Справа № 640/31301/20
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2021-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2021 року м. Київ № 640/31301/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправними дій, зобов"язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на Конституцію України, закони України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Постанову Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років", Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1191 від 23.11.2011, та зазначає про наявність у неї права на отримання грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, оскільки на день досягнення пенсійного віку вона мала понад 30 рік страхового стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", проте відповідачем протиправно відмовлено у її виплаті.

Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач посилається на закони України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1191 від 23.11.2011, та зазначає про відсутність правових підстав для призначення пенсії позивачу, оскільки на день звернення за призначенням пенсії, відсутній необхідний стаж на посадах передбачених переліком.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком, розмір якої обчислено відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 05.08.2012.

22.10.2020 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою, в якій просила виплатити грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій, оскільки вона має понад 30 років страхового стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та до звернення за призначенням пенсії іншої пенсії не отримувала.

Листом від 20.11.2020 № 26461-27281/Д-02/8-2600/20 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про відсутність правових підстав для виплати грошової допомоги, оскільки відповідно до матеріалів пенсійної справи на день звернення за призначенням пенсії відсутній необхідний стаж на посадах передбачених Порядком.

Не погодившись з відмовою відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Згідно із пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивачу) право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає права на пенсію за вислугу років затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909.

До даного Переліку включено, в тому числі, наступні посади вищих навчальних закладів I-II рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладів: директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 затверджений Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати.

Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Згідно з пунктом 5 Порядку № 1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV, та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Відповідно до пункту 6 вказаного Порядку для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно зі статтями 27 і 28 Закону №1058-IV станом на день її призначення.

Згідно з пунктом 7 Порядку №1191, виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Згідно з положенням статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням наведених норм права суд зазначає, що право на отримання грошової допомоги мають особи, пенсію яким призначено з 01.10.2011, на день досягнення пенсійного віку мають стаж роботи більше 30 років на посадах, зокрема передбачених Постановою № 909, та не отримували будь-яку іншу пенсію.

Як встановлено судом, вперше пенсію позивачу призначено з 05.08.2012.

При цьому, як вбачається з копії трудової книжки, ОСОБА_1 працювала на наступних посадах професійно-технічних навчальних закладів:

з 02.06.1980 (наказ № 288к від 02.06.1980) по 31.10.1986 (наказ № 76 від 31.10.1986) на посаді майстра виробничого навчання у професійному училищі;

з 01.11.1986 (наказ № 226 від 31.10.1986) по 09.11.1986 на посаді майстра виробничого навчання, з 10.11.1986 (наказ № 231 від 06.11.1986) по 16.02.1988 (наказ № 160 від 08.02.1988) на посаді старшого майстра виробничого навчання у Київському середньому професійно-технічному училищі № 50;

з 17.02.1988 (наказ № 45 від 17.02.1988) по 14.02.1989 на посаді заступника директора, з 15.02.1989 (наказ № 45-к від 14.02.1989) по 04.02.1991 (наказ № 24 від 04.02.1991) на посаді директора навчально-курсового комбінату фабрики;

з 05.02.1991 (наказ № 99-к від 04.02.1991) по 14.08.1997 (наказ № 484-к від 14.08.1997) на посаді директора Середнього професійно-технічного училища № 48;

з 15.08.1997 по 05.08.2012 (день призначення пенсії за віком) на посаді директора Професійно-технічного училища № 34 (реорганізоване у Київське вище професійне училище технологій та дизайну одягу).

Дані періоди роботи враховані відповідачем під час призначення пенсії.

Як вбачається з даних відповідача про страховий стаж для перерахунку пенсії, страховий стаж позивача за період з 02.06.1980 по 05.08.2012 складає 32 роки 1 місяць 13 днів (період роботи з 08.11.2009 по 30.11.2009 відповідачем не враховано).

Таким чином, страховий стаж позивача на день досягнення пенсійного віку на посадах майстра виробничого навчання, старшого майстра виробничого навчання та директора професійно-технічних навчальних закладів перевищував 30 років, що дає право позивачу на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсії станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 "Прикінцевих положень" Закону №1058-IV.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В контексті наведеного суд зазначає, що під час розгляду справи відповідачем не доведено відсутність у позивача необхідного стажу на посадах передбачених переліком та, як наслідок, відсутність у позивача права на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог, тому позов визнається таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправними дій, зобов"язання вчинити дії задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева