Справа № 280/6453/20
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2021-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 червня 2021 року Справа № 280/6453/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом

Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, Запорізької області, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166 код ЄДРПОУ ВП 44118663)

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про стягнення податкового боргу,

за зустрічним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у Запорізькій області (надалі позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з платника податків - ОСОБА_2 (РНОКІІП НОМЕР_1 ) суми податкового боргу перед державою у загальному розмірі 57 375,66 грн., яка складається:

з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 52975,24 грн. за кодом класифікації доходів бюджету - 11010500: на номер рахунку - UA0008006, відкритий на - УК у Дніпр.р-ні м.Зап./Дніпр./ 1010500 в Казначейство України (ЕПА): код ЄДРПОУ-38025423: код банку (МФО ГУДКСУ) -899998;

з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 4400,42грн. за кодом класифікації доходів бюджету - 11011001; на номер рахунку - UA0008006, відкритий на - УК у Дніпр.р-ні м.Зап./Дніпр./11011001 в Казначейство Україні» (ЕАП): : код банку (МФО ГУДКСУ) - 899998.

За правилами частини 3 статті 171 КАС України встановлено, що якщо відповідачем у позовній заяві, щодо якої відсутні підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження у справі, вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суддя не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви, заяви про усунення недоліків позовної заяви у разі залишення позовної заяви без руху, або отримання судом у порядку, визначеному частинами третьою - шостою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи (частина 8 статті 171 КАС України).

Так, судом 17 вересня 2020 року здійснено запит до Запорізької міської ради щодо доступу до персональних даних ОСОБА_1 , а саме про його зареєстроване місце проживання (перебування).

05 жовтня 2020 року від Запорізької міської ради надійшла інформація, відповідно до якої ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 05 жовтня 2020 року зазначену позовну заяву було залишено без руху в зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам КАС України та позивачеві був наданий строк для усунення недоліків.

Так, на виконання вимог зазначеної ухвали 16 жовтня 2020 року на адресу суду надійшла заява від позивача з виправленими недоліками.

Ухвалою суду від 19 жовтня 2021 року відкрито спрощене провадження у справі, а розгляд справи призначено без виклику сторін.

16 листопада 2020 року до суду від ОСОБА_1 надійшов зустрічний позов до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою суду від 24 листопада 2020 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень до спільного розгляду з первісним позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області про стягнення податкового боргу. Об`єднано в одне провадження вимоги за зустрічним позовом з первісним позовом.

Разом з тим, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, а підготовче засідання призначено на 14 грудня 2020 року.

Ухвалою суду 14 грудня 2020 року підготовче засідання відкладено на 19 січня 2021 року.

19 січня 2021 року ухвалою суду провадження у справі зупинено до 22 березня 2021 року.

22 березня 2021 року провадження у справі поновлено, про що судом постановлено відповідну ухвалу.

Також, ухвалою суду від 22 березня 2021 року провадження у справі зупинено до 11 травня 2021 року.

11 травня 2021 року провадження у справі поновлено, про що судом постановлено відповідну ухвалу.

Також, 11 травня 2021 року ухвалою суду Головне управління ДПС у Запорізькій області замінено на його правонаступника.

Ухвалою суду від 11 травня 2021 року закрито підготовче провадження у справі №280/6453/20 та призначено справу до судового розгляду по суті на 31 травня 2021 року.

Позовна заява обґрунтована тим, що заборгованість відповідача виникла з сум узгоджених податкових зобов`язань визначених та нарахованих контролюючим органом з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 52975,24 грн. та з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 4400,42 грн.

16 листопада 2020 року від ОСОБА_1 до суду надійшов зустрічний позов в якому просить суд визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення (ППР) форми "Р", видані ГУ ДФС в Запорізькій області:

- № від 26 липня 2019 року на суму 35941,36 грн. (основний платіж), 8985,34 грн. (штрафні санкції), 7878,54 грн. (пеня),

- № від 26 липня 2019 року на суму 170 грн. (штрафні санкції), № від 26 липня 2019 року на суму 2995,11 грн. (основний платіж), 748,77 грн. (штрафні санкції), 656,34 грн. (пеня).

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що жодних повідомлень про прощення боргу позивач від банку не отримував, хоча і намагався. 08 лютого 2017 року позивачем від кредитора - ПАТ "УКРСОЦБАНК" отримано повідомлення про виконання у повному обсязі умов договору відновлювальної кредитної лінії № 10б від 27 грудня 2007 року. Це повідомлення було адресовано приватному нотаріусу ОСОБА_3 і видано позивачу на руки для подальшого зняття обтяження з майна, яке було предметом забезпечення кредиту. Потягом 2019 року вказує, що двічі звертався до банку з проханням повідомити які саме суми "прощені", і з чого саме вони складаються, проте відповіді надано не було. Зазначає, що не отримав належним чином оформленого повідомлення від банку про суму "прощеного" боргу, а відтак і не мав про що вказувати в декларації. З тексту наданого ГУ ДПС акту перевірки (а.с. 15-18) теж неможливо встановити, з чого саме складається сума такого "прощеного" боргу, що унеможливлює визначення об`єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб. Зазначає про те, що законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, та не визнає доходом суми нарахованих процентів, прощених (анульованих) кредитором. Отже, оподатковуваним доходом є лише основна заборгованість за кредитом, прощена (анульована) банком. Прощені (анульовані) банком проценти за користування кредитом, комісії та/або штрафні санкції (пеня) не є доходом платника податків, а тому база оподаткування повинна визначатись лише з суми, прощеної (анульованої) банком, яку позивач фактично отримав за банківським кредитом, без врахування таких платежів.

11 грудня 2020 року від представника Головного управління ДПС у Запорізькій області до суду надійшов відзив на зустрічний позов (вх№60473), відповідно до якого зазначає, що перевіркою встановлено порушення вимог підпункту «д» 164.2.17 підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1 статті 167, підпункт 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України, в результаті донараховано військового збору за 2017 рік з доходу отриманого у вигляді додаткового блага за ознакою «126» у сумі 2 995,11 грн. Крім цього, згідно із пунктом 120.1 статті 120 ПКУ, неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до п.49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Листом від 05 грудня 2018 року №05.6-12/79-1289, ПАТ «Укрсоцбанк» надано підтвердження інформації, зазначеної у податковому розрахунку за формою 1-ДФ про дохід, отриманий платником податку, як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту), встановленого підпунктом «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України: за ознакою доходу «126» у розмірі 199 674,26 грн. Таким чином, зазначає, що банк здійснює анулювання (прощення) саме суми боргу, а не суми різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначеної за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року. Листом від 05 грудня 2018 року №05.6-12/79-1289, ПАТ «Укрсоцбанк» повідомляє, що Банк повідомив клієнта, шляхом підписання відповідного договору. Зазначає, що законодавством, яке було чинним на момент виникнення спірних правовідносин, тобто станом на дату прощення позивачу основної заборгованості по кредиту, анульовану суму боргу (кредиту) віднесено до доходу фізичної особи, який підлягає оподаткуванню, якщо така сума перевищує 50% мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 01 січня звітного року. Тобто, регламентовано критерій для визначення вказаного доходу як оподаткованого, який слід розуміти так, що в разі перевищення суми прощеного боргу 50% мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 01 січня звітного року, вона підлягає оподаткуванню у повному обсязі, а вразі недосягнення вказаної межі - не оподатковується взагалі.

У відзиві представник Головного управління ДПС у Запорізькій області просить суд відмовити у задоволення зустрічного позову повністю.

31 травня 2021 року представник Головного управління ДПС у Запорізькій області просила суд розглядати справу в порядку письмового провадження.

Позивач, представник позивача в судове засідання не прибули, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв та клопотань до суду не надходило.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

На підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.2 пункту 78.1, пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України відповідно до наказу Головного управління ДФС у Запорізькій області від 19 березня 2019 року № 1040 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_4 головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно - перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб, радником податкової та митної служби II рангу Лупащенко Оленою Вікторівною проведена позапланова невиїзна документальна перевірка з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, достовірності нарахування та сплати податку з доходів фізичних осіб за ознакою доходу «126» у 2017 році платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року відповідно до затвердженого плану перевірки, наведеного у додатку до акта.

За наслідками проведеної перевірки податковим органом складено Акт перевірки №334/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 14 березня 2019 року «Про результати документальної невиїзної перевірки з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податків і зборів з доходів фізичних осіб за ознакою доходу «126» платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) за період: з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Висновками Акту перевірки №334/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 14 березня 2019 року зазначено, що документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлено порушення платником податків ОСОБА_1 :

- підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, підпункту 179.1, підпункту 179.7 статті 179 Податкового Кодексу України, а саме: не подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік;

- підпункту «д» 164.2.17 підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1 статті 167 Податкового Кодексу України, в результаті донараховано податок на доходи фізичних осіб у сумі 35941,36 грн. за 2017 рік;

- підпункту «д» 164.2.17 підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1 статті 167, підпункт 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу, в результаті донараховано військового збору у сумі 2995,11 грн. за 2017 рік.

На підставі в акту перевірки №334/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 14 травня 2019 року Головним управлінням ДПС у Запорізькій області прийняті податкові повідомлення - рішення від 26 липня 2019 року:

- № від 26 липня 2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування (код платежу 11010500) у розмірі 35 941,36 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 8 985,34 грн.;

- № від 26 липня 2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір (код платежу 11011001) у розмірі 2995,11 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 748,77 грн.;

- № від 26 липня 2019 року, яким застосовано штрафні санкції за платежем «податок на доходи фізичних осіб» (код платежу 11010500) у сумі 170,0 грн.

Податкові повідомлення рішення направлені на адресу реєстрації ОСОБА_1 та отримані ним, про що свідчить копія поштового повідомлення 02 серпня 2019 року.

Таким чином, Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 суми податкового боргу визначених податковим органом в податкових повідомленнях-рішеннях, а ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом.

Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується зустрічний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом спору є різне тлумачення учасниками підстав для збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб і визначення суми військового збору (вимоги про збільшення грошових зобов`язань з військового збору є похідними від збільшення загального доходу як бази оподаткування ПДФО) та виконання обов`язку з декларування платником податку доходів у зв`язку з отриманням додаткового блага як прощеної (анульованої) у 2017 році суми основного боргу за іпотечним договором.

Згідно з пунктом 164.1 статті 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - це будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктами 164.1.1, 164.1.2, 164.1.3 пункту 164.1 статті 164 ПК України визначено, що загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом. Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця. Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені пунктом 164.2 статті 164 ПК України.

Відповідно до абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

У підпункті 14.1.47, 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України закріплено, що додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем митних органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Згідно з пунктом 8 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень ПК України не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що з метою оподаткування доходи, отримані платником податку у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, та суми, прощеної (анульованої) кредитором у розмірі різниці, розрахованої відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, слід розглядати окремо.

За змістом наведених положень у разі, якщо кредитором (банком) здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, то з метою оподаткування сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом і включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у відповідності до підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № П/811/533/17 та, відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, є обов`язковими для врахування колегією суддів при розгляді даної справи.

Перевіряючи матеріали справи, судом встановлено, що 27 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «УКРСЩЦБАНК», як «іпотекодержателем» та ОСОБА_1 , як «іпотекодавцем» укладено іпотечний договір №106/11.

Відповідно до предмету договору іпотекодавець передає іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов`язань за договором відновлювальної кредитної лінії нерухоме майно.

Вартість предмету іпотеки за згодою сторін складає 1 092 870, 50 грн, що в еквіваленті складає 216 410,00 доларів США.

Так, судом ухвалою суду від 14 грудня 2020 року витребувано від ПАТ «УКРСОЦБАНК» докази.

На виконання вимог ухвали про витребування доказів 13 січня 2021 року від АТ «Альфа-Банк» надійшла інформація, відповідно до якої зазначено, що заборгованість позичальника ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1 ) за Договором кредиту №106-1 від 27 грудня 2007 року було врегульовано шляхом погашення частини боргу позичальником та прощення залишку боргу відповідно до умов Договору про внесення змін №6 від 06 травня 2015 року до Договору кредиту № 106-1 від 27 грудня 2007 року. Вказано, що прощення залишку боргу було здійснено 08 лютого 2017 року в сумі: 199 674,26 грн. - тіло кредиту; 14 102,15 грн. - проценти; 12 329,00 грн. - комісії.

Також вказано про те, що Банком виконані вимоги підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України щодо повідомлення клієнта, а саме, укладений Договір про внесення змін №6 від 06 травня 2015 року до Договору кредиту №106-1 від 27 грудня 2007 року, що містить відповідні пункти.

Судом під час дослідження укладеного Договору про внесення змін №6 від 06 травня 2015 року до Договору кредиту №106-1 від 27 грудня 2007 року встановлено, що відповідно до його пункту 3.9 зазначено, що у разі належного виконання позичальником умов, які викладені у пункті 3.1 та пункту 3.5 цього договору про внесення змін, залишкова заборгованість Позичальника перед кредитором за договором кредиту, а саме, залишкова заборгованість за кредитом, зазначена в пункті 3.2 цього договору про внесення змін, а також процентами в сумі 14 102,15 грн. нарахованим комісіям в сумі 12329 грн. підлягає анулюванню (прощенню). Датою анулювання такої заборгованості вважається п`ятий робочий день після дати виконання позичальником, зазначених вище умов, тобто датою здійснення позичальником останню із платежів, передбачених пункту 3.1 та пунктом 3.5 цього договору про внесення змін.

Крім того, пунктом 3.9 копії Договору про внесення змін №6 від 06 травня 2015 року встановлено, що «…Шляхом укладення цього договору про внесення змін, позичальник погоджується, що він повідомлений про прощення заборгованості у сумі згідно п.3.9 цього договору про внесення змін та свій обов`язок самостійно сплатити податок з доходів фізичних осіб із суми прощеної залишкової заборгованості за кредитом і відобразити такий дохід у річній податковій декларації…».

Таким чином банк попередив позивача про те, що прощена йому сума боргу є додатковим благом у розумінні податкового законодавства, яке підлягає декларуванню та відповідному оподаткуванню.

Також суд встановив, що валюта зобов`язання за вказаним договором позивача не змінювалася протягом строку дії його договору про іпотечний кредит.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що позивачу банком було прощено суму основного боргу (тіло кредиту) без зміни валюти зобов`язання по кредиту, що у розумінні вищенаведених норм податкового законодавства зумовлює виникнення в неї додаткового блага та, як наслідок, зобов`язання задекларувати отриманий дохід і сплатити з нього ПДФО і військовий збір.

Згідно підпункту 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

За правилами підпункту 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Пунктом 163.1 статті 163 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування резидента є:

загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід;

доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання);

іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач за зустрічним позовом, як суб`єкт владних повноважень, довів суду правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішення (ППР) форми «Р»: № від 26 липня 2019 року на суму 35941,36 грн. (основний платіж), 8985,34 грн. (штрафні санкції), 7878,54 грн. (пеня); № від 26 липня 2019 року на суму 170 грн. (штрафні санкції), № від 26 липня 2019 року на суму 2995,11 грн. (основний платіж), 748,77 грн. (штрафні санкції), 656,34 грн. (пеня), у зв`язку з чим зустрічний позов ОСОБА_1 є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Вирішуючи позовну заяву про стягнення податкового боргу, суд зазначає про наступне.

Статтею 67 Конституції України на платників податків покладено обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і в розмірах, встановлених законом.

В силу положень пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно статті 163 Податкового кодексу України оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб підлягає загальний річний оподатковуваний дохід, який включає доходи як з джерел їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

За результатами звітного податкового року платник податку - фізична особа повинен подати декларацію та визначити податкові зобов`язання як з податку на доходи фізичних осіб, так і з військового збору.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з підпунктом 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством.

Приписами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Податковий контроль це система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (пункт 61.1 статті 61 Податкового кодексу України).

За приписами підпунктів 62.1.1-62.1.2 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України позивач надіслав відповідачу податкову вимогу форми "Ф" від 16 січня 2020 року №1555-50/828, яка надіслана відповідачу та повернута на адресу податкового органу.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Доказів оскарження відповідачем податкової вимоги форми "Ф" від 16 січня 2020 року №1555-50/828, а також доказів сплати ним податкового боргу суду не надано. Не здобуто таких доказів і судом.

Приписами пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Приписами пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи наведене та узгодженість податкових повідомлень рішень, суд вважає, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області є обґрунтованими і належать до задоволення.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За правилами частини 8 статті 246 КАС України встановлено, що при розгляді первісного і зустрічного позовів та при розгляді позову третьої особи з самостійними вимогами у рішенні вказуються результати розгляду кожного з позовів.

В силу статті 139 КАС України, розподіл стягнення судового збору не здійснюється.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 47, 77, 139, 177, 178, 241-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, Запорізької області, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166 код ЄДРПОУ ВП 44118663) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 26 липня 2019 року, № від 26 липня 2019 року відмовити.

Позовну заяву Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, Запорізької області, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166 код ЄДРПОУ ВП 44118663) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з платника податків - ОСОБА_2 (РНОКІІП НОМЕР_1 ) суми податкового боргу перед державою у загальному розмірі 57375,66 грн., яка складається:

з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 52975,24грн. за кодом класифікації доходів бюджету - 11010500: на номер рахунку - UA0008006, відкритий на - УК у Дніпр.р-ні м.Зап./Дніпр./ 1010500 в Казначейство України (ЕПА): код ЄДРПОУ-38025423: код банку (МФО ГУДКСУ) -899998;

з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 4400,42 грн. за кодом класифікації доходів бюджету - 11011001; на номер рахунку - UA0008006, відкритий на - УК у Дніпр.р-ні м.Зап./Дніпр./11011001 в Казначейство Україні» (ЕАП): : код банку (МФО ГУДКСУ) - 899998.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 10 червня 2021 року.

Суддя Д.В. Татаринов