Справа № 160/2177/21
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2021 року Справа № 160/2177/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенка А.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
15.02.2021 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що полягає у не зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу 02 роки 08 міс. 09 днів - період навчання у Дніпродзержинському технікумі промислового транспорту, та до пільгового стажу роботи який дає право на пенсію за вислугу років - 01 рік 00 міс. 30 днів роботи в Публічному акціонерному товаристві "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу 02 роки 08 міс. 09 днів - період навчання у Дніпродзержинському технікумі промислового транспорту, та до пільгового стажу роботи який дає право на пенсію за вислугу років - 01 рік 00 міс. 30 днів роботи в Публічному акціонерному товаристві "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням раніше не врахованого періоду роботи і навчання, та вимог ч. 6 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моментузвернення до ПФУ -19.08.2020.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 відкрито провадження у справі № 160/2177/21 та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Згідно положень ст. 262 КАС України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19.08.2020 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
При цьому, відповідачем зазначено, що до страхового стажу ОСОБА_1 не було враховано період навчання у Дніпродзержинському технікумі промислового транспорту з 01.09.1980 по 22.06.1984, оскільки період навчання перетинається з періодом роботи.
Також, не було враховано до стажу за вислугу років період роботи позивача з 01.01.1992 по 31.01.1993 у ПАТ "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ", оскільки по трудовій книжці у цей період він працював диспетчером 1 групи станції Доменна, а згідно пільгової довідки від 27.08.2020 № 023-3343 фактично виконував роботу поїзного диспетчера.
Вказані обставини і слугували підставою для звернення до суду із цим позовом.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Загальні засади державного пенсійного забезпечення визначені в Законі України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон), який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
Відповідно до ст. 51 Закону окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком, встановлюються пенсії за вислугу років.
Відповідно до ст. 52, пункту "а" ч. 1 ст. 55 Закону право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі; для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не зараховано до пільгового стажу позивача період роботи у ПАТ "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" з 01.01.1992 по 31.01.1993.
Так, згідно трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , у період з 01.01.1992 по 31.01.1993 позивач працював у ПАТ "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" на посаді диспетчера І групи Доменного району.
Разом з тим, згідно довідки № 023-3342 від 27.08.2020, виданої ПАТ "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ", ОСОБА_1 у період з 01.01.1992 по 31.01.1993 фактично виконував роботу поїзного диспетчера, безпосередньо здійснював організацію перевезень, що забезпечують безпеку руху на залізно-дорожньому транспорті і користуються правом на пенсію за вислугу років.
Списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 583, передбачено серед іншого професію поїзного диспетчера.
Таким чином, посада, яку займав позивач у період з 01.01.1992 по 31.01.1993, належить до професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітені, та які відповідно до ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" мають право на пенсію за вислугу років.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Як вбачається з матеріалів справи, факт зайнятості позивача на зазначеній роботі підтверджується як даними трудової книжки так і довідкою № 023-3342 від 27.08.2020.
Крім того, відповідачем не зараховано до страхового стажу позивача період навчання у Дніпродзержинському технікумі промислового транспорту з 01.09.1980 по 22.06.1984, оскільки період навчання ОСОБА_1 перетинається з його періодом роботи.
Згідно п. «д» ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Дослідивши записи трудової книжки позивача встановлено, що ОСОБА_1 з 01.09.1980 по 22.06.1984 навчався у Дніпродзержинському технікумі промислового транспорту; з 20.04.1983 був прийнятий на роботу у ПАТ "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ".
Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача стосовно того, що період навчання позивача перетинається з періодом його роботи, водночас, це стосується лише періоду з 20.04.1983, тоді як безпосередньо навчання ОСОБА_1 у Дніпродзержинському технікумі промислового транспорту було розпочато 01.09.1980.
Отже, період навчання позивача з 01.09.1980 по 19.04.1983 має бути зарахований до страхового стажу позивача.
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити йому пенсію з урахуванням раніше не врахованого періоду роботи і навчання, та вимог ч. 6 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моментузвернення до ПФУ -19.08.2020, то з цього приводу суд зазначає наступне.
Водночас, за для повного захисту прав позивача у цій справі, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, за сукупністю наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 908,00 грн.
Отже, відповідно до положень ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд,-

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що полягає у не зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1980 по 19.04.1983 у Дніпродзержинському технікумі промислового транспорту, та до пільгового стажу роботи який дає право на пенсію за вислугу років, періоду роботи з 01.01.1992 по 31.01.1993 в Публічному акціонерному товаристві "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період навчання з 01.09.1980 по 19.04.1983 у Дніпродзержинському технікумі промислового транспорту, та до пільгового стажу роботи який дає право на пенсію за вислугу років, період роботи з 01.01.1992 по 31.01.1993 в Публічному акціонерному товаристві "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення суду складений 19.04.2021 року.

Суддя А. Ю. Рищенко