Справа № 160/6065/20
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2021-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 червня 2021 року

Київ

справа №160/6065/20

провадження №К/9901/19865/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Жука А. В., Радишевської О. Р.,

перевіривши касаційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

у с т а н о в и в :

28 травня 2021 року зазначену скаргу подано засобами поштового зв`язку.

31 травня 2021 року скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

З матеріалів касаційної скарги й ухвалених у цій справі рішень убачається таке.

Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення №183 від 10 квітня 2020 року кадрової комісії №1 про неуспішне проходження ОСОБА_1 за результатами складання у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону;

визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Дніпропетровської області №422-к від 30 квітня 2020 року про звільнення позивача на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 14 травня 2020 року;

поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів Службою Безпеки України та Державною; прикордонною службою України прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури;

стягнути з прокуратури Дніпропетровської області на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу за кожен місяць вимушеного прогулу пропорційно середньому заробітку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року рішення суду першої інстанції скасовано, позовні вимоги задоволено частково:

визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Дніпропетровської області №422-к від 30 квітня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 14 травня 2020 року;

поновлено позивача на посаді, рівнозначній посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури в Дніпропетровській обласній прокуратурі з 15 травня 2020 року;

стягнуто з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15 травня 2020 року включно по 21 квітня 2021 року включно у розмірі 242230,40 гривень з відповідним відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, Дніпропетровська обласна прокуратура подала касаційну скаргу.

Касаційну скаргу подано з підстав, передбачених пунктами 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме: автор зауважує, що суд апеляційної інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення в частині визнання протиправним та скасування наказу у зв`язку з відсутністю факту ліквідації, реорганізації чи скорочення штату у прокуратурі Дніпропетровської області не врахував висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 26 листопада 2020 року у справі № 200/13482/19-а, відповідно до якого саме подання прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури у встановлений строк заяви до Генерального прокурорам про переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури та про намір у зв`язку з цим пройти атестацію в силу вимог пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» є підставою для звільнення з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру», що є таким самим юридичним фактом як і рішення кадрової комісії про неуспішне проходження прокурором атестації.

Крім того, скаржник посилається на неврахування судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування статті 235 Кодексу законів про працю України при поновленні працівника саме на попередній роботі, а не у новоствореному органі, викладений у постановах Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 640/18679/18, від 23 грудня 2020 року у справі № 813/7911/14, від 09 грудня 2020 року у справі № 826/18134/14, від 19 листопада 2020 року у справі № 826/14554/18, від 07 липня 2020 року у справі № 811/952/15, від 19 травня 2020 року у справі № 9901/226/19, від 15 квітня 2020 року у справі № 826/5596/17, від 22 жовтня 2019 року у справі № 816/584/17, від 12 вересня 2019 року у справі № 821/3736/15-а, від 09 жовтня 2019 року у справі № П/811/1672/15, від 22 травня 2018 року у справі № П/9901/101/18.

Автор касаційної скарги зазначає, що судом апеляційної інстанції не враховано висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 804/958/16, відповідно до якого на підставі статті 235 Кодексу законів про працю України у разі встановлення незаконного звільнення суд обмежений правами щодо поновлення такого працівника на посаді, а саме суд може поновити таку особу лише на роботі, з якої працівника було звільнено.

Водночас, автор касаційної скарги стверджує про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування пункту 7 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» щодо визначеного цим Законом імперативу про можливість переведення прокурорів до регіональних прокуратур лише у разі успішного проходження атестації, пунктів 9, 13, 17 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» указаного Закону, а також щодо застосування підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону як визначеної ним підстави для звільнення прокурорів.

Проаналізувавши підстави, на яких подана касаційна скарга у цій справі, Верховний Суд погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року.

Відтак, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Одночасно в касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року.

Відповідно до пунктів 2 та 5 частини першої статті 340 КАС України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує письмово заявлені клопотання учасників справи та інші питання, необхідні для касаційного розгляду справи.

За приписами частини третьої статті 334 КАС України якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Керуючись статтями 328 - 332, 334, 335, 338, 340 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Відкрити касаційне провадження за скаргою Дніпропетровської обласної прокуратури на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року у справі № 160/6065/20.

2. Витребувати з Дніпропетровського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи № 160/6065/20.

3. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

4. Установити строк у п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.

6. Установити строк у п`ять днів з моменту отримання копії даної ухвали для подання учасниками справи своїх міркувань або заперечень щодо заявленого Дніпропетровською обласною прокуратурою клопотання про зупинення виконання оскаржуваної постанови.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді А. В. Жук

О. Р. Радишевська