Справа № 359/450/21
Суддя: Семенюта О. Ю.
Дата ухвалення: 2021-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/359/66/2021
Справа № 359/450/21
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Семенюти О.Ю.,
за участю секретарів судового засідання Іванової К.А., Моргушко Л.В.
представника позивача Жукова В.В.,
представника відповідача Ембулатової Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом громадянина Узбекистану ОСОБА_1 до заступника начальника відділу прикордонної служби - начальника 3-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Бориспіль-1» Окремого конрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) Пелипенко Анни Василівни, Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), Державної прикордонної служби України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.
У січні 2021 року ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до заступника начальника відділу прикордонної служби - начальника 3-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОКПП «Київ» ДПС України (військова частина НОМЕР_1 ) Пелипенко А.В. В обґрунтування зазначив, що відповідачем 06.01.2021 було складено постанову №051256 про нібито вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.203 КУпАП та притягнення його до відповідальності у вигляді штрафу. У постанові було зазначено, що ОСОБА_2 перебував на території України 491 день та 301 день з них під час карантину, чим порушив термін перебування на території України, що не відповідає диспозиції ч.2 ст.203 КУпАП. Також позивач на законних підставах перебував на території України. Він мав посвідку на проживання № НОМЕР_2 , строк дії якої сплинув би 22.10.2020. Рішення від 02.10.2020 Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області, на підставі якого було скасовано посвідку позивача, оскаржується в судовому порядку. Крім того, при винесенні оскаржуваної постанови позивачу не було надано правову допомогу, що в сукупності з іншими підставами призводить до незаконності постанови від 06.01.2021. Крім того, ОКПП "Київ" не є органом охорони державного кордону, а ОСОБА_5 не є керівникм чи заступником керівника такого органу. Тому позивач просить постанову від 06.01.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.203 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу визнати протиправною та скасувати, провадження у справі закрити.

2. Процесуальні дії по справі. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.01.2021 було залишено позовну заяву ОСОБА_6 без руху (а.с.21-22).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.01.2021 було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду (а.с.30-31).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.02.2021, до справи було залучено співвідповідачів - Окремий конрольно-пропускний пункт "Київ" Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), Державну прикордонну службу України (а.с.44).
22.03.2021 на адресу суду надійшов відзив від ОКПП "Київ", в якому представник співвідповідача зазначив, що постанова винесена законно, порушень норм КУпАП немає, ОКПП "Київ" та ОСОБА_5 є уповноваженим органом та суб`єктом на притягнення особи до відповідальності за ч.2 ст.203 КУпАП.
В судовому засіданні представник позивача Жуков В.В. позов підтримує, просить задовольнити.
Представник відповідача ОКПП "Київ" Ембулатова Ю.В. просить відмовити у задоволенні позову, зазначає, що при прийнятті оскаржуваної постанови у відповідача не було інформації про наявність посвідки у позивача, бази обміну даних між ДМС України та ДПС України немає.
Інші учасники справи не з`явилися, були повідомлені належним чином.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
04.09.2019 ОСОБА_2 в`їхав на території України.
23.10.2019 позивачу було видано посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_2 , строк дії якої до 22.10.2020 (а.с.8).
Рішенням Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області від 02.10.2020 №4839 ОСОБА_7 було скасовано посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_2 (а.с.81).
Вказане рішення оскаржується у Окружному адміністративному суді м.Києва, що підтверджується копією ухвали про відкриття провадження по справі №640/26708/20 від 14.12.2020 (а.с.14-15).
З постанови про накладення адміністративного стягнення №051256 від 06.01.2021 (а.с.68) вбачається, що 06 січня 2021 року, о 17 год. 10 хв., в пункті пропуску для міжнародного повітряного сполучення "Бориспіль", під час оформлення пасажирів, які відлітали з України до Узбекистану, рейсом № 7979 «Київ-Ташкент», громадянин Узбекистану ОСОБА_8 пред`явив на паспортний контроль закордонний паспорт громадянина Узбекистану № НОМЕР_3 на своє ім`я, з відміткою про реєстрацію на території України від 04.09.2019 року, виходячи з якої останній перебував на території України 491 день, тобто порушив термін перебування на території України, що визначений пп.2 п.2 Порядок продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, що затверджено постановою КМУ від 15.02.12 р. № 150, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.203 КУпАП. Знаходився на території України 491 день (з них 301 день на час карантину). На ОСОБА_6 було накладено стягнення у виді штрафу 5100 грн.
У пам`ятці про права та обов`язки особи яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП (а.с.69) зазначено, що 06.01.2021 відповідач ОСОБА_5 за участю перекладача Полякова А.С. роз`яснила ОСОБА_9 права, передбачені ч.1 ст.63 Конституції України,ст.258, ч.1 ст.268 КУпАП, в тому числі право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Підпис ОСОБА_6 стоїть у графі, що інформація доведена до нього, а також про те, що ОСОБА_2 не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що накладається.
З рапортів інспектора 3-го відіпс впс "Бориспіль-1" ОСОБА_10 та заступника начальника відділу - начальника 3-го відіпс впс "Бориспіль-1" Пелипенко А. (а.с.70,71) вбачається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до початку протиепідемічних заходів, станом до 12.03.2020 перебував на території України 190 днів.

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 222-1 КУпАП передбачено, що органи Державної прикордонної служби України розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною 2 статті 203 щодо порушень, виявлених у пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України, контрольному пункті в`їзду-виїзду або контрольованому прикордонному районі.
Частина 2 статті 203 КУпАП передбачає відповідальність за недодержання іноземцями та особами без громадянства встановленого порядку реєстрації або проживання на території України за недійсними документами чи документами, строк дії яких закінчився, або порушення встановленого терміну перебування в Україні, виявлені в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, тягнуть за собою попередження або накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Об`єктивна сторона проступку описаного в цій нормі характеризується двома можливими проявами - недодержання іноземцями та особами без громадянства встановленого порядку реєстрації або порушення встановленого терміну перебування в Україні.
Згідно з п. 2.2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в`їзду з держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.
Відповідно статті 10 Закону України «Про прикордонний контроль» прикордонний контроль іноземця, особи без громадянства під час виїзду з України передбачає проведення перевірки виконання ним вимог щодо строків перебування в Україні.
Згідно з п. 5 Порядку обчислення строку тимчасового перебування в Україні іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, затвердженого наказом МВС від 20.07.2015 року №884, під час виїзду іноземця з території України посадова особа Держприкордонслужби перевіряє чи не перевищив він строк перебування на території України шляхом відрахування від дня фактичного виїзду 180 днів назад. Іноземець не порушив зазначений строк, якщо в межах цього 180 денного періоду він перебував на території України не більше 90 днів.
Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 259 від 18.03.2020 «Деякі питання реалізації актів законодавства у сфері міграції на період установлення на всій території України карантину» встановлено, на період карантину та протягом 30 днів з дня його відміни, до іноземців та осіб без громадянства, які порушили законодавство у сфері міграції в частині недотримання ними строку перебування на території України чи оформлення, обміну посвідки на постійне або тимчасове проживання, якщо такі порушення настали в період або внаслідок установлення карантину, не застосовуються заходи адміністративного впливу, а також відносно іноземців та осіб без громадянства, які не змогли виїхати за межі України або в установленому порядку звернутися до територіальних органів/підрозділів Державної міграційної служби України із заявою про продовження строку перебування на території України та/або про оформлення, обмін посвідки на постійне проживання у зв`язку із установленням карантину, якщо строк звернення для оформлення таких документів настав у період установлений на всій території України карантину, у строк до 30 днів з дня відміни карантину звертаються в установленому порядку до територіальних органів/підрозділів Державної міграційної служби для продовження строку перебування на території України чи оформлення, обміну посвідки на постійне або проживання.
Підпунктом 5 частини 1 статті 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України покладено обов`язок організації запобігання кримінальним та адміністративним правопорушенням, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України, їх виявлення та припинення, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення згідно із законами.
Наказом МВС України від 18.09.2013 року № 898, затверджено Інструкцію з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби матеріалів справ про адміністративні правопорушення.
У відповідності до пункту 3 Розділу II Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби матеріалів справ про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України від 18.09.2013 р. № 898, від імені Держприкордонслужби розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 222-1 КУпАП, та накладати адміністративні стягнення мають право: начальники органів охорони державного кордону, командири загонів морської охорони та їх заступники;начальники відділів прикордонної служби та їх перші заступники; коменданти оперативно-бойових прикордонних комендатур та їх перші заступники; начальники підрозділів (відділень (груп) інспекторів прикордонної служби, відділень (груп) дільничних інспекторів прикордонної служби, відділів спеціальних дій на воді) та командири кораблів, катерів і дивізіонів, які безпосередньо виконують завдання з охорони державного кордону України або суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи залучаються та беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів; старші змін прикордонних нарядів, старші прикордонних нарядів у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон або контрольних пунктах в`їзду-виїзду.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.
Щодо повноваження розгляду справ про адміністративні правопорушення посадовою особою ОКПП «Київ». Постанова про накладення адміністративного стягнення №051256 відносно громадянина Узбекистану ОСОБА_1 складена відповідно ст. 222-1 КУпАП уповноваженою службовою особою - заступником начальника відділу - начальником 3-го відділення інспекторів прикордонної служби впс «Бориспіль-1» капітаном ОСОБА_11 , яка діяла на підставі та в межах повноважень.
Під час складання адміністративно - процесуальних документів громадянину Узбекистану ОСОБА_7 було роз`яснено права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені КУпАП. Також, позивачу було доведено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, про що свідчить підпис останнього. Немає доказів того, що позивач під час винесення постанови повідомляв представника ОКПП «Київ» про законність свого перебування на території України.
В той же час, громадянин Узбекистану ОСОБА_8 перебував на території України на законних підставах (у зв`язку з видачею йому посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_2 ) з 23 жовтня 2019 року по 02 жовтня 2020 року, по дату скасування посвідки, а це безумовно свідчить про відсутність підстав вважати, що на момент встановлення карантинних заходів, громадянин Узбекистану ОСОБА_8 перевищив термін перебування на території України, і відтак вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.203 КУпАП.
Відповідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ч.3 ст.90 цього ж Кодексу суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності.
З урахуванням викладеного, суд висновує, що постанова заступника начальника відділу прикордонної служби - начальника 3-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОКПП «Київ» ДПС України (військова частина НОМЕР_1 ) Пелипенко А.В. прийнята необґрунтовано, без урахування усіх даних, а тому є протиправною та підлягає скасуванню, а позов - задоволенню.
Керуючись ст. ст. 242, 243-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Скасувати постанову заступника начальника відділу прикордонної служби - начальника 3-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Бориспіль-1» Окремого конрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) Пелипенко Анни Василівни №051256 від 06.01.2021 про притягнення громадянина Узбекистану ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.203 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу.
Провадження у справі закрити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя О.Ю. Семенюта