Справа № 160/4023/21
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2021 року Справа № 160/4023/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Кучми К.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
У березні 2021 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо неврахування йому до вислуги років у календарному обчисленні стажу навчання у закладі вищої освіти у період з 01.09.1992 року по 10.07.1997 року із розрахунку один рік навчання за шість місяців та стажу роботи в державних органах у період з 08.04.1997 року по 03.08.1999 року;
- зобов`язати Головне управління ДФС у Дніпропетровській області зарахувати йому до вислуги років у календарному обчисленні для призначення пенсії стаж навчання у закладі вищої освіти у період з 01.09.1992 року по 10.07.1997 року із розрахунку один рік навчання за шість місяців, а також стаж роботи в державних органах у період з 08.04.1997 року по 03.08.1999 року;
- зобов`язати Головне управління ДФС у Дніпропетровській області зробити перерахунок і виплатити йому одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за час навчання у закладі вищої освіти у період з 01.09.1992 року по 10.07.1997 року та за час роботи в державному органі у період з 08.04.1997 року по 03.08.1999 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він працював в Головному управлінні ДФС у Дніпропетровській області, звідки наказом від 29.10.2020 року №179-о було звільнено. Позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою про зарахування відповідного стажу та виплати одноразової допомоги. 19.01.2021 р. ним отримано відповідь Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за №181/10/04-97-08-20, якою йому було відмовлено, мотивуючи тим, що законних підстав для здійснення перерахунку вислуги років з урахуванням вислуги років у календарному обчисленні за період роботи на посадах в державних органах, навчання у вищому навчальному закладі із розрахунку один рік навчання за шість місяців та внесення відповідних змін до наказу про звільнення зі служби в податковій міліції, відповідача не має. Враховуючи викладене, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 року було відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
До суду 08.04.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що на даний час, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сфері виконання державної фінансової політики, не затверджений перелік посад державної фіскальної служби України (Державної податкової адміністрації України, Державної податкової служби України, Міністерства доходів і зборів України, тощо), період роботи на яких може бути зарахований до календарної вислуги років. Крім того, під час звільнення позивача із займаної посади та призначення пенсії були в повному обсязі враховані вимоги законодавства і відповідні періоди навчання у закладі вищої освіти у період з 01.09.1992 р. по 10.07.1997 р. та стаж роботи в державних органах у період з 08.04.1997 р. по 03.08.1999 р. були враховані в загальний страховий стаж, який склав 28 років 02 місяці 0 днів. За таких обставин, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
08.04.2021 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що у своєму відзиві відповідач не заперечує проти того, що він навчався у закладі вищої освіти у період з 01.09.1992 р. по 10.07.1997 р. та працював в державному органі у період з 08.04.1997 р. по 03.08.1999 р., і відповідачем ці періоди часу (стажу) не враховані до вислуги років у календарному обчисленні. Крім того, відповідач, заперечуючи у загальному порядку проти всіх позовних вимог, у тому числі щодо перерахунку і виплати йому одноразової грошової допомоги за період служби з урахуванням періоду навчання у закладі вищої освіти у період з 01.09.1992 р. по 10.07.1997 р. та за час роботи в державному органі у період з 08.04.1997 р. по 03.08.1999 р., взагалі ніяких аргументів у відзиві не зазначив, з чого можна зробити висновок, що відповідач погоджується із такою позовною вимогою. Враховуючи викладене, позивач просив суд позов задовольнити повністю, з викладених у ньому підстав.
До суду 13.04.2021 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено, що згідно з наказом в.о. начальника Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 29.10.2020 р. №179-0 позивача було звільнено із займаної посади через скорочення штатів та у зв`язку і набуттям права пенсію у зв`язку із наявністю календарної вислуги років - 21 року 02 місяців та 27 днів з урахуванням того, що загальний страховий стаж для призначення пенсії складав 28 років 02 місяці 0 днів, в який включено періоди навчання у закладі вищої освіти у період з 01.09.1992 р. по 10.07.1997 року та стаж роботи в державних органах у період з 08.04.1997 р. по 03.08.1999 року. Таким чином, під час звільнення позивача із займаної посади та призначення пенсії були в повному обсязі враховані вимоги законодавства і відповідні періоди навчання у закладі вищої освіти у період з 01.09.1992 р. по 10.07.1997 року та стаж роботи в державних органах у період з 08.04.1997 р. по 03.08.1999 року були враховані в загальний страховий стаж, який склав 28 років 02 місяці 0 днів. Таким чином, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити.
В силу ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
За викладених обставин, відповідно до вимог статей 258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 01.09.1992 р. по 10.07.1997 р. навчався в Дніпропетровському державному університеті, в якому закінчив військову кафедру і наказом Міністра оборони України від 17.05.1997 р. № 207 йому було присвоєно звання лейтенант.
У період з 08.04.1997 р. по 03.08.1999 р. позивач працював на посадах держслужбовця в державному органі - Державній податковій інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська.
Наказом № 232-0 від 03.08.1999 р., згідно з п.5 ст.36 КЗпП України, позивача було переведено на службу до податкової міліції у тому ж самому державному органі, а саме: у відділ податкової міліції ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська.
Наказом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №179-о від 29.10.2020 р. ОСОБА_1 було звільнено з податкової міліції.
29.12.2020 року позивач звернувся до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з заявою, в якій просив: зарахувати йому до вислуги років у календарному обчисленні для призначення пенсії стаж навчання у закладі вищої освіти у період з 01.09.1992 р. по 10.07.1997 р. із розрахунку один рік навчання за шість місяців, а також стаж роботи в державних органах у період з 08.04.1997 р. по 03,08.1999 р.; внести відповідні зміни до наказу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 29.10.2020 р. № 179-0; зробити перерахунок і виплатити йому одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням періоду навчання у закладі вищої освіти у період з 01.09.1992 р. по 10.07.1997 р. та за час роботи в державному органі у період з 08.04.1997 р. по 03.08.1999 р.; направити до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області подання про призначення пенсії у зв`язку із набуттям права на пенсію за вислугу років в календарному обчисленні з урахуванням стажу навчання у закладі вищої освіти та стажу роботи в державному органі.
Своїм листом про надання відповіді від 19.01.2021 р. №181/10/04-97-08-20 відповідачем було відмовлено у задоволенні заяви позивача, та повідомлено, що законних підстав для здійснення перерахунку вислуги років з урахуванням вислуги років у календарному обчисленні за період роботи на посадах в державних органах, навчання у вищому навчальному закладі із розрахунку один рік навчання за шість місяців та внесення відповідних змін до наказу про звільнення зі служби в податковій міліції, у Головного управління ДФС у Дніпропетровській області не має.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту «и» частини першої статті 17 Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1999 року №2262-XII (в редакції чинній на час винесення наказу про звільнення позивача) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики.
Згідно з положеннями статті 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Абзацом 12 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховується час роботи в державних органах у разі переходу на службу в органи внутрішніх справ на посади начальницького складу, на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки за направленням Кабінету Міністрів України, Ради Міністрів Республіки Крим, Представника Президента України в області, містах Києві та Севастополі згідно з переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ і Центральним управлінням Служби безпеки.
До вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання, у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.
Отже, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи внутрішніх справ, податкову міліцію на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Міністерством внутрішніх справ України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері державної фінансової політики. Крім того, додатковою умовою для зарахування часу роботи в державних органах до вислуги років постановою Уряду від 17 липня 1992 року № 393 визначено перехід на військову службу в органи внутрішніх справ за направленням відповідних органів.
Як встановлено судом, відповідач не заперечує, що час роботи позивача на займаних посадах відноситься до часу роботи в державних органах, проте свою відмову, мотивує тим, що перелік посад, у разі переходу на які до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах, не затверджений центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання державної фінансової політики, що в свою чергу унеможливлює зарахування позивачеві до вислуги років для призначення пенсії стажу роботи в органах державної податкової служби.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішеннях про те, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.
Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» для осіб начальницького складу податкової міліції передбачені гарантії формування вислуги років, необхідної для призначення та нарахування пенсії. Реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами, покладених на них обов`язків, зокрема, щодо створення та затвердження списку посад. Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на встановлену державою гарантію для осіб начальницького складу податкової міліції як складової їхнього правового статусу, будуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.
Аналогічна правова позиція щодо застосування вищезазначених норм викладена у постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року прийнятої у справі № 819/1695/16.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи викладене, суд робить висновок про протиправність дій відповідача щодо неврахування позивачу до вислуги років у календарному обчисленні стажу навчання у закладі вищої освіти у період з 01.09.1992 року по 10.07.1997 року із розрахунку один рік навчання за шість місяців та стажу роботи в державних органах у період з 08.04.1997 року по 03.08.1999 року та необхідність зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до вислуги років у календарному обчисленні для призначення пенсії стаж навчання у закладі вищої освіти у період з 01.09.1992 року по 10.07.1997 року із розрахунку один рік навчання за шість місяців, а також стаж роботи в державних органах у період з 08.04.1997 року по 03.08.1999 року.
Враховуючи те, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо зарахування позивачу до вислуги років стаж роботи в державних органах до вислуги років у календарному обчисленні для призначення пенсії стаж навчання у закладі вищої освіти у період з 01.09.1992 року по 10.07.1997 року із розрахунку один рік навчання за шість місяців, а також стаж роботи в державних органах у період з 08.04.1997 року по 03.08.1999 року, суд зробив висновок щодо наявності підстав для задоволення вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за час навчання у закладі вищої освіти у період з 01.09.1992 року по 10.07.1997 року та за час роботи в державному органі у період з 08.04.1997 року по 03.08.1999 року, оскільки ці вимоги стосуються заробітної плати та строки звернення до суду на них не розповсюджуються.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви з викладених вище підстав.
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду, тому судовий збір у розмірі 908 грн. підлягає поверненню позивачу.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241-246, 250, 263 КАС України, суд, -
Позовну заяву задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо неврахування ОСОБА_1 до вислуги років у календарному обчисленні стажу навчання у закладі вищої освіти у період з 01.09.1992 року по 10.07.1997 року із розрахунку один рік навчання за шість місяців та стажу роботи в державних органах у період з 08.04.1997 року по 03.08.1999 року.
Зобов`язати Головне управління ДФС у Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років у календарному обчисленні для призначення пенсії стаж навчання у закладі вищої освіти у період з 01.09.1992 року по 10.07.1997 року із розрахунку один рік навчання за шість місяців, а також стаж роботи в державних органах у період з 08.04.1997 року по 03.08.1999 року.
Зобов`язати Головне управління ДФС у Дніпропетровській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за час навчання у закладі вищої освіти у період з 01.09.1992 року по 10.07.1997 року та за час роботи в державному органі у період з 08.04.1997 року по 03.08.1999 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма