Справа № 640/5464/20
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2021 року м. Київ № 640/5464/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., вирішивши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство «Банк Комбіо»

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі також - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство «Банк Комбіо» (далі також - третя особа), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить:

- визнати протиправними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» щодо виключення рахунку ОСОБА_1 , ІНН НОМЕР_1 рахунок № НОМЕР_2 , відкритого у ПАТ «Банк Камбіо, на суму 200 000, 00 гривень за Договором на відкриття та обслуговування поточного рахунку № НОМЕР_2 у національній валюті від 12.09.2014 року з переліку рахунків ПАТ «Банк Камбіо», за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб надати доповнення до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно рахунку ОСОБА_1 , ІНН НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 , відкритого у ПАТ "Банк Камбіо, на суму 200 000, 00 гривень за Договором на відкриття та обслуговування поточного рахунку № НОМЕР_2 у національній валюті від 12.09.2014 року;

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити виплату відшкодування коштів за вкладом ОСОБА_1 , ІНН НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 , відкритого у ПАТ "Банк Камбіо, на суму 200 000, 00 гривень за Договором на відкриття та обслуговування поточного рахунку № НОМЕР_2 у національній валюті від 12.09.2014 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.03.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, в якій встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Позивач у встановлений строк недоліки позовної заяви усунув, тому суд визнав подану позовну заяву і додані до неї матеріали достатніми для відкриття провадження у справі.

27.03.2020 року позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

На обґрунтування своїх вимог, позивачем, зазначено, що ним з ПАТ «Банк Камбіо» укладено договір банківського рахунку, на умовах якого Банком зараховано на рахунок грошові кошти (кошти знаходилися на рахунку позивача на час початку процедури ліквідації Банку), то позивач в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», є вкладником Банку та має право на гарантії, визначені статтею 26вказаного Закону. 09.09.2019 року позивач звернувся із заявою до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про виплату суми відшкодування за вкладом в ПАТ «Банк Камбіо», однак листом від 23.09.2019 року №46 Фонд повідомив, що кошти на рахунку позивача визнано речовим доказом. Вказує, що Ухвалою Печерського районного суду м. Києва скасовано арешт його грошових коштів, але відшкодування так і не виплачено.

Ухвалою суду від 17.08.2020 року відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем 14.07.2020 року подано до суду відзив на позовну заяву, в якому посилається на норми спеціального закону у даних правовідносинах - положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», правові висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 08.02.2018 року справа №308/3282/15-ц, від 14.02.2018 року справа №761/20903/15-ц, №553/2630/15-ц. Зауважує на приписи статтей 26, 27 та 48 вищевказаного Закону та Розділи ІІІ і ІV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за №1548/21860. Вважає, що у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб наразі відсутні підстави для відшкодування коштів.

Позивачем 08.12.2020 року подано відповідь на відзив, в якому на підтримку своїх доводів, викладених у позовній заяві, вважає, що відсутні будь-які правові підстави для не включення позивача до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Камбіо» за рахунок Фонду, а тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо заяви позивача про поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, суд звертає увагу на наступне.

Згідно з частинами першою та другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Матеріалами справи підтверджується, що про порушення своїх прав позивач дізнався з відповіді Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» від 28.11.2019 року вих. №17-1533 на адвокатський запит представника позивача адвоката Бойко Г.Є., поданий вих. 67/11-19 від 22.11.2019 року, а до суду із позовом звернувся 05.03.2020 року, тобто в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленими статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно із Договором від 12.09.2014 року на відкриття та обслуговування поточного рахунку № НОМЕР_2 у національній валюті ПАТ «БАНК КАМБІО» відкриває ОСОБА_1 поточний рахунок та здійснює його розрахунково-касове обслуговування згідно Статуту Банку, нормативно-правових актів НБУ та інших актів законодавства України.

12.09.2014 року, ПП «Асасда» на підставі Договору №ФД% про надання поворотної фінансової допомоги перераховано на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_2 грошові кошти у розмірі 200 000,00 грн. що підтверджується випискою з рахунку.

Разом із тим, на підставі постанови Правління НБУ від 04.12.2014 року №782 "Про віднесення ПАТ "БАНК КАМБІО" до категорії неплатоспроможних" Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (далі також - Фонд) прийнято рішення від 04.12.2014 №140 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "БАНК КАМБІО", згідно з яким з 05.12.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ "БАНК КАМБІО".

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 27.02.2015 №144 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "БАНК КАМБІО", виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02.03.2015 №46 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "БАНК КАМБІО" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ "БАНК КАМБІО" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "БАНК КАМБІО" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 строком на 1 рік з 02.03.2015 по 01.03.2016 включно.

На підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 22.02.2016 року №212 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО» на два роки до 01.03.2018 року включно та продовжено повноваження ліквідатора до 01.03.2018 року.

Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 29.03.2018 року №900 про зміну уповноваженої особи Фонду, делеговано ОСОБА_3 на строк з 30.03.2018 року до 01.03.2019 року.

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду від 14.02.2019 року №350 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО» строком на один рік з 02.03.2019 року до 01.03.2020 року включно.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду від 18.02.2020 року №387, що набрало чинності 21.02.2020 року, відкликано повноваження ліквідатора ПАТ «БАНК КАМБІО», відкликано повноваження ліквідатора ПАТ «БАНК КАМБІО», делеговані Савельєвій Анні Миколаївні рішенням виконавчої дирекції Фонду від 25.07.2019 року №1863 «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» та АТ «БАНК ВЕЛЕС».

Визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО» здійснюються Фондом безпосередньо.

Листом від 23.09.2019 року №46-036-16473/19 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на звернення позивача від 09.09.2019 року про виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним в ПАТ «БАНК КАМБІО» повідомлено, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві за заявою здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000135 від 09.11.2016 року. Що у зазначеному кримінальному провадженні кошти, розміщені на рахунку позивача в ПАТ «БАНК КАМБІО» визнано речовими доказами. У зв`язку із викладеним, виплата зазначених коштів можлива лише після прийняття відповідних процесуальних рішень у вищевказаному кримінальному провадженні.

24.10.2019 року Ухвалою Печерського районного суду м. Києва було скасовано арешт майна, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2016 року на грошові кошти, що знаходяться на рахунку ОСОБА_1 , відкритого у ПАТ «БАНК КАМБІО», із забороною посадовим особам ПАТ «БАНК КАМБІО», а також будь-яким іншим особам відчужувати, розпоряджатись та використовувати грошові кошти.

Представник позивача звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» віх. №67/11-19 від 22.11.2019 року, з проханням надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб доповнення до переліку рахунків ПАТ «Банк Камбіо», за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а саме, інформацію про рахунок ОСОБА_1 .

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» А.М. Савельєвою надано відповідь на адвокатський запит вих. №17/1533 від 28.11.2019 року, згідно з якою, в результаті перевірки було виявлено правочин-транзакцію щодо перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1 , яка є нікчемною з підстав, встановлених п. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Листом відповідача від 17.01.2020 року №34-036-816/20 позивача повідомлено, що за інформацією Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "БАНК КАМБІО" відповідно до пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» прийнято рішення про визнання правочину щодо перерахування грошових коштів з рахунку ПП «АСАД» на поточний рахунок позивача такми, що має ознаки нікчемності, у звязку з чим та на підставі Акту комісії з додаткової перевірки правочинів вкладників ПАТ «БАНК КАМБІО» до Фонду був направлений лист уповноваженої особи Фонду щодо виключення ОСОБА_1 із переліку вкладників, які мють право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Не погоджуючись із бездіяльністю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення до Переліку рахунків вкладників Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО», які мають право на відшкодування коштів за їх вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, заперечення та пояснення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду (далі - Фонд) гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються та визначаються Законом України від 23.02.2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин (далі також - Закон № 4452-VI).

За визначенням пункту 3 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Відповідно до частини третьої статті 12 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду, зокрема, має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду; визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами відповідно до цього Закону та затверджує реєстри відшкодувань вкладникам у порядку та у черговості, що встановлені нормативно-правовими актами Фонду; затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Частина друга статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлює, що вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з частиною четвертою статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб`єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах; 11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

Отже, Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" гарантує повернення кожному вкладнику банку суми відшкодування коштів за вкладом, у межах гарантованої суми відшкодування; відмовлено у відшкодуванні коштів за вкладом може бути лише за наявності підстав, передбачених частиною четвертою статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

За правилами частин першої-другої статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Частиною третьою статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду. Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті "Урядовий кур`єр" або "Голос України".

Відповідно до підпункту 1 пункту 6 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 (далі також - Положення), Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку, окрім іншого, перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 4 до цього Положення.

Переліки, зазначені у цьому пункті, надаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. У супровідному листі зазначаються назви переліків, кількість інформаційних рядків та підсумкові значення сум.

Перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду (далі також - Перелік), формується за структурою, визначеною у додатку 7 до цього Положення, та не включає інформацію про вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 Закону, а також про рахунки, здійснення банком операцій за якими обмежено.

Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Пунктами 1, 2 розділу ІІІ Положення визначено, що Фонд здійснює перевірку Переліку в частині: 1) невключення до Переліку інформації про рахунки вкладників, розмір залишку гарантованої суми яких становить менше 10 гривень або більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, незалежно від кількості вкладів в одному банку; 2) невключення до Переліку інформації про рахунки: вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону; за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку; осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане; вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону; здійснення банком операцій за якими обмежено; 3) наявності необхідних для проведення ідентифікації реквізитів вкладника; 4) коректності реквізитів вкладника та іншої інформації.

Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 8 до цього Положення (далі також - Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду.

Відповідно до пунктів 4, 5 розділу ІІІ Положення на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Фонд здійснює відшкодування коштів за вкладами відповідно до Загального реєстру за частинами Загального реєстру.

Якщо виплати відшкодувань розпочинаються під час дії тимчасової адміністрації, до першої частини Загального реєстру включаються ГСР за вкладами, щодо яких Фондом або уповноваженою особою Фонду не обмежено здійснення банком операцій: за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку; за договорами банківського рахунку.

Якщо виплати відшкодувань розпочинаються під час ліквідації, до першої частини Загального реєстру включаються ГСР за вкладами, щодо яких Фондом або уповноваженою особою Фонду не обмежено здійснення банком операцій: за договорами банківського вкладу незалежно від закінчення строку їх дії; за договорами банківського рахунку.

ГСР за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчується після початку тимчасової адміністрації, виплачуються після прийняття рішення про ліквідацію банку.

До чергових частин Загального реєстру включаються ГСР за договорами банківського вкладу, що не були включені до першої частини Загального реєстру, та за договорами банківського рахунку після отримання Фондом інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною), щодо яких Фондом або уповноваженою особою Фонду не обмежено здійснення неплатоспроможним банком операцій.

Під час дії тимчасової адміністрації до чергових частин Загального реєстру включаються ГСР тільки за тими договорами банківського вкладу, що не були включені до першої частини Загального реєстру, щодо яких знято обмеження здійснення неплатоспроможним банком операцій та строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Частини Загального реєстру та дати початку виплат за ними затверджуються виконавчою дирекцією Фонду.

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку рахунків до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку рахунків Реєстру відшкодувань вкладникам (Загального реєстру); 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Реєстру відшкодувань вкладникам (Загального реєстру).

Разом із тим, як висновується зі змісту листа Фонду від 17.01.2020 року №34-036-816/20, ОСОБА_1 виключено з Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за їх вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі листа Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "БАНК КАМБІО".

Слід зазначити, що ані копії даного листа, ані будь-якого доказу на підтвердження правомірності виключення позивача з вищезазначеного переліку, матеріали справи не містять.

При цьому, викладений у частині четвертій статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» перелік підстав (випадків), коли Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не відшкодовує кошти, є вичерпним.

Відповідачем не доведено наявності підстав (випадків), передбачених частиною четвертою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» стосовно позивача.

Також відповідачем не надано доказів визнання недійсними у судовому порядку Договору від 12.09.2014 року на відкриття та обслуговування поточного рахунку № НОМЕР_2 у національній валюті, Договору від 12.09.2014 року №ФД5 про надання поворотної фінансової допомоги.

Стосовно ж посилань відповідача на те, що вимоги позивача не можуть бути задоволені поза межами ліквідаційної процедури банку слід зазначити наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Згідно з пунктом 4.20 глави 4 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 липня 2012 року № 2, Фонд в особі відповідного структурного підрозділу Фонду або уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів на підставі балансу банку, до якого включає вимоги кредиторів у національній валюті в розмірах, які існували на дату початку процедури ліквідації банку.

Пунктом 4 частини першої статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів: вимог вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов`язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом.

Враховуючи викладене, вкладники, які отримали гарантоване державою відшкодування за вкладами в сумі 200 000,00 грн., у разі, якщо їх кредиторські вимоги перевищують таку суму, мають право в установленому статтею 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» порядку звернутися до уповноваженої особи Фонду із заявою про включення їх до реєстру вимог кредиторів.

Водночас, позивачем заявлено вимоги у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами, а саме 200 000,00 грн., а отже посилання відповідача на те, що вимоги позивача не можуть бути задоволені поза межами ліквідаційної процедури банку, є неприйнятними.

З огляду на наведене, враховуючи, що матеріали справи не містять доказів правомірності виключення позивача з Переліку рахунків вкладників Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО», які мають право на відшкодування коштів за їх вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зважаючи на те, що включення інформації про особу до такого Переліку є одним із етапів процедури визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, а також те, що відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.02.2020 № 387 визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО» здійснюються Фондом безпосередньо, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання відповідача надати доповнення до такого Переліку, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно рахунку ОСОБА_1 , ІНН НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 , відкритого у ПАТ «Банк Камбіо», на суму 200 000, 00 гривень за Договором на відкриття та обслуговування поточного рахунку № НОМЕР_2 у національній валюті від 12.09.2014 року та підлягають задоволенню.

При цьому слід зазначити, судом не встановлено протиправних дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» щодо виключення рахунку ОСОБА_1 , ІНН НОМЕР_1 рахунок № НОМЕР_2 , відкритого у ПАТ «Банк Камбіо, на суму 200 000, 00 гривень за Договором на відкриття та обслуговування поточного рахунку № НОМЕР_2 у національній валюті від 12.09.2014 року з переліку рахунків ПАТ «Банк Камбіо», за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки доказів того, що позивач звертався безпосередньо до Фонду із відповідними заявами, та відмови в таких заявах, суду не надано, з огляду на що позовні вимоги в даній частині задоволенню не підлягають.

Доказів, які б підтверджували наявність підстав для виключения ОСОБА_1 з Переліку рахунків, за якими вкладники ПАТ «БАНК КАМБІО» мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та не включення до Загального Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом ПАТ «БАНК КАМБІО», відповідачем до суду не надано.

Оцінюючи правомірність таких дій відповідача, суд зважає на наступне.

Згідно з абзацом 4 частини першої статті 26 Закону №4452 гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Такі випадки визначені у частині четвертій статті 26 Закону №4452, зокрема пунктом 11 встановлено, що Фонд не відшкодовує кошти, розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

Факт накладення арешту на кошти позивача на рахунку ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2016 у справі №761/44571/16-к свідчить про наявність законних підстав не проводити відшкодування позивачу коштів за вкладом.

Проте, дана обставина не доводить правомірність не включення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом та/або наявності підстав для виключення позивача із вказаного переліку, адже норма пункту 11 частини четвертої статті 26 Закону №4452 передбачає заборону саме відшкодування Фондом коштів за вкладом на рахунку, на який накладено арешт, а не випадки, коли особа не підлягає включенню до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом, та до загального реєстру.

Цей висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 18.10.2019 у справі №826/5959/16.

Крім того, як встановлено судом, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.10.2019 скасовано арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2016, на майно позивача - грошові кошти, які знаходяться на його рахунку, скасувавши заборону відчужувати, розпоряджатись та використовувати грошові кошти.

Посилання відповідача на наявність кримінального провадження за ознаками складу злочину, передбаченого статтею 218-1 КК України, як на підставу для невиплати гарантованої суми відшкодування, суд відхиляє, оскільки таких підстав Закон №4452 не передбачає.

Отже, підстави, передбачені пунктом 11 частини четвертої статті 26 Закону №4452 для не виплати позивачу гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом, перестали існувати, а тому позовні вимоги щодо зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснити виплату відшкодування коштів за вкладом ОСОБА_1 , ІНН НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 , відкритого у ПАТ "Банк Камбіо, на суму 200 000,00 гривень за Договором на відкриття та обслуговування поточного рахунку № НОМЕР_2 у національній валюті від 12.09.2014 року підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Зокрема, відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини в справі "Золотас проти Греції" стаття 1 Протоколу №1, яка має за головну мету захистити особу від будь-якого посягання держави на повагу до її майна, може також вимагати позитивних зобов`язань, відповідно до яких держава має вжити певних заходів, необхідних для захисту права власності, зокрема, якщо існує прямий зв`язок між заходом, якого заявник може правомірно очікувати від влади, і ефективним користуванням ним своїм майном (Zolotas v. Greece, № 66610/09). Подібний висновок викладений у рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Капітал Банк АД проти Болгарії" (Capital Bank AD v. Bulgaria, № 49429/99).

У справі "Суханов та Ільченко проти України" Європейський Суд з прав людини зазначив, що за певних обставин "законне сподівання" на отримання "активу" також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя (пункт 35, №68385/10 та №71378/10).

Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України ,розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно з квитанцією від 25.03.2020 року №21096, що міститься в матеріалах справи за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, судові витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі 420 грн. 40 коп., тобто, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб надати доповнення до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно рахунку ОСОБА_1 , ІНН НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 , відкритого у ПАТ "Банк Камбіо, на суму 200 000, 00 гривень за Договором на відкриття та обслуговування поточного рахунку № НОМЕР_2 у національній валюті від 12.09.2014 року;

3. Зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити виплату відшкодування коштів за вкладом ОСОБА_1 , ІНН НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 , відкритого у ПАТ "Банк Камбіо, на суму 200 000, 00 гривень за Договором на відкриття та обслуговування поточного рахунку № НОМЕР_2 у національній валюті від 12.09.2014 року.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ().

5. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17; );

Третя особа: Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо» (01001, м. Київ, вул. Заньковецької/Станіславського, 3/1; ).

Повне судове рішення 09.06.2021 року

Суддя Л.О. Маруліна