, яку він займав на момент звільнення, - командир роти конвойної служби Головного управління Національної поліції в Луганській області на контрактній основі.

З 03 вересня 2019 року наказом начальника ГУНП в Луганській області № 846 о/с від 02.09.2019 позивача звільнено зі служби в поліції за ст. 77 ч. 1 п. 6 Закону України Про Національну поліцію у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби на підставі наказу ГУНП в Луганській області від 09.08.2019 № 2023.

Висновком службового розслідування від 06.08.2019 та наказом ГУНП в Луганській області № 2023 від 19.08.2019 позивачу ставиться за вину ігнорування та грубе порушення вимог ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ. Однак, при цьому ані висновок службового розслідування від 06.08.2019, ані зазначений наказ не містять посилань на конкретний пункт ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, який порушив позивач, та не вказана суть такого порушення.

При цьому, звільнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу і його застосування має бути обґрунтованим, однак, наказ не містить врахування характеру проступку, обставин, за яких він був вчинений, особи порушника, ступеню його вини, обставин, які пом`якшують відповідальність тощо.

На час вчинення правопорушення позивач перебував у хворобливому стані, тож міг застосувати ненормативну лексику у спілкуванні з працівниками поліції, обурившись тим, що замість того, аби надати медичну допомогу, його привезли до Луганського обласного наркологічного диспансеру в м. Лисичанськ, однак, вказані події позивач пам`ятає не чітко через погане самопочуття.

Щодо керування транспортним засобом у стані сп`яніння зазначено, що 27.07.2019 позивач не перебував за кермом свого транспортного засобу, за кермом автомобіля була його мати ОСОБА_2 . Вказані обставини взагалі не були взяті до уваги під час службового розслідування та прийнятті необґрунтовані рішення про його звільнення.

З посиланням на норми Конституції України, Законів України Про Національну поліцію, Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України 07.11.2018 № 893, Порядку та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 вважає, що позивача звільнено незаконно, а накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності № 2023 від 09.08.2019 та про звільнення № 846 о/с від 02.09.2019 є протиправними та підлягають скасуванню.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд не надав належної правової оцінки фактичним обставинам справи в сукупності з нормами чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, у зв`язку із чим дійшов хибного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

На адресу суду надійшло клопотання представника позивача, в якому він просив, з поміж іншого, призначити в межах розгляду справи судово-медичну експертизу, проведення якої доручити КЗОЗ «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи», та поставити на вирішення експерта низку питань.

У судовому засіданні позивач та його представники підтримали клопотання про проведення судово-медичної експертизи та необхідність врахування її висновків під час розгляду справи.

Положеннями ст. 102 Кодексу адміністративного судочинства України регламентовано, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Частиною 2 ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства України визначено право суду зупинити провадження в справі у разі призначення судом експертизи до одержання її результатів.

Враховуючи необхідність з`ясування всіх обставин справи та з метою повного і всебічного розгляду справи й дослідження всіх доводів апелянта в сукупності, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року в справі № 360/4134/19 до одержання результатів відповідної експертизи.

Керуючись статтями 102, 173, 236, 310, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-медичної експертизи задовольнити.

Призначити в справі № 360/4134/19 судово-медичну експертизу, проведення якої доручити Комунальному закладу охорони здоров`я «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» (, розташоване за адресою: пр. Нікопольський, б. 60, місто Маріуполь, Донецька область, 87504).

Поставити на вирішення експерта наступні питання:

- У зв`язку з яким (якими) захворюванням (захворюваннями) ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 28.07.2019 по 02.09.2019 в терапевтичному відділенні Рубіжанської ЦМЛ?

- За який час до госпіталізації в Рубіжанську ЦМЛ, яка мала місце 28.07.2019, у ОСОБА_1 могло розвитися загострення тієї хвороби, з якою він був госпіталізований? Які клінічні прояви могли мати загострення цих захворювань, зокрема, чи могли вони супроводжуватися больовим синдромом? Якщо могли, то якої інтенсивності?

- Потребував чи ні ОСОБА_1 станом на 17.00 год. 27.07.2018 медичної допомоги у зв`язку з наявними у нього захворюваннями? Якщо потребував, то якої саме?

- Чи могло загострення у ОСОБА_1 виразкової хвороби шлунку та дванадцятипалої кишки, що супроводжувалося больовим синдромом, здуттям живота, відрижкою, привести до підвищеної нервово-емоційної збудливості, підвищеної дратівливості та агресивності?

- Чи можуть симптоми підвищеної дратівливості, агресивності і нервозності бути обумовлені хворобливим станом?

- Яким чином змінюються психосоматичні реакції у хворих із загостренням виразкової хвороби шлунку і дванадцятипалої кишки?

- Чи могли найменші подразники, що маються в повсякденній діяльності людини, проявитися та викликати 27.07.2019 у ОСОБА_1 , враховуючи наявність загострення виразкової хвороби шлунку та дванадцятипалої кишки з больовим синдромом, хворобливу, патологічну реакцію у вигляді емоцій, невластивих йому поза хворобливого стану?

Судові витрати, пов`язані з проведенням судово-медичної експертизи в справі № 360/4134/19, покласти на ОСОБА_1 .

Зупинити провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року в справі № 360/4134/19 до одержання Першим апеляційним адміністративним судом результатів судово-медичної експертизи.

Повне судове рішення складено та підписано 14 червня 2021 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів А. В. Гайдар

Е. Г. Казначеєв

Г. М. Міронова