Справа № 400/4718/20
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2021 р. № 400/4718/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М., розглянув в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романм Васильовичм, вул. Юрія Поправки, 6, офіс 31, м. Київ, 02094,

треті особи:Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Сіті Фінанс", вул. Січових Стрільців, 37-41, Київ, 04053,

про:визнання протиправною та скасування постанови від 25.09.2020 ВП № 62983929,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича за участі третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Сіті Фінанс" про визнання протиправною та скасування постанови від 25.09.2020 ВП № 62983929.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 , вказала, що приватний виконавець Клименко Роман Васильович (надалі відповідач) здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва, тоді як зареєстрованим місцем проживання позивача є місто Миколаїв та не має у Києві будь-якого майна. Отже місце проживання позивача не відноситься до виконавчого округу, на території якого відповідач здійснює діяльність, а виконавчий документ у виконавчому провадженні прийнято до виконання відповідачем не за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи. За таких обставин, на думку позивача, постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята відповідачем з порушенням приписів частини другої статті 24 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (надалі Закон № 1404), тому підлягає скасуванню.

Відповідач позов, не визнав, у відзиві, зазначив, що адреса місця проживання позивача, яка зазначена у виконавчому написі № 20742 від 25.08.2020 року є саме АДРЕСА_2 , отже, виконавче провадження було відкрито в межах виконавчого округу міста Києва. Відповідач також зауважив, що, відповідно до норм Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце реєстрації не є підтвердженням того, що позивач проживав на день відкриття виконавчого провадження саме у м. Миколаєві.

Відповідно до ч. 9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, матеріали, що містяться у справі, суд встановив таке.

24 Червня 2020 року стягувач - Товариство з обмеженою вiдповiдальнiстю "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" звернулося до приватного виконавця iз заявою № s 2506/ВП/20 вiд 31 серпня 2020 року про примусове виконання рiшення, в якiй просив вiдкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 20742 вiд 25 серпня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського мiського нотарiального округу Гораєм Олегом Станiславовичем, про стягнення з боржника ОСОБА_2 коштiв у розмiрi 98065,б1 грн.

Taк, у виконавчому написi № 20742 вiд 25 серпня 2020 року, виданому приватним нoтapiycoм Житомирського мiського нотарiального округу Гораєм Олегом Станiславовичем, вказано мiсце проживання Боржника ОСОБА_3 : АДРЕСА_2 , тобто виконавчим документом встановлено що мiсце проживання боржника - ОСОБА_2 , знаходиться в межах виконавчого округу м. Києва.

Крім того, в заявi про примусове виконання рiшення стягувачем також зазначена iнформацiя, що вказана у виконавчому написi, а саме, що мiсцем проживання Боржника ОСОБА_3 є АДРЕСА_2

09.09.2020 року відповідач, за результатами розгляду Заяви, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62983929 (надалі Постанова).

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Відповідно до норм Закону № 1404, після пред`явлення стягувачем виконавчого документа орган державної виконавчої служби (приватний виконавець) приймає одне з таких рішень:

про повернення виконавчого документа без виконання, або

про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 10 частини четвертої статті 4 Закону № 1404, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Частиною другою статті 25 Закону України від 02.06.2016 № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (надалі Закон № 1403) встановлено, що приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника (частина друга статті 24 Закону № 1404).

Місцем проживання фізичної особи, згідно з частиною першою статті 29 Цивільного кодексу України, є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону № 1403, фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».

Норму Закону № 1404 не зобов`язують виконавця перевіряти достовірність зазначеної у виконавчому документів інформації до відкриття виконавчого провадження.

Доказів про невідповідність Виконавчого напису вимогам, наведеним у частині першій статті 4 Закону № 1404 Закону № 1404, позов не містить.

За таких обставин суд встановив, що зазначення у Виконавчому написі та у Заяві недостовірної, за твердженнями позивача інформації, не могло бути законною підставою для повернення Виконавчого напису без прийняття його до виконання.

Відповідно, відкриття виконавчого провадження було єдиним можливим варіантом дій виконавця.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 09.12.2020 у справі № 460/3537/20 Верховний Суд, зокрема, вказав: «… приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, у яких зазначено місце проживання/перебування боржника або місцезнаходження майна боржника, які знаходяться в межах його виконавчого округу … ураховуючи наведене вище нормативне регулювання та праворозуміння, правильне вирішення спору у вказаних категоріях справ залежить від того, чи знаходиться адреса місця проживання або місця перебування боржника (фізичної особи) або місцезнаходження майна боржника, що вказана у виконавчому документів, в межах виконавчого округу приватного виконавця. Якщо адреса місця проживання/перебування боржника (фізичної особи) або місцезнаходження майна боржника, вказана у виконавчому документі, знаходиться в межах виконавчого округу приватного виконавця, то відкриття виконавчого провадження, за умови дотримання приватним виконавцем інших вимог Закону № 1404-VIII, є правомірним … у справі, що розглядається, судами попередніх інстанцій установлено, що у виконавчому написі … вказано адресу місця проживання боржника: АДРЕСА_3 … таку ж адресу місця проживання боржника … зазначено у заяві … про примусове виконання рішення … задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що матеріали виконавчого провадження, на підставі яких вчинено виконавчий напис, не містять даних про проживання ОСОБА_1 … за адресою: АДРЕСА_3, а в договорі про надання кредиту … вказано адресу місця реєстрації та фактичного проживання, АДРЕСА_2, отже, приватний виконавець протиправно відкрив виконавче провадження не за місцем реєстрації позивача та/або її проживання, а у виконавчому окрузі м. Києва. Верховний Суд вважає такі висновки судів попередніх інстанцій помилковими, виходячи із такого. Частиною четвертою статті 4 Закону № 1404 установлено вичерпний перелік підстав для повернення виконавчого документа. На етапі вирішення питання про відкриття виконавчого провадження або про повернення виконавчого документа у приватного виконавця відсутній обов`язок, а отже і будь-який механізм, спрямований на перевірку законності виконавчого документа та правильності визначення в ньому адреси місця проживання/перебування боржника. Відповідальність за вчинення виконавчого напису відповідного до вимог Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 несе нотаріус, як особа, яка вчиняє виконавчий напис. Перевірка ж майнового стану боржника, розшук боржника та/або його майна здійснюється у вже відкритому виконавчому провадженні (частини друга, четверта статті 13, частина сьома статті 26, статті 36, частина восьма статті 48 Закону № 1404). Таким чином, на момент прийняття рішення про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису … в якому було вказано адресу місця проживання боржника: АДРЕСА_3, що знаходиться в межах відповідного виконавчого округу, у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни були всі визначені законом підстави для його відкриття …».

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження, при тому, що місцем проживання боржника у виконавчому документі вказана адреса, яка знаходиться в межах виконавчого округу відповідача, не суперечить вимогам Закону № 1404 та Закону № 1403, тому позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.09.2020 року ВП №62983929 задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича (вул. Юрія Поправки, 6, офіс 31, м. Київ, 02094, за участі третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Сіті Фінанс") про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 62983929-відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Мельник