Справа № 761/42700/17
Суддя: Осаулов А. А.
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 6-а/761/23/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

при секретарі Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду адміністративну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення судового контролю шляхом зобов`язання подати звіт про виконання рішення суду у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

У березні 2021 р. ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою, в якій просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві подати у встановлений судом страк звіт про виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2018 р. у справі №761/42700/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні діїю За наслідками розгляду звіту Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві у разі підтвердження невиконання та (або) неналежного виконання відповідачем зазначеного судового рішення, накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, відповідального за виконання даного рішення, штраф, передбачений ст. 382 ч.2 КАС України. У разі визнання обставин, що істотно ускладнюють виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2018 р. у справі №761/42700/17 встановити спосіб виконання вказаного судового рішення шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві нарахований коштів в розмірі 46457,70 на рахунок позивача в порядку ст. 378 КАС України.

Заява мотивована тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2018 р. у справі №761/42700/17 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у включенні до складу додаткових видів грошового забезпечення, із яких позивачу нарахований основний розмір пенсії за вислугу років, виплачені йому за період з червня 2015 року по червень 2017 року: суми щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії згідно статті 27 ДС ЗС України, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, з яких справлявся єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеноїз 10 червня 2017 року пенсії за вислугу років, без обмеження кінцевої дати виплати, з урахуванням наданих документів щодо фактично нарахованих та виплачених сум за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням з військової служби, за період, який враховується для обчислення пенсії, у тому числі: сум щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії згідно статті 27 ДС ЗС України, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, з яких були фактично нараховані та сплачені суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та з урахуванням раніше здійснених виплат починаючи з дати виникнення такого права. Рішення суду набрало законної сили з 10.12.2018 р. та є обов`язковим до виконання

Заявник зазначає, що станом на 20.03.2021 р. рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2018 р. у справі №761/42700/17 належним чином не виконується. Так, у виконання рішення суду відповідачем було дві проведено перерахунок призначеної пенсії: у квітні 2019 р. за період з 10.06.2017 р. по 08.07.2018 р. в результаті чого нараховано 46457,70 грн доплат за період з 10.06.2017 р. по 10.05.2018 р. та 6829,38 грн доплат за період з 11.05.2017 р. по 08.07.2018 р. ; у січні 2020 р. за період з 10.06.2017 р. по 31.07.2017 р. в результаті чого нараховано 8746,72 грн.

Заявник зазначає, що йому було фактично виплачено в травні 2019 р. - 6829,38 грн та в червні 2020 року - 8746,72 грн. Однак, доплата в розмірі 46457,70 грн виплачена відповідачем не була, а була включена до відповідного реєстру виплат з урахуванням черговості згідно Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою КМУ від 22.08.2018 р. №649. Заявник зазначає, що пункти 1,2 постанови КМУ від 22.08.2018 р. №649, яким затверджений Порядок здійснення виплат коштів визнані протиправними та нечинними на підставі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.11.2019 р. та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 р. у справі №640/5248/19.

Заявник вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві ухиляється від виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2018 р. у справі №761/42700/17, безпідставно не виплачує заборгованість в розмірі 46457,70 грн.

Вказане стадо підставою для звернення до суду з заявою.

У поясненні представник Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві зазначає, що з 09.07.2018 р. ОСОБА_1 було призначено пенсію по інвалідності, тому з 10.006.2017 р. по 08.07.2018 р. було проведено перерахунок пенсії. Так, за період з 11.05.2018 р. по 08.07.2018 р. кошти в розмірі 6829,38 грн були перераховані ОСОБА_1 в травні 2019 року, а виплата заборгованості за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2018 р. у справі №761/42700/17 за період з 10.06.2017 р. по 10.05.2018 р. в розмірі 46457,70 грн підлягала виплаті в межах бюджетних асигнувань виділених на цю мету. У січні 2020 р. було переглянуто виконання рішення суду на підставі уточнюючої довідки про грошове забезпечення від 18.12.2019 р., внаслідок чого доплату різниці пенсії в розмірі 46457,70 грн було анульовано та нараховано заборгованість за період з 10.06.2017 р. по 31.12.2017 р. в розмірі 31205,38 грн та 8746,72 грн. При цьому, 8746,72 грн були виплачені ОСОБА_1 в червні 2020 р., а виплата заборгованості за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2018 р. у справі №761/42700/17 за період з 10.06.2017 р. по 31.12.2017 р. в розмірі 31205,38 грн підлягала виплаті в межах бюджетних асигнувань виділених на цю мету. Звертає увагу, що рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2018 р. у справі №761/42700/17 обліковується в Реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду здійснюється органами Пенсійного фонду України в межах бюджетних асигнувань виділених на цю мету. Додатково звертає увагу, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві вжито всіх можливих заходів щодо виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2018 р. у справі №761/42700/17, ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії, йому нараховано та виплачено 6829,38 грн та 8746,72 грн. Крім цього, була нарахована різниця за період з 10.06.2017 р. по 31.12.2017 р. в розмірі 31205,38 грн.

У відповіді на пояснення заявник зазначає, що факт наявності невиплаченої заборгованості визнається Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві. Наголошує, що пункти 1,2 постанови КМУ від 22.08.2018 р. №649, яким затверджений Порядок здійснення виплат коштів визнані протиправними та нечинними на підставі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.11.2019 р. та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 р. у справі №640/5248/19.

В судове засідання заявник не з`явився, подав заяву про вирішення питання у його відсутність.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві в судове засідання не з`явилась, подала заяву про вирішення питання її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2018 р. у справі №761/42700/17 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у включенні до складу додаткових видів грошового забезпечення, із яких позивачу нарахований основний розмір пенсії за вислугу років, виплачені йому за період з червня 2015 року по червень 2017 року: суми щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії згідно статті 27 ДС ЗС України, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, з яких справлявся єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеноїз 10 червня 2017 року пенсії за вислугу років, без обмеження кінцевої дати виплати, з урахуванням наданих документів щодо фактично нарахованих та виплачених сум за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням з військової служби, за період, який враховується для обчислення пенсії, у тому числі: сум щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії згідно статті 27 ДС ЗС України, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, з яких були фактично нараховані та сплачені суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та з урахуванням раніше здійснених виплат починаючи з дати виникнення такого права. Рішення суду набрало законної сили з 10.12.2018 р. та є обов`язковим до виконання

У виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2018 р. у справі №761/42700/17 ОСОБА_1 нараховано та виплачено 6829,38 грн та 8746,72 грн, що підтверджується розрахунками на доплату та не заперечується стонами у поданих поясненнях.

Крім цього, невиплаченою частиною коштів на виконання Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2018 р. у справі №761/42700/17 є 31205,38 грн.

Підставою для нарахування та неможливості виплати вказаний коштів на думку Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві є те, що погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду здійснюється органами Пенсійного фонду України в межах бюджетних асигнувань виділених на цю мету, а процедура такої виплати визначена Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою КМУ від 22.08.2018 р. №649.

Так, механізм погашення заборгованості, що утворилась внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету, визначався Порядком 649.

Пунктами 1 та 2 цієї постанови було передбачене затвердження Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, а також те, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних та інших пов`язаних з ними виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Згідно з пунктом 3 безпосередньо Порядку №649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України. Пунктом 4 Порядку визначено, що черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника. Відповідно до пункту 5 Порядку для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою. Перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (пункт 6 Порядку).

Пунктом 10 Порядку було передбачено, що виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Однак, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2020 року у справі №640/5248/19 апеляційні скарги Кабінету Міністрів України та Пенсійного фонду України залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року змінене, зокрема пункт 2 резолютивної частини рішення викладено у наступній редакції: "Визнати протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду".

Наслідки визнання нормативно-правового акту протиправним та нечинним визначені у ст. 265 КАС України. Згідно з ч. 2 ст. 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, на даний час у відповідача по справі відсутні підстави для невиплати позивачу заборгованості з пенсійних виплат із застосуванням приписів Постанови №649, що втратила чинність.

В матеріалах справи відсутні докази повного виконання рішення суду, що не заперечується сторонами у справі.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену закон (ч. 2, 3 ст. 14 КАС України).

За змістом ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997р., заява № 18357/91, Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб п. 1 ст. 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Таким чином, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2018 р. у справі №761/42700/17 є обов`язковим до виконання та не передбачає тлумачення його змісту.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи факт відсутності в матеріалах справи доказів повного виконання відповідачем рішення суду, беручи до уваги, що виконання судового рішення є частиною процедури відновлення порушеного права особи в судовому порядку, в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, з метою недопущення порушення прав сторони стягувача, дійшов висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати до суду звіт про виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2018 р. у справі №761/42700/17, протягом місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Що стосується вимог ОСОБА_1 про винесення ухвали про накладення штрафу на керівника відповідача за результатами розгляду звіту та встановлення способу виконання вказаного судового рішення шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві нарахований коштів в розмірі 46457,70 на рахунок позивача в порядку ст. 378 КАС України.

Так, згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 382 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін (ч. 4 ст. 382 КАС України).

Таким чином, штраф на керівника відповідача може бути накладено тільки за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту.

Вказаною ухвалою лише встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві строк для подачі такого звіту, що складає місяць з дня набрання ухвалою законної сили.

Отже, такі вимоги на даний час є передчасними.

Також суд зауважує, що вимоги про встановлення способу виконання вказаного судового рішення шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві нарахований коштів в розмірі 46457,70 вирішується шляхом подання окремої заяви в порядку ст. 378 КАС України та не може бути вирішено одночасно з питанням про зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, виходячи з меж заявлених вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви.

З огляду на викладене, керуючись ст. 382 КАС України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю шляхом зобов`язання подати звіт про виконання рішення суду у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати до суду звіт про виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2018 р. у справі №761/42700/17 протягом місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

В решті вимог заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя: Осаулов А.А.

Повний текст ухвали складено 11.06.2021 року