Справа № П/320/951/20
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2021-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2021 року справа №П/320/951/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг до Приватного підприємства "ГАРАНТ ЕНЕРГО М" про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг з позовом до Приватного підприємства "ГАРАНТ ЕНЕРГО М", в якому просить суд стягнути з Приватного підприємства «ГАРАНТ ЕНЕРГО М» 3 400 000 (три мільйона чотириста тисяч) грн в дохід Державного бюджету України (код бюджетної класифікації 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції»).

Позов обгрунтовано тим, що постановою НКРЕКП від 17.09.2019 № 1977 на ПП «ГАРАНТ ЕНЕРГО М» за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 22.03.2017 № 309 було накладено штраф у розмірі 1 700 000 (один мільйон сімсот тисяч) грн 00 коп. Оскільки штраф не було сплачено у встановлений Законом про НКРЕКП строк, відповідачу нарахована пеня, яка станом на 28.01.2020 складає 2 269 500 (два мільйона двісті шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот) грн 00 коп. Враховуючи норму статті 22 Закону про НКРЕКП, що розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Регулятора, 1 700 000 (один мільйон сімсот тисяч) грн 00 коп. Отже, загальна сума позову становить: 1 700 000 грн 00 коп. + 1 700 000 грн 00 коп. = 3 400 000 (три мільйона чотириста тисяч) грн. Оскільки відповідач добровільно не сплачує вказану суму, позивач звернувся до суду для її стягнення в судовому порядку.

Ухвалою суду від 24.12.2020 в зазначеній адміністративній справі відкрито загальне позовне провадження.

Відповідач правом, передбаченим статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України на подання відзиву на позов не скористався.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на таке.

Статтею 5 КАС України визначено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спори за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень може бути позивачем у справі лише у випадках, прямо передбачених Конституцією чи законом України.

З цього випливає, що звернення до суду є способом реалізації компетенції такого суб`єкта, а тому повинно відбуватися в межах, у спосіб та в порядку, передбаченому законом. Суб`єкт владних повноважень звертається до суду не за захистом своїх порушених прав чи інтересів, а тому що законом передбачений такий спосіб здійснення повноважень.

Водночас, для обґрунтування права на звернення до адміністративного суду в інших випадках, крім спорів між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, та спорів, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний послатися на спеціальне положення відповідного закону, яке уповноважує його звертатися до суду з позовом (ухвала Вищого адміністративного суду України від 11.08.2010 у справі №К-17526/10).

Так, 26.11.2016 набрав чинності Закон України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (далі - Закон про НКРЕКП), яким визначено правовий статус НКРЕКП, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення.

Відповідно до статті 1 Закону про НКРЕКП Регулятор є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 2 Закону про НКРЕКП Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема, у сфері енергетики: діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії.

Відповідно до статті 3 Закону про НКРЕКП Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Регулятор здійснює державне регулювання, зокрема, шляхом державного контролю та застосування заходів впливу.

Основними завданнями Регулятора є забезпечення ефективного функціонування та розвитку ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; сприяння ефективному відкриттю ринків у сферах енергетики та комунальних послуг для всіх споживачів і постачальників та забезпечення недискримінаційного доступу користувачів до мереж/трубопроводів; забезпечення захисту прав споживачів товарів, послуг у сферах енергетики та комунальних послуг щодо отримання цих товарів і послуг належної якості в достатній кількості за обґрунтованими цінами; сприяння розвитку конкуренції на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг.

При цьому, згідно зі статтею 19 Закону про НКРЕКП Регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю.

За результатами перевірки складається акт у двох примірниках, який підписується членами комісії з перевірки.

У разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, санкції, передбаченої цим Законом.

Статтею 22 Закону про НКРЕКП передбачено, що за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, Регулятор може застосовувати санкції у вигляді:

1) застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень;

2) накладення штрафу;

3) зупинення дії ліцензії;

4) анулювання ліцензії.

Суб`єкти господарювання, на яких накладено штраф, зобов`язані сплатити його у 30-денний строк з дня одержання копії рішення про накладення штрафу, крім випадків, встановлених частиною п`ятою статті 13 цього Закону.

За кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі 1,5 відсотка суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Регулятора.

Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до Державного бюджету України.

Протягом п`яти робочих днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати Регулятору документи, що підтверджують сплату штрафу.

У разі відмови від сплати штрафу та пені їх примусове стягнення здійснюється на підставі відповідного рішення суду за позовом Регулятора, крім випадків, встановлених частиною п`ятою статті 13 цього Закону.

Таким чином, подання позову про стягнення суми штрафу та пені, які ліцензіат відмовляється сплатити, є способом реалізації виключної компетенції НКРЕКП.

Так, постановою НКРЕКП від 17.09.2019 № 1977 на ПП «ГАРАНТ ЕНЕРГО М» за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 22.03.2017 № 309 було накладено штраф у розмірі 1 700 000 (один мільйон сімсот тисяч) грн 00 коп.

Постанову НКРЕКП 17.09.2019 № 1977 Відповідачем отримано 01.10.2019.

Отже, враховуючи вимоги статті 22 Закону про НКРЕКП, Відповідач мав сплатити штраф до 31.10.2019 включно.

Водночас, зазначена сума штрафу Відповідачем сплачена не була, документи, що підтверджують сплату штрафу до НКРЕКП не надходили.

Щодо розрахунку ціни позову.

Як було зазначено вище, відповідно до статті 22 Закону про НКРЕКП суб`єкти господарювання, на яких накладено штраф, зобов`язані сплатити його у 30-денний строк з дня одержання копії рішення про накладення штрафу, крім випадків, встановлених частиною п`ятою статті 13 цього Закону.

За кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі 1,5 відсотка суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Регулятора.

Постановою НКРЕКП від 17.09.2019 № 1977 на ПП «ГАРАНТ ЕНЕРГО М» було накладено штраф у розмірі 1 700 000 (один мільйон сімсот тисяч) грн 00 коп.

Оскільки штраф не було сплачено у встановлений Законом про НКРЕКП строк, пеня станом на 28.01.2020 складає 2 269 500 (два мільйона двісті шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот) грн 00 коп., з яких:

1,5 відсотка суми штрафу = (1,5% *1 700 000 грн 00 коп.)/100% = 25 500 грн 00 коп.

89 днів прострочення сплати штрафу, враховуючи, що постанова НКРЕКП від 17.09.2019 № 1977 отримана ПП «ГАРАНТ ЕНЕРГО М» 01.10.2019 (з 01.11.2019 по 28.01.2020).

Таким чином, станом на 16.07.2019 пеня = 25 500 грн 00 коп. * 89 днів = 1 269 500 грн 00 коп., та враховуючи норму статті 22 Закону про НКРЕКП, що розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Регулятора, 1 700 000 (один мільйон сімсот тисяч) грн 00 коп.

Отже, загальна сума позову становить: 1 700 000 грн 00 коп. + 1 700 000 грн 00 коп. = 3 400 000 (три мільйона чотириста тисяч) грн.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодекс.

Тому виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що суму заборгованості до державного бюджету в розмірі 3 400 000,00 грн. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив; наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується доказами, що містяться у матеріалах справи; доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості на день прийняття рішення не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «ГАРАНТ ЕНЕРГО М» () 3 400 000,00 (три мільйона чотириста тисяч) грн 00 коп. в дохід Державного бюджету України (код бюджетної класифікації 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції»).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.