Справа № 1317вр-21/160
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 червня 2021 року Справа № 1317вр-21/160

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Віхрова В.С., перевіривши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником на підставі виконавчого напису нотаріуса від 05.02.2019 р. №2874 про стягнення заборгованості по кредитному договору №630081751 в загальній сумі 7478,76 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

08.06.21 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником на підставі виконавчого напису нотаріуса від 05.02.2019 р. №2874 про стягнення заборгованості по кредитному договору №630081751 в загальній сумі 7478,76 грн.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду матеріали справи №1317вр-21/160 передані до розгляду судді Віхровій В.С. 09.06.21 р.

Згідно з ч. 2 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, що звернулися з поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подану заяву та матеріали справи у взаємозв`язку із нормами закону, суд дійшов висновку про відсутність підстав для призначення судового засідання для вирішення питання, яке постало до розгляду, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України Про виконавче провадження, у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема виконавчих написів нотаріусів.

За приписами ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового оскарження.

Звернення до адміністративного суду реалізовується шляхом пред`явлення відповідного адміністративного позову, відкриття провадження у адміністративній справі та прийняттям адміністративним судом постанови, яка після набрання законної сили, підлягає примусовому виконанню шляхом видачі виконавчого листа та пред`явлення його до примусового виконання.

Розділом IV КАС України регламентовані процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Так, згідно з ч. 1 ст. 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

З огляду на правову конструкцію зазначеної норми, положення ст. 379 КАС України стосовно заміни сторони виконавчого провадження застосовуються лише у разі, якщо таке виконавче провадження спрямоване на виконання судового рішення, прийнятого у відповідній адміністративній справі, яке набрало законної сили та за яким видано виконавчий лист. Можливості розгляду за правилами адміністративного судочинства питання заміни сторони у виконавчому провадженні, яке відкрито не на підставі судового рішення, КАС України не передбачає.

Разом з тим, заявник звернувся до адміністративного суду із заявою, в якій просить суд замінити стягувача у виконавчому провадженні, яке відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса, а не на підставі судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Згідно з ч. 1 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

За приписами ч. 2 ст. 446 Цивільного процесуального кодексу України в редакції, яка є чинною з 15 грудня 2017 року, процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Отже, Цивільним процесуальним кодексом, на відміну від Кодексу адміністративного судочинства, з 15 грудня 2017 року передбачена можливість заміни сторони виконавчого провадження не лише при виконанні рішення суду у цивільній справі, але й при виконанні рішень інших органів та їх посадових осіб.

Таким чином, вимога про заміну сторони виконавчого провадження (боржника) у виконавчому провадженні №58601405 не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки нормами Кодексу адміністративного судочинства України передбачено лише вирішення питань, пов`язаних саме з виконанням судових рішень в адміністративних справах, тоді як питання щодо заміни сторони у даному виконавчому провадженні підлягає вирішенню за нормами ч. 2 ст. 446 Цивільного процесуального кодексу України.

При цьому, посилання заявника на судову практику (рішення Верховного Суду по справі №6-122цс13) є безпідставними, оскільки в цій справі спір вирішувалась за нормами ЦК України. Крім того, на час спірних відносин, що викладені у вказані постанові Верховного Суду діяла норма КАС України у попередніх редакціях, що на відміну від статті 379 КАС України в редакції з 15 грудня 2017 року не містили застереження про подання заяви до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Одночасно і ЦПК України в редакції до 15 грудня 2017 року не містив норми, аналогічній ч. 2 ст. 446, яка діє з 15 грудня 2017 року.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що питання заміни сторони виконавчого провадження при виконанні виконавчого напису нотаріуса від 05.02.2019 р. №2874 віднесене до юрисдикції місцевих загальних судів за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса в порядку цивільного судочинства за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно ч.2 ст. 167 КАС України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

З урахуванням вказаних вище правових норм, оскільки статтею 379 КАС України не передбачено вирішення адміністративними судами питання про заміну сторони у виконавчому провадженні, яке відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса, суд доходить висновку про повернення заяви без розгляду на підставі ст.167 КАС України як такої, що є безпідставною та необґрунтованою.

Суд звертає увагу на складову, закріплену у статті 6 Конвенції - вимогу щодо законності суду, тобто суду, встановленого законом. Це поняття включає організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції) складову. Порушення під час визначення юрисдикції суду безумовно призводить до порушення права на справедливий суд.

Відповідно до статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Таким чином, повноваження кожного органу законодавчої, виконавчої та судової влади не є безмежними, а визначаються Конституцією та законами України.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Керуючись ст. ст. 90, 167, 248, 294, 379 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником на підставі виконавчого напису нотаріуса від 05.02.2019 р. №2874 про стягнення заборгованості по кредитному договору №630081751 в загальній сумі 7478,76 грн., - повернути заявнику без розгляду.

Копію ухвали разом із заявою та всіма додатками до неї надіслати позивачеві.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова