Справа № 640/25111/20
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2021-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2021 року м. Київ № 640/25111/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Рівне Агро Лідер"
до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві
провизнання протиправними дій та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівне Агро Лідер» з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві та просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної податкової служби у місті Києві щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки на підставі наказу №6596 від 18.09.2020 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне Агро Лідер» (код 40363370);

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної податкової служби у місті Києві №6596 від 18.09.2020 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне Агро Лідер» (код 40363370).

Мотивуючи позовні вимоги позивач посилається на порушення відповідачем положень Податкового кодексу України в частині порядку повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та наказу ДФС від 31.07.2014 №22 (у редакції наказу ДФС від 23.03.2018 №398), яким затверджено Методичні рекомендації щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, що в своїй сукупності вказує на протиправність проведення відповідної перевірки та наявність правових підстав для скасування наказу №6596 від 18.09.2020.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній вказує про правовірність прийнятого ним наказу та просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову. Зокрема, контролюючий орган зазначає, що наказ на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та повідомлення про її проведення вручено позивачу належним чином, а за наслідком проведення такої перевірки складено акт від 08.10.2020 №123/26-15-07-02-06/40363370 та встановлено порушенням ТОВ «Рівне Агро Лідер» норм податкового законодавства.

В свою чергу, представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву, де він стверджує, що контролюючим органом не спростовано факту повідомлення ТОВ «Рівне Агро Лідер» про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки після її початку.

Справа вирішується на підставі наявних в ній матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Головним управлінням ДПС у місті Києві на підставі підпунктів 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.1 статті 79 Податкового кодексу України, у зв`язку з поданням Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівне Агро Лідер» декларацій з податку на додану вартість з від`ємним значенням, яке становить більше 100 тис. грн. за липень 2020 року прийнято наказ №6596 від 18.09.2020, яким наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Рівне Агро Лідер» з 25.09.2020 по дату завершення перевірки, тривалістю 5 робочих днів (далі - оскаржуваний та/або спірний наказ, наказ №6596).

На підставі наказу №6596 відповідачем сформовано повідомлення від 23.09.2020 №131800/10/26-15-07-02-06.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

У силу приписів пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Згідно із підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків (п. 78.2 ст. 78 ПК України).

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.21 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Разом з цим, статтею 79 ПК України врегульовано особливості проведення документальної невиїзної перевірки.

Так, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

За наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.

Аналіз наведених положень дає суду підстави дійти до висновку, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки у разі, серед іншого, коли платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято наказ від 17.09.2020 №6450 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне Агро Лідер» на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.1 статті 79 у зв`язку з поданням Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівне Агро Лідер» декларацій з податку на додану вартість з від`ємним значенням, яке становить більше 100 тис. грн. за липень 2020 року (далі - наказ №6450).

Згідно наказу №6450 наказано провести перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне Агро Лідер» з 18.09.2020 по дату завершення перевірки, тривалістю 10 робочих днів.

18.09.2020 контролюючим органом видані направлення на перевірку №260/26-15-07-02-05, №261/26-15-07-02-06.

18.09.2020 ГУ ДПС у м. Києві складено акт №274/26-15-07-02-06 про відсутність посадових осіб ТОВ «Рівне Агро лідер» за місцезнаходженням (податковою адресою).

В подальшому, відповідачем складено акт від 21.09.2020 №301/26-15-07-02-06 про неможливість проведення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне Агро Лідер» у терміни зазначені у наказі та направленнях, у відповідності до якого вручити наказ Головного управління ДПС у м. Києві від 17.09.2020 №6450, пред`явити направлення на проведення перевірки ТОВ «Рівне Агро Лідер» від 18.09.2020 №260/26-15-07-02-05, №261/26-15-07-02-06 та розпочати її проведення у терміни, вказані у наказі та направленні не є можливим.

Також 23.09.2020 контролюючим органом сформовано запит про встановлення місцезнаходження платника податків - ТОВ «Рівне Агро Лідер» у зв`язку із неможливістю проведення виїзної документальної позапланової перевірки останнього, з огляду на відсутність посадових осіб за місцем знаходження підприємства.

Судом встановлено, що ГУ ДПС у м. Києві на підставі підпунктів 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.1 статті 79 ПК України, у зв`язку з поданням Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівне Агро Лідер» декларацій з податку на додану вартість з від`ємним значенням, яке становить більше 100 тис. грн. за липень 2020 року прийнято наказ №6596 від 18.09.2020, яким наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Рівне Агро Лідер» з 25.09.2020 по дату завершення перевірки, тривалістю 5 робочих днів.

На підставі наказу №6596 відповідачем видано сформовано повідомлення від 23.09.2020 №131800/10/26-15-07-02-06.

Як повідомлено ГУ ДПС у м. Києві документальна позапланова невиїзна перевірки реалізована контролюючим органом на підставі наказу №6596.

Аналіз наведених матеріалів справи свідчить, що ГУ ДПС у м. Києві приймалось 2 накази щодо переведення документальної позапланової перевірки позивача з одних і тих же підстав (пп. 78.1.1 п. 78.1 статті 78 ПК України), але у різній формі, а сама: наказ №6450 - документальна позапланова виїзна перевірки; наказ №6596 - документальна позапланова невиїзна перевірки.

При цьому, перевірка на підставі наказу №6450 не відбулася, з огляду на неможливість вручення копії наказу та направлень на перевірку, а перевірка на підставі наказу №6596 контролюючим органом реалізована.

Наказом ДФС від 31.07.2014 №22 (у редакції наказу ДФС від 23.03.2018 №398) затверджено Методичні рекомендації щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків (далі - Методичні рекомендації), які рекомендуються для застосування при проведенні фактичних перевірок структурними підрозділами, до функцій яких входить здійснення контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів у частині, що не суперечить іншим нормативно-правовим актам, які регулюють питання організації, проведення та реалізації матеріалів цих перевірок.

Методичні рекомендації щодо порядку взаємодії між підрозділами органів ДФС при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків (далі - Методичні рекомендації) розроблено відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) та рекомендовано для застосування посадовими (службовими) особами органів ДФС (з урахуванням визначених статтею 19-1 Кодексу функцій) при організації, проведенні та реалізації матеріалів документальних перевірок платників податків з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДФС, а також фактичних перевірок щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про обіг та оподаткування підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства стосовно укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно із підпунктом 1.4.5 пункту 1.4 розділу I Методичних рекомендацій організація роботи у разі неможливості проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків за місцезнаходженням, у разі коли при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за місцезнаходженням, у той же день складається відповідний акт у довільній формі, що засвідчує цей факт. У такому акті рекомендується зазначати інформацію про підстави для проведення перевірки (реквізити наказу, направлень тощо), дату встановлення факту та причини неможливості проведення перевірки, адресу місцезнаходження платника податків, за якою встановлено відсутність платника, та інші фактичні обставини, що засвідчують такі факти.

Зазначений акт реєструється у Спеціальному журналі реєстрації актів, який ведеться структурним підрозділом, до функцій якого віднесено реєстрацію вхідної та вихідної кореспонденції органу ДФС, не пізніше наступного робочого дня після його складання, за формою згідно з додатком 7 до Методичних рекомендацій. Спеціальний журнал реєстрації актів та інші, передбачені цими Методичними рекомендаціями журнали, ведуться з дотриманням вимог Інструкції з діловодства, затвердженої відповідним розпорядчим документом Державної фіскальної служби України. У такому ж порядку реєструються інші передбачені Методичними рекомендаціями акти (крім актів (довідок) перевірок).

В акті на першому аркуші у верхньому лівому куті зазначаються дата його складання та номер акта, який складається із порядкового номера Спеціального журналу реєстрації актів, коду структурного підрозділу, що його склав, та коду за ЄДРПОУ платника податків (реєстраційного номера облікової картки платника податків - фізичної особи або серії (за наявності) та номера паспорта (для фізичних осіб, які через релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган ДФС і мають відмітку у паспорті)).

При цьому підрозділ органу ДФС, який здійснює (очолює) перевірку та встановив неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за місцезнаходженням, протягом 2-ох робочих днів з дня, наступного за днем складання цього акта, доповідною запискою повідомляє про це керівника (його заступника або уповноважену особу) органу ДФС та передає запит на встановлення місцезнаходження платника податків до оперативного підрозділу відповідного територіального органу ДФС за основним місцем обліку платника податків.

Зразок форми запиту наведено у додатку 8 до Методичних рекомендацій.

До запиту додається копія акта про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків за місцезнаходженням, а також надається інформація про результати проведених заходів структурним підрозділом органу ДФС шляхом спілкування (телефон, пошта, факс тощо) із платником податків щодо з`ясування його фактичного місцезнаходження.

Такий запит підписується керівником структурного підрозділу, що здійснює (очолює) перевірку (керівником (його заступником або уповноваженою особою) органу ДФС, у разі проведення перевірки іншим органом ДФС, ніж визначений у абзаці п`ятому цього підпункту), реєструється та направляється у загальновстановленому порядку засобами інформаційної системи управління документами органу ДФС.

Оперативний підрозділ відповідного територіального органу ДФС не пізніше 10 календарних днів з дня отримання запиту в обов`язковому порядку письмово повідомляє ініціатора запиту про проведену роботу з наданням копій отриманих у ході його виконання матеріалів.

У разі необхідності вказаний термін може бути продовжений за рішенням керівника зазначеного оперативного підрозділу, але не більше ніж до 30 календарних днів з дня отримання запиту, про що цей підрозділ також письмово повідомляє ініціатора до закінчення 10 - денного терміну.

У разі встановлення місцезнаходження платника податків оперативний підрозділ органу ДФС не пізніше наступного робочого дня письмово направляє ініціатору запиту інформацію про встановлене місцезнаходження. У разі необхідності працівниками оперативного підрозділу складається відповідна довідка.

У разі якщо внаслідок заходів, вжитих працівниками оперативного підрозділу, не встановлено місцезнаходження платника податків у визначені абзацами дев`ятим та десятим цього підпункту терміни, такий підрозділ повідомляє про це структурний підрозділ органу ДФС, який ініціював проведення заходів на встановлення місцезнаходження платника податків, та передає керівнику (його заступнику або уповноваженій особі) відповідного органу ДФС службову записку та матеріали про проведену роботу.

Рішення про припинення заходів щодо встановлення місцезнаходження платника податків приймає керівник органу ДФС, працівники якого вживали такі заходи, на підставі службової записки начальника оперативного підрозділу за погодженням з підрозділом (або органом ДФС), що є ініціатором запиту.

З метою контролю за своєчасним отриманням інформації доцільно ініціатору запиту при його направленні до оперативного підрозділу та при отриманні від нього інформації про результати вжитих заходів вносити відповідні записи до графи 12 «Примітка» Спеціального журналу реєстрації актів (наведений у додатку 7 до Методичних рекомендацій), у якому зареєстровано відповідний акт про неможливість проведення перевірки, що був підставою для направлення запиту.

Відповідно до підпункту 1.2.7 пункту 1.2 розділу I Методичних рекомендацій після усунення причин, передбачених підпунктами 1.4.5-1.4.6 пункту 1.4 розділу І Методичних рекомендацій, через які своєчасно не розпочато перевірку, видається наказ про внесення відповідних змін до попереднього наказу на проведення перевірки, або видається новий наказ про її проведення (з дотриманням порядку, встановленого пунктом 1.2 розділу І Методичних рекомендацій), копія якого вручається платнику податків у встановленому Кодексом порядку.

У разі якщо після видання наказу про проведення перевірки платника податків виникли або виявлені обставини, які унеможливлюють її проведення на підставі цього наказу, керівником структурного підрозділу, що повинен здійснювати (очолювати) таку перевірку, готується доповідна (службова) записка на ім`я керівника (заступника керівника, уповноваженої особи) органу ДФС, який видавав цей наказ, з наведенням обставин, що унеможливлюють його реалізацію та проведення перевірки. У цьому випадку на підставі зазначеної доповідної записки видається відповідний наказ про скасування наказу на проведення перевірки, як такого, що нереалізований.

Судом встановлено, що відповідач не реалізував наказ №6450, у зв`язку із неможливістю вручити наказ Головного управління ДПС у м. Києві від 17.09.2020 №6450, пред`явити направлення на проведення перевірки ТОВ «Рівне Агро Лідер» від 18.09.2020 №260/26-15-07-02-05, №261/26-15-07-02-06 та розпочати її проведення у терміни, вказані у наказі та направленні, про що складено акт від 21.09.2020 №301/26-15-07-02-06 про неможливість проведення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне Агро Лідер» у терміни зазначені у наказі та направленнях.

Суд наголошує, що дійсно контролюючим органом порушено підпункт 1.4.5 пункту 1.4 розділу I, з урахуванням положень підпункту 1.2.7 пункту 1.2 розділу I Методичних рекомендацій, адже фактично в порядок та спосіб не завершено процедуру неможливості реалізації наказу №6450 та проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача.

Між тим, суд вказує, що Методичні рекомендації не є нормативно-правовим актом, носить рекомендаційний характер, а тому, суд при вирішенні спору по суті вважає, що наведені вище порушення, допущенні ГУ ДПС у м. Києві не можуть бути самостійною підставою для скасування спірного наказу, в межах даної адміністративної справи та задоволення позовних вимог.

З урахуванням наведеного суд переходить до вирішення питання щодо правомірності/неправомірності наказу №6596 та враховує наступне.

Як вже було вказано судом вище, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки у разі, серед іншого, коли платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Позивач у позовній заяві вказує, що наказ №6596 отримано ним 29.09.2020, у той час коли, документальна позапланова невиїзна перевірки згідно відповідного наказу розпочинається з 25.09.2020.

Між тим, відповідач у відзиві на позовну заяву вказує, що наказ №6596 від 18.09.2020 та повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки 23.09.2020 №131800/10/26-15-05-07-02-06 отримано ТОВ «Рівне Агро Лідер» в порядок та спосіб встановлений вимогами ПК України.

Суд критично ставиться до наведеного та звертає увагу на те, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому особисто чи його уповноваженому представнику копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова, проте брати участь у проведенні такої перевірки є правом платника податків, а відтак з наказом про перевірку та письмовим повідомленням про дату початку та місце проведення такої перевірки платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до початку її проведення.

Невиконання вимог щодо повідомлення платника податків про перевірку до початку її проведення призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а саме, підстав для прийняття за її результатами актів індивідуальної дії, зокрема і податкового повідомлення-рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.09.2020 у справі №820/3426/16.

Згідно відтиску пошти наказ №6596 від 18.09.2020 та повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки 23.09.2020 №131800/10/26-15-05-07-02-06 контролюючим органом скеровано 25.09.2020, тобто в день початку здійснення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Рівне Агро Лідер», а отримано ним 29.09.2020, що підтверджується інформацією про перевірку статусу відстеження поштового відправлення.

Суд акцентує увагу на тому, що обставини вручення позивачу наказу №6596 від 18.09.2020 та повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки 23.09.2020 №131800/10/26-15-05-07-02-06 вже після початку здійснення контролюючим органом документальної позапланової невиїзної перевірки ГУ ДПС у м. Києві не спростовано, жодних пояснення щодо наведеного у відзиві на позовну заяву не відображено.

Таким чином, суд вважає, що ГУ ДПС у м. Києві порушено пункт 79.2 статті 79 ПК України, адже здійснено документальну позапланову невиїзну перевірку без повідомлення ТОВ «Рівне Агро Лідер» про місце та час її проведення до початку здійснення відповідної перевірки.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведене у своїй сукупності свідчить про наявність правих підстав для визнання протиправними дії Головного управління Державної податкової служби у місті Києві щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки на підставі наказу №6596 від 18.09.2020 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне Агро Лідер» (код 40363370).

Вирішуючи ж позовні вимоги в частині наявності правових підстав для скасування наказу №6596 суд вкаже наступне.

Як повідомлено ГУ ДПС у м. Києві, документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Рівне Агро лідер» на підставі наказу №6596 від 18.09.2020 реалізована шляхом складання акту перевірки від 08.10.2020 №123/26-15-07-02-06/40363370 та встановлено порушенням позивачем податкового законодавства.

Пунктом 19 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що «…за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.»

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акту індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, у разі якщо контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому, на думку суду оскарження після реалізації здійсненої перевірки не є належним способом захисту права платника податків, оскільки наступне скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки.

Схожа правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.02.2020 №826/17123/18.

При цьому, суд акцентує увагу на тому, що в межах наведеної справи Верховний Суд відступив від висновків про застосування норми права у подібних правовідносинах у частині того, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного здійснення податкового контролю щодо себе; а також що допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні відповідної документальної виїзної або фактичної перевірки, які викладено в постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року (справа № 804/1113/16), від 24 травня 2019 року (справа № 826/16221/15), від 3 жовтня 2019 року (справа № 820/850/16), від 16 жовтня 2019 року (справа № 820/11291/15), від 22 листопада 2019 року (справа № 815/4392/15) тощо.

Водночас, Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду формулює правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Така правова позиція відповідає завданням та основним засадам адміністративного судочинства, закріпленим у статті 2 КАС України.

Беручи до уваги те, що перевірка на підставі наказу №6596 від 18.09.2020 реалізована контролюючим органом, в межах даної адміністративної справи відсутні підстави для визнання протиправним та скасування наказу №6596 від 18.09.2020, адже захист порушеного права ТОВ «Рівне Агро Лідер» має відбуватися шляхом оскарження податкових повідомлень-рішень, прийнятих за наслідком здійснення відповідної перевірки.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки адміністративний позов підлягає до задоволення частково, то судовий збір сплачений позивачем підлягає стягненню на його користь із відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись статтями 2, 72, 73, 77, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне Агро лідер» (01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла, 2, б. 4/6, корп. А, кім. 504, ; поштова адреса: 01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, б. 28 «А», офіс 57) до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, ) про визнання протиправними дії, визнання протиправним та скасування наказу задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Державної податкової служби у місті Києві щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки на підставі наказу №6596 від 18.09.2020 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне Агро Лідер» (код 40363370).

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне Агро лідер» (01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла, 2, б. 4/6, корп. А, кім. 504, ; поштова адреса: 01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, б. 28 «А», офіс 57) сплачений ним судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева