Справа № 500/2324/21
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2324/21

08 червня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баранюка А.З.

за участю:

секретаря судового засідання Габрилецької С.Є.

представника позивача: Матвійчука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправними дії Управління соціальної політики Тернопільської міської ради щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 житлової субсидії;

скасувати рішення Управління соціальної політики Тернопільської міської ради щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 житлової субсидії;

зобов`язати Управління соціальної політики Тернопільської міської призначити ОСОБА_1 житлову субсидію з 23 лютого 2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення житлової субсидії до якої додала декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням субсидії, у якій окрім себе також вказала зареєстрованого в житловому приміщенні сина - ОСОБА_2 . При цьому у декларації позивач зазначила, що син - ОСОБА_2 в квартирі фактично не проживає, оскільки мешкає у місті Києві. Однак відповідач рішенням від 23.02.2021 відмовив позивачці у призначенні житлової субсидії з тих підстав, що у члена домогосподарства ОСОБА_2 , який не виключений з його складу, відсутній дохід з 01.04.2020 до 30.09.2020 та не сплачено ЄСВ. Однак позивач вважає таку відмову протиправно, що і слугувало підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді від 26.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №500/2324/21. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

12.05.2021 представник відповідача подав до суду відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову, та зокрема вказує, що на підставі поданої заяви та доданих до неї документів на засіданні Комісії з питань надання громадянам житлової субсидії Управління соціальної політики ТМР від 12.02.2021 року ОСОБА_1 було відмовлено у виключені ОСОБА_2 із складу домогосподарства осіб, які зареєстровані, але фактично за даною адресою не проживають по причині відсутності інформації про фактичне місце проживання.

Оскільки, позивачці було відмовлено у виключені ОСОБА_2 із складу домогосподарства, тому при подальшому розрахунку субсидії враховувалися його доходи.

Згідно рішення від 18.02.2021 року ОСОБА_1 не призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 1 грудня 2020 року з таких підстав: дохід менший від мінімальної заробітної плати, не сплачено ЄСВ.

В подальшому, згідно повідомлення №1644 від 23.02.2021 року на підставі поданих позивачкою документів та у відповідності до вимог п.14, 25 Положення, ОСОБА_1 було відмовлено в призначені житлової субсидії у зв`язку з тим, що у члена домогосподарства ОСОБА_2 (який не виключений зі складу домогосподарства рішенням комісії від 12.02.2021р. протокол №2) відсутній дохід з 01.04.20 - 30.04.2020 та не сплачено єдиний соціальний внесок за 10 та 11 місяці 2020 року.

Ухвалою суду від 26.05.2021 розгляд справи було відкладено.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав до суду клопотання про розгляд даної справи без його участі.

Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали, що містяться у справі, встановив наступні факти.

Судом встановлено, що 21 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради із заявою про призначення житлової субсидії.

До вказаної заяви позивачкою була також подана декларація про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, у якій зазначила як члена сім`ї ОСОБА_2 та вказала, що він з нею у квартирі не проживає.

При обстеженні соціальним інспектором матеріально-побутових умов сім`ї, позивачка вказала, що місце проживання її сина їй не відоме. Вказану інформацію було внесено в акт №33 від 12.01.2021.

На підставі поданої заяви та доданих до неї документів на засіданні комісії з питань надання громадянам житлової субсидії Управління соціальної політики ТМР від 12.02.2021 року позивачці було відмовлено у виключені із складу домогосподарства осіб, які зареєстровані, але фактично за даною адресою не проживають по причині відсутності інформації про фактичне місце проживання, зокрема ОСОБА_2 , тому при подальшому розрахунку субсидії враховувалися його доходи.?

Згідно рішення від 18.02.2021 року ОСОБА_1 не призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 1 грудня 2020 року оскільки дохід менший від мінімальної заробітної плати, не сплачено ЄСВ.

Вподальшому, згідно повідомлення №1644 від 23.02.2021 року, на підставі поданих позивачкою документів та у відповідності до вимог п.14, 25 Положення, ОСОБА_1 було відмовлено в призначені житлової субсидії у зв`язку з тим, що у члена домогосподарства ОСОБА_2 відсутній дохід з 01.04.20 - 30.04.2020 та не сплачено єдиний соціальний внесок за 10 та 11 місяці 2020 року.

Не погодившись із таким рішенням позивачка звернулася до суду із відповідним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 4 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до повноважень Кабінету Міністрів України належать, зокрема, встановлення порядку надання пільг та житлових субсидій населенню в частині забезпечення надання житлових субсидій як частки вартості житлово-комунальних послуг, у тому числі їх виплати у грошовій формі.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" при наданні житлово-комунальних послуг застосовуються державні соціальні нормативи у сфері житлово-комунального обслуговування, встановлені законодавством.

Передбачені законодавством пільги та субсидії на оплату житлово-комунальних послуг виплачуються споживачу в грошовій формі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З метою спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива Кабінетом Міністрів України постановою від 21 жовтня 1995 р. № 848 затверджено Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі - Положення № 848).

Відповідно до п.1 Положення №848 (тут і надалі в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 р. № 807 чинній на момент звернення позивачки за призначенням субсидії) це Положення визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій:

щомісячної житлової субсидії на оплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, а також житлово-комунальних послуг, а саме:

- житлової послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком;

- комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами;

щомісячної житлової субсидії на оплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, а також витрат на управління багатоквартирним будинком, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельний (житловий) кооператив (далі - об`єднання), а саме:

- витрат на утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт; обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, відповідно до яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів;

- витрат на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку;

- поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

щомісячної житлової субсидії на оплату витрат на комунальні послуги у будинку, в якому створено об`єднання;

житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива один раз на рік.

Приписами п.2 Положення №848 передбачено, що головним розпорядником коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики.

Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є:

структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (далі - регіональні органи соціального захисту населення);

структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).

Згідно із п.4 Положення №848 право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Пунктом 14 Положення №848 визначено підстави для відмови у призначенні субсидій. Так, підпунктом 3 п. 14 Положення №848 однією із підстав для відмови у призначенні субсидії визначено наявність у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, що досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (далі - особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії), і в цьому періоді:

за інформацією ДПС, Пенсійного фонду України, у них взагалі відсутні доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії; або

нарахований середньомісячний сукупний дохід менший, ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії; та/або

ними або за них не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців у періоді, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (крім військовослужбовців, а також осіб, щодо яких наявна заборгованість роботодавця із виплати заробітної плати та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування).

Житлові субсидії у випадках, передбачених абзацами другим - четвертим цього підпункту, призначаються, якщо особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії, протягом такого періоду:

навчалися за денною формою навчання у закладах загальної середньої освіти, професійної (професійно-технічної) освіти, фахової передвищої освіти, вищої освіти або зареєстровані у службі зайнятості як безробітні і в цей період навчалися в центрах професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості;

отримували хоча б один із таких видів доходу, як пенсію, стипендію, допомогу при народженні (усиновленні) дитини, допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомогу по догляду за особами з інвалідністю I і II групи внаслідок психічного розладу, допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, допомогу по безробіттю.

Пунктом 24 Положення № 848 передбачено, що житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства.

До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають). На таких осіб розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії.

Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства (крім доходів одного з подружжя, якщо обом більше 60 років і вони проживають у сільській місцевості або селищах міського типу, доходів батьків у разі призначення субсидії студентам, які зареєстровані у гуртожитку за місцем навчання, та доходів одного з батьків дитини у разі призначення субсидії другому з батьків з дитиною у разі, коли батьки розлучені або не перебували у шлюбі, а також осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти). При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб не розраховуються.

Під час призначення житлової субсидії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично в ньому не проживають у зв`язку з призовом на строкову військову службу. При цьому фактичні доходи таких осіб не враховуються в сукупний дохід домогосподарства.

Кількість членів домогосподарства визначається на початок місяця, з якого призначається житлова субсидія.

В той же час приписами п.25 Положення №848 встановлено, що у разі коли у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), за рішенням комісії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих за даною адресою членів домогосподарства. Рішення комісії в такому разі приймається з урахуванням норм, зазначених в абзаці першому пункту 20 цього Положення.

За рішенням комісії доходи членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично за даною адресою не проживають, в сукупний дохід домогосподарства не враховуються. Рішення комісії в такому разі приймається з урахуванням норм, зазначених в абзаці першому пункту 20 цього Положення, і не може поширюватися на випадок, визначений в абзаці третьому пункту 24 цього Положення (за винятком осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти).

Згідно з п.29 Положення № 848, рішення комісії у випадках, передбачених пунктами 24-28 цього Положення, приймаються на підставі актів обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.

Суд зазначає, що відповідач приймаючи рішення про відмову в призначенні житлової субсидії і посилаючись на п. 14 Положення обмежився лише формальною перевіркою сплати ЄСВ членом домогосподарства.

Як вже зазначалось вище, підставою для відмови субсидій з підстав, визначених п.п.3 п.14 Положення № 848 є та обставина, що якщо у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, які не отримували доходу та не сплачували єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

В свою чергу відповідно до п.24 Положення № 848 до складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають). На таких осіб розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії.

На переконання суду за приписами вказаних норм, неотримання доходу та несплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування може прийматись відповідачем до уваги лише у випадку, коли це стосується особи, яка зареєстрована та фактично проживає в житловому приміщенні, оскільки саме такі особи включаються до складу домогосподарства за приписами п.24 Положення №848.

В даному ж випадку, син позивачки - ОСОБА_2 що зареєстрований за адресою позивачки фактично за вказаною адресою не проживає, а мешкає у місті Києві.

Факт непроживання ОСОБА_2 у житловому приміщенні позивачки підтверджується актом комісії ОСББ "15 Квітня 37" (аркуш справи 32).

Також, даний факт підтвердила наданими в судовому засіданні поясненнями позивачка, яка вказала, що її син ОСОБА_2 з нею разом не проживає, оскільки мешкає у місті Києві, і точна адреса його проживання їй невідома.

Відтак, під час розгляду заяви позивачки про призначення житлової субсидії відповідач повинен був врахувати факт фактичного непроживання її сина в житловому приміщенні позивача, та не включати останнього до складу домогосподарства, і як наслідок цього, не враховувати доходи ОСОБА_2 під час призначення житлової субсидії позивачеві.

При цьому, у дану випадку, посилання відповідача на те, що місце проживання ОСОБА_2 є невідомим, на думку суду, не повинно впливати на право позивачки на отримання житлової субсидії. Отже, з наведених мотивів суд приходить до висновку про порушення відповідачем права позивача на отримання житлової субсидії.

З огляду на викладене, суд вважає що наявні підстави для задоволення позовних вимог позивачки щодо визнання протиправною відмови Управління соціальної політики Тернопільської міської ради від 23 лютого 2021 року № 1644 в призначенні ОСОБА_1 житлової субсидії та зобов`язання Управління соціальної політики Тернопільської міської призначити ОСОБА_1 житлову субсидію з 23 лютого 2021 року.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати протиправною відмову Управління соціальної політики Тернопільської міської ради від 23 лютого 2021 року № 1644 в призначенні ОСОБА_1 житлової субсидії.

Зобов`язати Управління соціальної політики Тернопільської міської призначити ОСОБА_1 житлову субсидію з 23 лютого 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 10 червня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач: Управління соціальної політики Тернопільської міської ради (місцезнаходження: вул. Лисенка, 8, м. Тернопіль, 46002, ).

Головуючий суддя Баранюк А.З.