Справа № 520/14086/2020
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 червня 2021 року № 520/14086/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зоркіної Ю.В, розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

установив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 31.08.2020 № в частині застосування штрафу у сумі 120000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що контролюючий орган неправомірно визначив розмір штрафних санкцій, що суперечить законодавству та виходить за межі повноважень контролюючого органу. Позивач зазначив, що Законом України від 17.03.2020 року № 533-IX Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших Законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короно вірусної хвороби (GOVID-19) передбачене незастосування з 01.03.2020 штрафних санкцій за порушення податкового законодавства. З огляду на форс-мажорний характер проблеми, пов`язаний з пандемією, позивач не мав можливості своєчасно займатися встановленням та реєстрацією лічильників. Таким чином, дії Головного управління ДПС у Харківській області по нарахуванню штрафних санкцій 31.08.2020 р. за порушення податкового законодавства, яке відбулось внаслідок карантину є протиправними.

Ухвалою від 09.11.2020 року відкрито спрощене провадження у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами ст. 262 КАС України.

24.11.2020 р. від представника відповідача надійшла відповідь на відзив, у якій представник зазначив, що у спірних правовідносинах контролюючий орган діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб передбачений законодавство, у зв`язку з чим просить суд позов залишити без задоволення. Разом з відзивом на позов представником відповідача було надано клопотання про щодо розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

11.12.2020 року на підставі розпорядження керівника апарату суду № 03-05/101 та відповідно до статті 31 КАС України, здійснено повторний розподіл автоматизованою системою документообігу суду адміністративної справи, зазначена справа надійшла до провадження судді Зоркіної Ю.В.

Ухвалою суду від 15.12.2020 року адміністративний позов прийнято до розгляду, клопотання представника відповідача від 24.11.2020 року за результатами розгляду залишено без задоволення.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач просив задовольнити позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві.

Від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач зазначив, що нормами Податкового кодексу України визначено обов`язок платників податків обладнати акцизний склад витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі у строк не пізніше 01.01.2020 (п. 22 підрозд. 5 розд. XX ПК України та відповідно до п. 12 підрозд. 5 розд. XX ПК України). Отже, твердження позивача про неможливість своєчасного встановлення витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників через введення карантинних обмежень до 01.01.2020 не може бути прийнято судом до уваги, так як карантинні обмеження були введені на території України лише у березні 2020 року. Крім того відповідач зауважив, що позивач не заперечує сам факт реалізації пального без встановлення витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників, маючи можливість зупинити реалізацію пального у зв`язку з відсутністю виконання вимог ПК України щодо обов`язкового встановлення витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників. З огляду на наведене, просив адміністративний позов залишити без задоволення.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, встановив наступне.

03.08.2020 фахівцями відповідача проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань додержання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва і обігу підакцизних товарів, про що складено акт № 1099/20-40-32-01-08/ НОМЕР_2

В ході перевірки встановлено, що на акцизному складі (уніфікований № 1008662) розташовано чотири резервуари для зберігання пального з метою реалізації які обладнані рівнемірами-лічильниками, три із яких діючі (стальний горизонтальний, серійний № 1 - лічильник ALISONIK S.r.1, серійний № 011516; стальний горизонтальний, серійний № 2 - лічильник ALISONIK S.r.1, серійний № 011526; стальний горизонтальний, серійний № 3 - лічильник ALISONIK S.r.1, серійний № 011520; стальний горизонтальний, серійний № 4 - лічильник ALISONIK S.r.1, серійний № 011466) та чотири паливно/газороздавальні колонки які обладнанні витратомірами-лічильниками, три із яких діючі (колонка НАРА, серійний № 1; колонка НАРА, серійний № 2; колонка НАРА, серійний № 3; колонка НАРА, серійний № 4).

Згідно інформаційної бази ДПС України, на яку надходять електронні копії розрахункових документів, Єдиного державного реєстру та наданих до перевірки документів, встановлена реалізація пального з акцизного складу (уніфікований № 1008662) у період з 01.04.2020 по 18.06.2020 без реєстрації в «Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі» трьох діючих розташованих на акцизному складі резервуарів, введених в експлуатацію, рівнемірів-лічильників та трьох діючих витратомірів-лічильників через які здійснюється відпуск пального. Реєстрація здійснена 19.06.2020 р.

З огляду на наведене за результатами проведеної перевірки встановлено порушення вимог п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України (а.с. 11-13).

Порушення встановлене актом перевірки стало підставою для винесення податкове повідомлення-рішення від 31.08.2020 р. № , яким до позивача застосовано штраф у розмірі 120000.00 грн. (а.с. 14).

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до відповідача з скаргою, датованою 24.09.2020 р щодо правомірності та скасування податкового повідомлення-рішення від 31.08.2020 р. № (а.с. 47-49).

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

За змістом підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України акцизний склад - це спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, а також приміщення, розташовані на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), за винятком приміщень для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального розпорядником акцизного складу.

Згідно з підпунктом 14.1.224 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України розпорядник акцизного складу - це суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), крім суб`єктів господарювання, які використовують приміщення, розташовані на митній території України, для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального.

Відповідно до пункту 230.1. статті 230 Податкового кодексу України акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

Підпунктом 230.1.2 пункту 230.1. статті 230 Податкового кодексу України встановлено, що акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Акцизні склади, на яких здійснюються виключно зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки, а також скрапленого газу природного, бензолу, метанолу, не обладнуються витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати: а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі; б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

За змістом пункту 12 підрозділу 5 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в строки, зокрема, акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Пунктом 18 підрозділу 5 розділу XX ПК встановлено, що норми пункту 128-1 статті 128-1 ПК застосовуються до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до п.212.1 ст.212 цього Кодексу) з 1 січня 2020 року. Проте Законом України №391-ІХ від 18.12.2019 внесені зміни до вказаного пункту та слово «січня» замінено словом «квітня».

Отже законодавець встановив, що відповідальність розпорядників акцизних складів за відсутність обладнання акцизних складів, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального, витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками може наступити лише з 01.04.2020

Разом з тим як вбачається з матеріалів справи, а саме договору поставки №172, укладеного між позивачем та ТОВ «Сканпринт», цей договір укладений лише 10.02.2020, тобто після дати (01.01.2020), з якої акцизні склади до внесення змін Законом №391-ХІ, вже повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками (а.с. 33-38).

Будь-яких доказів неможливості укладення такого договору раніше, з іншим контрагентом або з інших підстав, які не залежали від його волі та позбавили останнього можливості вчасно придбати відповідні прилади, позивачем не наведено та під час розгляду цієї справи судом не встановлено.

Також суд відмічає, що позивач не заперечував сам факт реалізації пального на АЗС без встановлення витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників, маючи можливість після 01.04.2020р. зупинити реалізацію пального у зв`язку із відсутністю виконання вимог ПКУ щодо обов`язкового встановлення витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників.

Відповідно до п.52.1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками.

Отже, позивач допустив податкове правопорушення, за яке пунктом 128-1.1 статті 128-1 ПК України передбачена відповідальність.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що факт вчинення позивачем порушення, передбаченого підпунктом 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України, знайшов своє підтвердження при розгляді цієї справи, що стало правомірною підставою для застосування оспорюваного штрафу.

З урахуванням наведеного, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову, оскільки спірні ППР відповідають обставинам справи та нормам матеріального права, при цьому позов не містить доказів, що підтверджували б відсутність вини позивача у вчинені податкового правопорушення.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Зоркіна Ю.В.