Справа № 414/410/21
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

08 червня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 414/410/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної ради про визнання протиправним несвоєчасного оприлюднення проекту рішення,

ВСТАНОВИВ:

23.03.2021 з Кремінського районного суду Луганської області до Луганського окружного адміністративного суду за підсудністю надійшли матеріали позову ОСОБА_1 (далі - позивач) до Новоайдарської селищної ради (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати противоправним несвоєчасне оприлюднення проекта рішення Новоайдарською селищною радою восьмого скликання, по прийнятому Новоайдарською селищною радою рішенню № 5/7 від 14.01.2021.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що з офіційного сайту відповідача позивач дізнався про те, що 14.01.2021 Новоайдарська селищної рада восьмого скликання на 5 сесії прийняла рішення № 5/7 по питанню позивача.

На сторінці офіційного сайту відповідача проекти рішень 5 сесії Новоайдарської селищної ради оприлюднено 13.01.2021.

Інформація оприлюднена ними пізніше як за 10 робочих днів до дати її розгляду з метою прийняття.

Позивач вважає, що Новоайдарська селищна рада порушила Закону України «Про доступ до публічної інформації», що стало підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 29.03.2021 позовну заяву було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

12.04.2021 позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 16.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

05.05.2021 від Новоайдарської селищної ради до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач посилається на таке.

Відповідно до пунктів 9, 10 статті 13 Регламенту Новоайдарської селищної ради VIII скликання, затвердженого рішенням Новоайдарської селищної ради від 16.12.2020 № 2/2, рішення про скликання сесії, в тому числі позачергової, оформлюється розпорядженням селищного голови, яке доводиться до відома депутатів і населення не пізніше як за десять днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніше як за день із зазначенням часу скликання та питань, які передбачається внести на розгляд селищної ради. Ця інформація оприлюднюється на офіційному сайті селищної ради або у інший спосіб, визначений Регламентом Новоайдарської селищної ради та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» і частиною 1 статті 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

В даному випадку проводилася позачергова сесія, до питань якої було включено й питання виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду по справі № 360/3862/20 від 21.12.2020, адже статтею 129-1 Конституції України передбачено «Судове рішення є обов`язковим до виконання». В рішенні суду не було зазначено про запрошення або оповіщення в індивідуальному порядку про проведення сесії селищної ради, особи відносно якої розглядається питання.

Враховуючи той факт, що Новоайдарська селищна рада, як і всі інші ради на території України, перебуває у стані реформ місцевого самоврядування та здійснює передбачені законодавством заходи щодо безперебійного функціонування освіти, медицини та інших комунальних установ і закладів, а також ситуацію з збільшення захворюваності населення на COVID-19 (SARS-СоV-2, 2019-nСоV), було видано Розпорядження «Про проведення п`ятої позачергової сесії Новоайдарської селищної ради», яке опубліковано на сайті селищної ради 11.01.2021 (підтверджується скріншотом з сайту Новоайдарської селищної ради) відповідно до статті 13 Регламенту та пункту 3 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Пунктом 2 статті 14 Регламенту передбачено, що позачергова сесія селищної ради скликається для розгляду невідкладних питань або надзвичайних ситуацій, тому проект рішення публікується не пізніше ніж за день до проведення сесії.

Крім того, у своїй уточненій позовній заяві позивач зазначає, що він зайшов на офіційний сайт Новоайдарської селищної ради по публічну інформацію, але коли саме, він туди зайшов, свідомо зазначає 14.01.2021, що, на думку відповідача, саме по собі не дає визначити дату відрахування його нібито порушеного права на доступ до публічної інформації та визначити, чи були вони дійсно порушені.

Проте, згідно доданого скріншоту до уточненої позовної заяви позивача, можна побачити, що сайт він відвідав 08.04.2021, що підтверджує, що права позивача не порушені, а вимоги про відновлення нібито порушених його прав надумані.

Рішення п`ятої позачергової сесії були викладені на сайті селищної ради відповідно до Регламенту Новоайдарської селищної ради, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Тому відповідач вважає вимоги позивача безпідставними, не обґрунтованими, надуманими, такими, що не відповідають дійсності.

На підставі викладеного відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі (арк. спр. 35-38).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 у справі № 360/3862/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення шістдесят дев`ятої сесії Новоайдарської селищної ради сьомого скликання № 69/1 від 10.09.2020 «Про повторний розгляд заяви від 29.09.2017 про надання земельної ділянки загальною площею 16,1804 га у користування для ведення фермерського господарства на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду по справі № 360/2227/20 від 14.08.2020». Зобов`язано Новоайдарську селищну раду на найближчій сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.09.2017 про надання земельної ділянки загальною площею 16,1801 га в тому числі: земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 10,4611 га кадастровий номер :51:001:0182, земельна ділянка № НОМЕР_2 площею 5,7193 га кадастровий номер :51:001:0183, у користування для ведення фермерського господарства, з урахуванням висновків суду. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (арк. спр. 45-52).

Згідно з розпорядженням Новоайдарського селищного голови від 11.01.2021 № 1 «Про проведення п`ятої позачергової сесії Новоайдарської селищної ради» скликано п`яту позачергову сесію Новоайдарської селищної ради восьмого скликання о 10-00 14 січня 2021 року, до порядку денного якої включено, зокрема, питання про повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 29.09.2017 про надання земельної ділянки площею 16,1801 га у користування для ведення фермерського господарства на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду по справі № 360/3862/20 від 21.12.2020 (арк. спр. 53).

На п`ятій позачерговій сесії Новоайдарської селищної ради восьмого скликання 14.01.2021 прийнято рішення № 5/7 «Про повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 29.09.2017 про надання земельної ділянки загальною площею 16,1804 га у користування для ведення фермерського господарства на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду по справі № 360/3862/20 від 21.12.2020» (арк. спр. 25).

Вирішуючи спір по суті, суд керується таким.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка підписана від імені України 06 листопада 1996 року в м. Страсбурзі, ратифікована Законом України від 15 липня 1997 року № 452/97-ВР «Про ратифікацію Європейської хартії місцевого самоврядування» та відповідно до частин першої, п`ятої статті 6 КАС України є міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу.

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно з частинами першою, восьмою статті 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Частиною одинадцятою статті 59 Закону № 280/97-ВР визначено: акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Відповідно до частини третьої статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Вимоги цієї частини щодо строку оприлюднення не застосовуються до проектів рішень органів місцевого самоврядування, спрямованих на надання адміністративних послуг, якщо це призведе до порушення встановленого законом строку надання відповідної адміністративної послуги.

Рішенням Новоайдарської селищної ради восьмого скликання від 16.12.2020 № 2/2 затверджено Регламент Новоайдарської селищної ради восьмого скликання (далі - Регламент) (арк. спр. 55-62).

Відповідно до пункту 10 статті 13 Регламенту Рішення про скликання сесії селищної ради доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день із зазначенням часу скликання та питань, які передбачається внести на розгляд селищної ради. Ця інформація оприлюднюється на офіційному сайті селищної ради або у інший спосіб, визначений ч. 1 ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Пунктом 11 цієї статті визначено, що проєкти рішень селищної ради оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проєкти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Згідно зі статтею 16 Регламенту проєкти рішень селищної ради з питань, що вносяться на розгляд чергової сесії ради, оформлені відповідно до вимог діловодства ради та її виконавчого комітету, надаються їх ініціаторами секретареві ради не пізніше, ніж за 11 днів до пленарного засідання ради. Проєкти подаються в паперовому вигляді та на електронних носіях.

Як установлено судом, розпорядження про проведення п`ятої позачергової сесії Новоайдарської селищної ради, на розгляд якої було поставлено питання щодо повторного розгляду заяви позивача про надання земельної ділянки, винесено Новоайдарським селищним головою 11.01.2021.

Таким чином, відповідачем не було дотримано вимоги закону про оприлюднення проекту рішення щодо питання позивача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дати його розгляду.

Відповідачем також не було доведено, що мав місце невідкладних випадок, визначений законом, внаслідок чого проект рішення ради було оприлюднено менше ніж за 10 днів до дати його розгляду.

Проте, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 5 КАС України судовому захисту підлягає саме порушене право особи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, у Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, установлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 поняття «порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в цьому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

У постанові Верховного Суду України від 23 травня 2017 року у справі № 800/541/16 підкреслено, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

З огляду на вимоги статей 2, 5 КАС України об`єктом судового захисту в адміністративному судочинстві є не будь-який законний інтерес, а порушений суб`єктом владних повноважень.

Для визначення інтересу як об`єкта судового захисту в порядку адміністративного судочинства, окрім загальних ознак інтересу, він повинен містити спеціальні, визначені КАС України. Якщо перша група ознак необхідна для віднесення тієї чи іншої категорії до інтересу, то друга - дозволяє кваліфікувати такий інтерес як об`єкт судового захисту в адміністративному судочинстві.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово застосовував критерії, які дозволяють виявити наявність або відсутність охоронюваного законом інтересу в особи, яка звертається за судовим захистом. Судовому захисту в адміністративному судочинстві підлягає законний інтерес, який:

- має правовий характер, тобто перебуває у сфері правового регулювання, але виходить за межі суб`єктивного права;

- пов`язаний з конкретним матеріальним або нематеріальним благом;

- є визначеним. Благо, на яке спрямоване прагнення, не може бути абстрактним або загальним. У позовній заяві або скарзі особа повинна зазначити, який саме її інтерес порушено та в чому він полягає;

- є персоналізованим (суб`єктивним). Тобто належить конкретній особі - позивачу або скаржнику.

- порушений суб`єктом владних повноважень.

Позивачем у позовній заяві не зазначено, в чому полягає порушення його прав, свобод чи законних інтересів внаслідок несвоєчасного оприлюднення відповідачем проекту рішення. Такого порушення прав, свобод чи законних інтересів позивача не встановлено й під час судового розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою цієї статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати, понесені позивачем, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, йому не відшкодовуються.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної ради про визнання протиправним несвоєчасного оприлюднення проекту рішення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя І.О. Свергун