Справа № 341/948/21
Суддя: Мергель М. Р.
Дата ухвалення: 2021-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 341/948/21
Номер провадження 2-а/341/17/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув у порядку спрощеного провадження за відсутності осіб справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора лейтенанта поліції 1 роти УПП в Івано-Франківській області Дерди Назара Васильовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора лейтенанта поліції 1 роти УПП в Івано-Франківській області Дерди Н. В. (далі Інспектор). Суд під час відкриття провадження у справі 02 червня 2021 року залучив до участі у справі співвідповідача - Департамент патрульної поліції (далі ДПП).

У позові ОСОБА_1 просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАН № 4218976 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, прийняту 17 травня 2021 року Інспектором за частиною першою статті 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відображене в оспорюваній постанові правопорушення щодо перевищення швидкісного режиму в населеному пункті на 24 км/год. не вчиняв, рухався зі швидкістю не більше, ніж 65 км/год. Водночас, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення і накладення стягнення Інспектор безпідставно не взяв до уваги доводи позивача про те, що пристрій TruCAМ в порушення вимог статті 40 Закону України «Про національну поліцію» перебував у руках працівника поліції, а тому через тремтіння рук не відобразив дійсної швидкості, з якою рухався позивач. Отже, вважає показання вказаного приладу недостовірними, на підставі яких його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності оспорюваною постановою.

10 червня 2021 року на адресу суду від уповноваженого представника ДПП надійшов відзив на позов з додатками. Відповідач позов не визнає, зазначає, що постанову прийнято правомірно, а пристрій TruCAМ допускається використовувати у ручному режимі, що підтверджується наданою копією свідоцтва про повірку засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до частини другої статті 12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження (п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України).

Частиною п`ятою статті 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з частиною першою статті 286 КАС України Адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, ця справа розглядається у межах десятиденного строку без виклику осіб за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до змісту наявної копії оскаржуваної постанови від 17 травня 2021 року серії ЕАН № 4218976 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, 17 травня 2020 року у селі Ямниця, дорога Н09, на 322 км, о 10:19 Інспектор зафіксував, як водій ОСОБА_1 на автомобілі НІССАН АЛЬМЕРА, н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 74 км/год., при цьому порушив швидкісний режим у населеному пункті на 24 км/год. Вказані дії відповідно до змісту оспорюваної постанови кваліфіковано як порушення пункту 12.4 ПДР України порушення швидкісного режиму у населених пунктах, де швидкість дозволена не більше 50 км/год. На підставі викладеного Інспектор як уповноважена особа прийняла оспорювану постанову по накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 340 грн відповідно до частини першої статті 122 КУпАП.

Зі змісту наданої відповідачем копії сертифіката № 006694 від 29 серпня 2012 року вбачається, що пристрій TruCAМ зареєстрований у Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки. Міжповірочний інтервал не більше одного року.

Відповідно до змісту наданої відповідачем копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 21 травня 2020 року № 22-01/18781 лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAМ LTI 20/20 № ТС000680 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах +/- 2 км/год.

Згідно з наданою роздруківкою фото з указаного пристрою TruCAМ LTI 20/20 № ТС000680 зафіксовано швидкість автомобіля з н.з. НОМЕР_1 на рівні 74 км/год.

Отже, суд установив, що пристрій TruCAМ LTI 20/20 № ТС000680, яким зафіксовано швидкість автомобіля позивача на рівні 74 км/год у населеному пункті, станом на 17 травня 2021 року був повірений та згідно з його технічними характеристиками може використовуватися у ручному режимі.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частин першої і другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням статей 73, 74 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з приписами частини першої статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту статті 280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кіно зйомки чи відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зважаючи на те, що відповідач належними і допустимими доказами довів факт порушення ОСОБА_1 ПДР України, зокрема в частині перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, суд вважає доведеним правомірність прийняття оспорюваної постанови Інспектором.

Своєю чергою, суд не бере до уваги доводи позивача щодо порушення Інспектором приписів статті 45 Закону України «Про національну поліцію» з огляду на таке.

Згідно з положеннями частини першої статті 45 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Аналіз змісту викладеної норми дає підстави для висновку про те, що поліції для виконання покладених на неї завдань надано право (поліція може) закріплювати на однострої та іншим чином відповідну техніку, тобто розміщувати її стаціонарно. Тоді як заборони використовувати техніку у ручному режимі, особливо з відповідними характеристиками і можливостями, вказана норма не містить. За логікою позивача, технічні засоби з виявлення та/або фіксації радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз також обов`язково потрібно стаціонарно закріплювати, а інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, якщо її отримано без закріплення на однострої такої техніки, поліція не має права використовувати.

Отже, суд вважає помилковим тлумачення приписів частини першої статті 45 Закону України «Про національну поліцію» позивачем.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову та скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 122, 245, 251, 252, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 9, 12, 73-77, 90, 229, 242, 244-246, 262, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора лейтенанта поліції 1 роти УПП в Івано-Франківській області Дерди Назара Васильовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови залишити без задоволення, а постанову від 17 травня 2021 року серії ЕАН № 4218976 про накладення адміністративного стягнення без змін.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, згідно з п. 15.5 розділу VII Перехідні положення КАС України через Галицький районний суд Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: місце проживання: АДРЕСА_1 );

Відповідач: інспектор лейтенант поліції 1 роти УПП в Івано-Франківській області Дерда Назар Васильович (місцезнаходження: вул. Юності, 23, с. Микитинці);

Відповідач: Департамент патрульної поліції (, м. Київ, вул. Ф. Ернста, будинок 3).

СуддяМ. Р. Мергель