Справа № 280/7373/20
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 червня 2021 року м. Дніпросправа № 280/7373/20
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.01.2021 р.(суддя Стрельнікова Н.В.) по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 р. ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому позивач просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо викладеної у повідомленні 0800-0216-8/20940 від 15 травня 2020р., у листі 3890-3771/Б-02/8-0800/20 від 20 травня 2020р. відмови ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 18 лютого 2020 року та у виплаті недоплаченого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Довідки Територіального управління державної судової адміністрації в Запорізькій області від 17 березня 2020р. № 08-02/980, в розмірі 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 18 лютого 2020 року та виплатити недоплачене щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 , відповідно до Довідки Територіального управління державної судової адміністрації в Запорізькій області від 17 березня 2020р. № 08-02/980, в розмірі 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці..

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2021 р. позов задоволений повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, де просив скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.02.2021 р., ухвалити нове рішенням, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неправильно встановлені фактичні обставини справи в частині щодо визначення відсоткового розміру виплати та наявності обмежень граничного розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці, не ретельно досліджені наявні докази та дано неналежну оцінку, в результаті чого прийняте незаконне та необґрунтоване рішення.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної в зв`язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди працюючого судді.

27.04.2020 позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці. До заяви позивач додав довідку Територіального управління Державної судової адміністрації від 17.03.2020 № 08-02/980 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Листами Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 0800-0216-8/20940 від 15.05.2020, № 3890-3771/Б-02/8-0800/20 від 25.05.2020 повідомлено ОСОБА_1 про відсутність підстав для проведення перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до приведення положень законодавства України у відповідність до рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020.

02.06.2016 р. прийнятий Закон України «Про судоустрій і статус суддів № 1404-У111, в зв`язку з чим втратив чинність Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. № 2453-У1.

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р., зокрема, встановлено, що « 25. Право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону».

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень пунктів 4, 7, 8, 9, 11, 13, 14, 17, 20, 22, 23, 25 розділу XII „Прикінцеві та перехідні положення Закону України „Про судоустрій і статус суддів від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ, від № 2-р/2020 від 18.02.2020 р., 2. Визнано такими, що не відповідає Конституції України (є неконституційними), положення розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року № 1402-VIII зі змінами:, зокрема, пункт 25.

3.Положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року № 1402-VIII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Крім того, у зазначеному рішенні Конституційний суд вказав, що « 16. Право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України).

Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 листопада 2013 року № 10-рп/2013 ).

Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом; такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці; право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості; щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу; конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя; конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання); статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя (абзаци п`ятий, шостий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013 ).

Конституційний Суд України зазначає, що розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів, які не проходили оцінювання за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності та вийшли у відставку, відрізняється від розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які вийдуть у відставку після успішного проходження такого оцінювання.

Отже, судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесятип`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом № 1402.

Конституційний Суд України вважає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

17. Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402 різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України».

Отже, з врахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що починаючи з 19.02.2020 р. (після ухвалення Конституційним Судом України рішення № 2-р/2020 від 18.02.2020) у позивача виникло право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці і порядок обчислення його щомісячного довічного грошового утримання повинен здійснюватися із застосуванням положень статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-У111,зокрема, частини 3 і 4.

Так, статтею 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-У111, передбачено, що « 3. Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

4. У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання».

Як вбачається з розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України 02.06.2021 р. № 08-03/2449, його стаж складає 28 років 1 місяць.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , відповідно частин 3,4 статті 142 Закону України № 1402-У111, необхідно врахувати 66 відсотків винагороди судді, який працює на відповідній посаді (28 років стажу судді, з яких 20 років 50% і 8 років по 2% за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років, що становить 16%) з врахуванням виплачених сум.

За вказаних обставин, судова колегія вважає, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року має бути змінено в частині помилкового визначення судом першої інстанції відсотків винагороди працюючого судді на відповідній посаді в 90%, з визначенням для проведення перерахунку і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 замість 90 відсотків 66 відсотків винагороди працюючого судді на відповідній посаді, та зазначенням в абзаці другому та третьому резолютивної частини рішення Запорізького окружного адміністративного суду замість 90 відсотків 66 відсотків винагороди працюючого судді на відповідній посаді. Разом з тим, в іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року повинно бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року змінити в частині визначення відсотків винагороди працюючого судді на відповідній посаді, визначивши для проведення перерахунку і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 замість 90 відсотків 66 відсотків винагороди працюючого судді на відповідній посаді, та зазначити в абзаці другому та третьому резолютивної частини рішення Запорізького окружного адміністративного суду замість 90 відсотків 66 відсотків винагороди працюючого судді на відповідній посаді.

В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 січня залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова