Справа № 755/8665/20
Суддя: Яровенко Н. О.
Дата ухвалення: 2021-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/8665/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Яровенко Н.О., розглянувши за правила спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 2 батальйону 2 полку Управління Патрульної поліції м. Києва Департаменту Патрульної поліції Півнєвої Наталії Володимирівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до інспектора 3 роти 2 батальйону 2 полку Управління Патрульної поліції м. Києва Департаменту Патрульної поліції Півнєвої Наталії Володимирівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що Постановою інспектора 3 роти 2 батальйону 2 полку Управління Патрульної поліції м. Києва Департаменту Патрульної поліції Півнєвої Наталії Володимирівни серія ДП18 № 726581 від 26.05.2020 р. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення Правил дорожнього руху, а саме п.п. 17.1. Позивач вважає таку постанову незаконною з декількох підстав, а саме працівниками патрульної поліції не було складно протоколу про адміністративне правопорушення. Також не було надано доказів вини про вчинення правопорушення, не було в повному обсязі з`ясовано всі обставини справи. На підставі зазначено, позивач просить скасувати постанову та закрити провадження.

Представником відповідача було надано відзив на позову заяву в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та пояснив наступне. Відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДН18 № 726581 від 26.05.2020 о 09 год. 10 хв. Водій керуючи автомобілем Volkswagen, номерний знак НОМЕР_1 за адресою: проспект Генерала Ватутіна, 93, у м. Київ, здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, чим порушив п.п. 17.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 10.10.2001 № 1306. Внаслідок чого позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. Щодо не складання протоколу, представник відповідача зазначив, що відповідно до Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі складання протоколу не вимагається. Інспектор Півнєва Н.В. оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням та розглянула справу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим немає підстав для скасування даної постанови.

Позивачем ОСОБА_1 було надано відповідь на відзив в якому позивач на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі та просила їх задовольнити та фактично зазначила все те, що було вказано в позовній заяві. Додатково зазначила, що позивач зверталась до Начальника УПП у м. Києві ДПП Зозулі Ю. із заяви про оскарження дій інспектора Півнєвої Н.В. та до ДБР. Також повідомила, що вона постанову в день її складання не отримала, а лише через місяць, яка була надіслана їй поштою.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 листопада 2020 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до пункту 2 ч. 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п. 1 ч. 1 ст. 20 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки, є правовим актом індивідуальної дії.

Як убачається з матеріалів справи, шо 26 травня 2020 року о 09 годині 10 хвилин ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: пр-т Генерала Ватутіна, 93 у м. Київ, здійснила зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, чим порущила п. 17.1. ПДР України.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 726581 від 26 травня 2020 року складеної інспектором роти №3 батальйону № 2 УПП у м. Києві ДПП лейтенантом поліції Півнєвою Н.В., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень.

Підставою звернення до суду позивач вказує на те, що працівника патрульної поліції не було складено протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення та неповне з`ясування обставин справи, що мають значення.

За змістом положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частинами першою-третьою, п`ятої шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою-третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1-126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до вимог частини третьої статті 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.

Частина друга статті 258 КУпАП надає право Національній поліції не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень, у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з пунктом 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в своїй постанові від 16.08.2019 у справі № 524/3206/16-а.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена інспектором роти №3 батальйону № 2 УПП у м. Києві ДПП лейтенантом поліції Півнєвою Н.В., яка відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. ч. 1, 2, 3, 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до п. 17.1. ПДР України (в редакції станом на дату вчинення адміністративного правопорушення), на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі) на цій смузі.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП України, перебачено, що ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначає позивач в своєму позові, що вона 26 травня 2020 року о 09 годині ранку здійснюючи маневр наліво на перехресті бульвару Перова та проспект Генерала Ватутіна була вимушена заїхали на праву крайню смугу, а саме смугу для маршрутних транспортних засобів, оскільки був затор і не було місця куди їхати та відповідно не створювати перешкоди для проїзду зустрічного транспорт. В подальшому, позивач повільно рухалась в тій же смузі для маршрутних транспортних засобів з ввімкненим лівим покажчиком, однак ОСОБА_1 ніхто не пропускав для того щоб перестроїтися.

Позивач зазначає, що відповідачем не в повному обсязі було з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, однак суд не може погодитися з таким твердженням, оскільки ОСОБА_1 в своєму позові самостійно зазначила, що заїхала на смугу для маршрутних транспортних засобів та в подальшому рухалась в ній в лівим покажчиком повороту для здійснення маневру та як наслідок була зупинена в цій же смузі працівниками патрульної поліції. Посилання позивача на те, що вона змушена була заїхати на зазначену смугу для уникнення перешкод в проїзду зустрічного транспорту також не є безумовною підставою для не притягнення до відповідальності, оскільки можливість заїзду на смугу для маршрутних транспортних засобів передбачена п. 17.2. ПДР України.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства. Працівниками поліції було надано належну оцінку зібраним доказам та прийнято рішення, яке відповідає положенням КУпАП. Доказів, які б мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено, а відтак відсутні будь-які підстави для скасування оскаржуваної постанови та задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 122 КпАП України, ст.ст. 2, 19, 132, 134, 241-251 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

В позові ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 2 батальйону 2 полку Управління Патрульної поліції м. Києва Департаменту Патрульної поліції Півнєвої Наталії Володимирівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач - інспектор 3 роти 2 батальйону 2 полку Управління Патрульної поліції м. Києва Департаменту Патрульної поліції Півнєва Наталія Володимирівна, місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9.

Повний текст рішення складений 15 червня 2021 року.

Суддя Н.О. Яровенко