Справа № 750/5197/16-а
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 750/5197/16-а
УХВАЛА

09 червня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

за участю секретаря Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2016 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії та рішення від 04.03.2016 № 003727 про відмову у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» від 12.07.2001 №2663-ІІІ, на підставі довідки Прокуратури Чернігівської області від 03.02.2016 №18-70 про заробіток для перерахунку пенсії, в розмірі 90 % від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру пенсії.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.06.2016 позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2016 скасовано постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.06.2016 та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

У січні 2020 року ОСОБА_1 подано до Шостого апеляційного адміністративного суду заяву про перегляд за виключними обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2016 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Заява про перегляд за виключними обставинами обґрунтована тим, що рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ) 2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. При цьому, установлено такий порядок виконання цього рішення: частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення; частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: «20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому, пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки». З огляду на зазначене рішення Конституційного Суду України, заявник вважає, що постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2016 у справі № 750/5197/16-а має бути переглянута за виключними обставинами.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2020 зупинено провадження у справі № 750/5197/16-а за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2016 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити певні дії до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі № 808/1628/18.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.05.2021 поновлено провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2016 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів вважає, що вказана заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Частиною 6 ст. 361 КАС України визначено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Згідно зі ст. 362 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

При цьому, колегія суддів зазначає, що встановлення Конституційним Судом України неконституційності окремого положення закону, застосованого судом при вирішенні справи, надає лише право на перегляд такого судового рішення за виключними обставинами, а не є беззаперечною обставиною за наявності якої суд зобов`язаний ухвалити судове рішення на користь особи, яка звертається із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Так, рішенням Другого сенату Конституційного Суду України за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 справа № 3-209/2018(2413/18, 2807/19), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційним Судом України в рішенні від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 вказано про втрату чинності положеннями Закону № 1697-VII, з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, та установлено наступний порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Таким чином, саме з 13 грудня 2019 року втратили чинність положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, згідно із якими повноваження щодо визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури делеговано Кабінету Міністрів України.

Відтак, саме з 13 грудня 2019, з дня втрати чинності положеннями ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, підлягає застосуванню ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII в первинній редакції: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Таким чином, положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, які передбачають умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, застосовуються з 13 грудня 2019, та не поширюють свою дію на правовідносини, які виникли до 12 грудня 2019 включно.

Враховуючи те, що як на час виникнення спірних правовідносин, звернення позивача до суду, розгляду справи судом першої, апеляційної та касаційної інстанцій, так і станом на дату прийняття Київським апеляційним адміністративним судом постанови від 01.08.2016 у справі № 750/5197/16-а, положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, діяли в прийнятій редакції і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України, а тому відсутні підстави вважати рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 виключною обставиною для перегляду постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2016 у даній справі.

Визнання неконституційними певних положень чинного законодавства в подальшому, не може мати наслідком визнання протиправними дій/рішень відповідача, які були вчинені/прийняті до визнання таких норм неконституційними, оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, а тому він не мав підстав не враховувати чинні на час прийняття відповідного рішення норми законодавства.

За таких обставин, рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 на спірні правовідносини не може вплинути, оскільки правовідносини у даній справі виникли до прийняття такого рішення.

При цьому, колегія суддів зазначає, що наведене не перешкоджає позивачу звернутися до суб`єкта владних повноважень із відповідною заявою про перерахунок пенсії на підставі зазначеного рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019

Разом з тим, суд апеляційної інстанції враховує, що при перегляді судового рішення за виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Тобто, суд позбавлений процесуальної можливості здійснити судовий контроль за діями/рішеннями відповідача щодо перерахунку позивачу пенсії з 13 грудня 2019 року, оскільки такі вимоги та підстави позову не визначалися позивачем у межах цієї справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача про перегляд за виключними обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2016 у даній справі, оскільки рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 не вплинуло на правильність висновків суду під час прийняття рішення про перегляд якої просив заявник.

Аналогічна позиція щодо відсутності підстав для перегляду судового рішення за виключними обставинами викладена в ухвалі Верховного Суду від 22.05.2020 у справі № 802/1471/18-а, в якій зазначено, що рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(II)/2019 не може змінювати правове регулювання правовідносин в даній справі, оскільки такі виникли до прийняття зазначеного рішення, а також тому, що в ньому відсутні положення, які б поширювали дію вказаного рішення Конституційного Суду України на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2021 у справі № 808/1628/18 викладено правовий висновок, за яким положення п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України містять імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане.

Слід звернути увагу, що словосполучення «ще не виконане», яке вживається у пункті 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння, а також «розширеного тлумачення» про яке зазначено в ухвалі Верховного Суду від 14 травня 2020 року, якою справу № 808/1628/18 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. Вказана процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше ніж це передбачено процесуальним законодавством.

Враховуючи вказані положення чинного законодавства, а також, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2016 в даній справі, про перегляд якого за виключними обставинами просить позивач, у задоволенні адміністративного позову відмовлено, колегія суддів зазначає, що таке рішення не може вважатись невиконаним, в розумінні положень п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, оскільки таке рішення не передбачає примусового виконання.

В той же час, наявність рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки при вирішенні спору, крім того, на час виникнення спірних правовідносин та на час прийняття рішення судом першої інстанції положення ч. 20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, були чинними та підлягали застосуванню.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2021 у справі № 808/1628/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п. 41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Зокрема, в п. 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, зазначено, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно з п. 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод не можна розуміти як такий, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

На підставі вищенаведеного, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2016 за виключними обставинами.

Керуючись ст.ст. 229, 250, 325, 328, 329, 361, 369 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2016 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 329 - 331 КАС України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст ухвали виготовлений 10.06.2021.