Справа № 520/1177/21
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2021-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2021 р. № 520/1177/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Панова М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Костюшко О.В.,

представника позивача - Осьмак О.В.,

представника відповідача - Бирка Ю.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжвідомчий центр інженерних досліджень" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжвідомчий центр інженерних досліджень" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним і скасувати в повному обсязі податкове повідомлення - рішення від 30 грудня 2020 року форми «Р» №6, прийняте Головним управлінням ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46), яким товариству з обмеженою відповідальністю "Міжвідомчий центр інженерних досліджень" (61166, м. Харків, гір. Науки, 9, Ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 36647332) збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів у розмірі 368437,50 грн (за податковими зобов`язаннями 294750,00 грн, за штрафними фінансовими санкціями 73687,5 грн); визнати протиправним і скасувати в повному обсязі податкове повідомлення - рішення від 30 грудня 2020 року форми «Р» №6, прийняте Головним управлінням ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46), яким товариству з обмеженою відповідальністю "Міжвідомчий центр інженерних досліджень" (61166, м. Харків, пр. Науки, 9, Ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 36647332) збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 1132291,25 грн (за податковим зобов`язанням 905833,00 грн; за штрафними (фінансовими) санкціями 226458,25 грн).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані рішення винесені відповідачем всупереч вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що податкові повідомлення-рішення є правомірними та прийнятими з дотриманням вимог законодавства.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що на підставі листа позивача від 23.11.2020 №140.11 та на підставі направлень від 01.12.2020 №2712, 2714, 2715, 2716 Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області була проведена позапланова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2019 по 30.09.2020, валютного законодавства за період з 01.01.2019 по 30.09.2020, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2019 по 30.09.2020.

За наслідками перевірки ГУ ДПС Харківської області було складено Акт від 14.12.2020 №6272/20-40-07-06-10/36647332, про результати позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ» яким було встановлено порушення позивачем п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового Кодексу України, а саме занижено податок на прибуток за І квартал 2019 року у сумі 294750 грн; п.п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.6, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме занижено суму податку на додану вартість на загальну суму 905833 грн, у тому числі за березень 2019 року у сумі 131968 грн, за квітень 2019 року у сумі 195532 грн, за травень 2019 року у сумі 578333 грн, п. 119.1 ст. 119, пп. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 рлку №893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» Головне управління ДПС у Харківській області ліквідовано як юридичну особу публічного права.

Наказом Державної податкової служби України від 30 вересня 2020 року №529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» створене як відокремлений підрозділ Державної податкової служби Головне управління ДПС у Харківській області, яке розпочало з 01.01.2021 здійснення повноважень та функцій територіального органу ДПС, що ліквідуєтеся - Головного управління ДПС у Харківській області, на підставі Наказу Державної податкової служби України «Про початок забезпечення здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій» від 24 грудня 2020 року №755.

Таким чином відокремлений підрозділ Державної податкової служби України - Головне управління ДПС у Харківській області є належним відповідачем за даним позовом.

На підставі Акту перевірки ГУ ДПС 30 грудня 2020 року були прийняті оскаржуавані податкові повідомлення-рішення: форми «Р» №6, яким ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів у розмірі 368 437,50 грн. (за податковими зобов`язаннями 294750,00 грн, за штрафними фінансовими санкціями 73 687,5 грн.); форми «Р» №6, яким ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 1132291,25 грн (за податковим зобов`язанням 905833,00 грн; за штрафними (фінансовими) санкціями 226458,25 грн).

Вказані податкові повідомлення - рішення було отримано ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ» 26.01.2021

Як випливає із змісту Акту в ході проведення перевірки представлених ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ» первинних документів, бухгалтерського та податкового обліку, аналізу укладених правочинів, які висвітлюють взаємовідносини ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ» з ТОВ «АЛЬВА ГРУП» та ТОВ «АДЕНІУМ ПРОДАКШН» на предмет відповідності господарських операцій діючому законодавству, ДПС нібито встановлено відсутність факту реального здійснення господарських операцій з придбання ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ» послуг у даних суб`єктів господарювання.

Укладені угоди, на думку ДПС, не були спрямовані на якісне та своєчасне виконання зобов`язань перед замовником, а здійснені лише для збільшення витрат та зменшення податкових зобов`язань.

Дані висновки відповідач ґрунтує на інформації отриманій з бази даних «Єдиний реєстр податкових накладних» в розрізі номенклатури товару придбання та реалізації ТОВ «АЛЬВА ГРУП» та ТОВ «АДЕНІУМ ПРОДАКШН», тобто лише на аналізі зареєстрованих податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так відповідач зазначає, що згідно з аналізом бази «Єдиний реєстр податкових накладних» в розрізі номенклатури товару придбання та реалізації ТОВ «АЛЬВА ГРУП» та ТОВ «АДЕНІУМ ПРОДАКШН» встановлено, що частину реалізованих ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ» робіт було придбано у інших контрагентів, які в свою чергу згідно з аналізом інформації що міститься в Автоматизованій системі «Єдиний реєстр податкових накладних» в розрізі номенклатури товару по податковим накладним, зареєстрованим в ЄРПН, здійснювали реалізацію товару, відмінного від придбаного товару з чого відповідачу вбачається підміна товарних позицій по ланцюгу постачання.

Крім того, відповідач зазначає, що відносно ТОВ «АЛЬВА ГРУП» та ТОВ «АДЕНІУМ ПРОДАКШН» відсутня інформація про транспортування (наявність власних або орендованих транспортних засобів, визначення перевізника, посередників у транспортуванні); відсутні відомості, щодо наявності власних складських приміщень, виробничих потужностей, відсутність відомостей знаходження товарів на складах; відсутня інформація про документальне підтвердження щодо рівня освіти, кваліфікації, професійних знань, фахової належності робітників підприємства, неможливо встановити та підтвердити відповідність наявних трудових ресурсів, з чого відповідач робить припущення що підприємства не мали можливості здійснювати господарські операції, оформлені у перевіряємому періоді.

На підставі означеної податкової інформації, відповідач робить висновок відносно того, що ТОВ «АЛЬВА ГРУП» та ТОВ «АДЕНІУМ ПРОДАКШН» здійснювали діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту.

Крім того відповідач зазначає, що з 2012 року проектно-кошторисна документація розробляється згідно з іменними кваліфікаційними сертифікатами Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України у відповідності до «Порядку проведення професійної атестації відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №554, а ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ» має в штаті 79 чоловік висококваліфікованих працівників.

Крім того відповідач зазначає, що при огляді звітів, які надані під час проведення перевірки, з них не можливо ідентифікувати особу, яка їх виконала, тобто встановити безпосереднього учасника господарської операції, що є недотриманням вимог ч. 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Суд зазначає, що господарською діяльністю ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ» діяльність з супроводження будівництва і обґрунтування експлуатації великих об`єктів енергетичного та гірничо-металургійного комплексів України, таких як гідроенергетичні та теплові станції, водогосподарські об`єкти, судноплавні споруди, споруди водопостачання промислових регіонів, гірничо-збагачувальні комбінати, вітрові станції, електричні підстанції, лінії електропередачі, об`єкти промислового і цивільного будівництва.

Основним видом його діяльності позивача є діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах (Код КВЕД 71.12).

Так, позивачем були замовлені у ТОВ «АЛЬВА ГРУП » наступні послуги.

За договором №МЦ-488/13-19 від 15 березня 2019 року, відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою «Численнй анализ гидродинамики гидросмесей при бурении скважин на ГТС Украины».

В межах згаданого правочину було проведено господарську операцію, яку оформлено актом здачі приймання робіт від 28 березня 2019 року на загальну суму 990000,00 грн і відповідно до якого ТОВ «АЛЬВА ГРУП », зобов`язання за договором було виконано в повному обсязі, роботи були передані ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ», зауваження на роботи відсутні.

Відповідно до вказаної господарської операції було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №49 від 28.03.2019 на загальну суму 990000,00 грн.

Зобов`язання по оплаті вартості виконаних робіт були виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь ТОВ «АЛЬВА ГРУП», безготівкових коштів згідно з платіжним дорученням: №595 від 11 квітня 2019 року на суму 990000,00 грн (в т.ч. ПДВ 165000,00 грн).

Фізично замовлені за договором роботи виконані у формі звітів, на паперових носіях та були фактично передані виконавцем позивачу разом з актом здачі-приймання робіт, про що свідчить підпис керівника позивача на титульному аркуші звіту. (копії додаються)

Результати виконаних робіт у формі звітів були оглянуті головним державним ревізором-інспектором під час проведення перевірки про що зазначено в акті перевірки.

Таким чином, свої зобов`язання за договором його сторонами виконано в повному обсязі та оформлено у відповідності до діючого цивільного і податкового законодавства, зокрема п. 201.1 ст. 201 Податкового Кодексу України.

За договором №МЦ-555/139-19 від 15 березня 2019 року, відповідно до технічного завдання (додаток №3 до договору) роботи за темою «Математическое моделирование течения растворов в теле грунтовой плотины хвостохранилища ГТС Украины».

В межах даного правочину було проведено господарську операцію, яку оформлено актом здачі - приймання робіт від 28 березня 2019 року на загальну суму 975000,00 грн і відповідно до якого ТОВ «АЛЬВА ГРУП », зобов`язання за договором було виконано в повному обсязі, роботи були передані ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ», зауваження на роботи відсутні.

Відповідно до вказаної господарської операції було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №54 від 28.03.2019 на загальну суму 975000,00 грн.

Зобов`язання по оплаті вартості виконаних робіт були виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь ТОВ «АЛЬВА ГРУП», безготівкових коштів згідно з платіжними дорученнями: №598 від 12 квітня 2019 року на суму 965000,00 грн (в т.ч. ПДВ 165000,00 грн.) та №596 від 11 квітня 2019 року на суму 10000,00 грн (в т.ч. ПДВ 1666,67 грн) .

Фізично замовлені за договором роботи виконані у формі звітів, на паперових носіях та були фактично передані виконавцем позивачу разом з актом здачі-приймання робіт, про що свідчить підпис керівника позивача на титульному аркуші звіту. (копії додаються)

Результати виконаних робіт у формі звітів були оглянуті головним державним ревізором-інспектором під час проведення перевірки про що зазначено в акті перевірки.

Таким чином, свої зобов`язання за договором його сторонами виконано в повному обсязі та оформлено у відповідності до діючого цивільного і податкового законодавства, зокрема п. 201.1 ст. 201 Податкового Кодексу України.

Також позивачем були замовлені у ТОВ «АДЕНІУМ ПРОДАКШН» за договором №МЦ-564-19 від 07 квітня 2019 року, відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою «Гидроэрозии и размывания грунта под плотиной ГТС Украины».

В межах згаданого правочину було проведено господарську операцію, яку оформлено актом здачі - приймання робіт від 13 травня 2019 року на загальну суму 860000,00 грн і відповідно до якого ТОВ «АДЕНІУМ ПРОДАКШН», зобов`язання за договором було виконано в повному обсязі, роботи були передані ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ», зауваження на роботи відсутні.

Відповідно до вказаної господарської операції було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №5 від 13.05.2019 на загальну суму 860000,00 грн.

Зобов`язання по оплаті вартості виконаних робіт були виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь ТОВ «АДЕНІУМ ПРОДАКШН», безготівкових коштів згідно з платіжними дорученнями: №859 від 30 травня 2019 року на суму 390000,00 грн (в т.ч. ПДВ 65000,00 грн) та №876 від 05 червня 2019 року на суму 470000,00 грн (в т.ч. ПДВ 78333,33 грн).

Фізично замовлені за договором роботи виконані у формі звітів, на паперових носіях та були фактично передані виконавцем позивачу разом з актом здачі-приймання робіт, про що свідчить підпис керівника позивача на титульному аркуші звіту.

Результати виконаних робіт у формі звітів були оглянуті головним державним ревізором-інспектором під час проведення перевірки про що зазначено в акті перевірки.

Таким чином, свої зобов`язання за договором його сторонами виконано в повному обсязі та оформлено у відповідності до діючого цивільного і податкового законодавства, зокрема п. 201.1 ст. 201 Податкового Кодексу України.

За договором №МЦ-563-19 від 07 квітня 2019 року, відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою «Гидравлические процессы гидротехнического сооружения ГТС Украины».

В межах даного правочину було проведено господарську операцію, яку оформлено актом здачі - приймання робіт від 13 травня 2019 року на загальну суму 850000,00 грн і відповідно до якого ТОВ «АДЕНІУМ ПРОДАКШН», зобов`язання за договором було виконано в повному обсязі, роботи були передані ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ», зауваження на роботи відсутні.

Відповідно до вказаної господарської операції було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №4 від 13.05.2019 на загальну суму 850000,00 грн.

Зобов`язання по оплаті вартості виконаних робіт були виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь ТОВ «АДЕНІУМ ПРОДАКШН», безготівкових коштів згідно з платіжними дорученнями: №810 від 23 травня 2019 року на суму 740000,00 грн (в т.ч. ПДВ 123333,33 грн) та №858 від 30 травня 2019 року на суму 110000,00 грн (в т.ч. ПДВ 18333,33 грн).

Фізично замовлені за договором роботи виконані у формі звітів, на паперових носіях та були фактично передані виконавцем позивачу разом з актом здачі-приймання робіт, про що свідчить підпис керівника позивача на титульному аркуші звіту. (копії додаються)

Результати виконаних робіт у формі звітів були оглянуті головним державним ревізором-інспектором під час проведення перевірки про що зазначено в акті перевірки.

Таким чином, свої зобов`язання за договором його сторонами виконано в повному обсязі та оформлено у відповідності до діючого цивільного і податкового законодавства, зокрема п. 201.1 ст. 201 Податкового Кодексу України.

За договором №МЦ-561-19 від 07 квітня 2019 року, відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою «Анализ геологических процессов ГТС Украины».

В межах даного правочину було проведено господарську операцію, яку оформлено актом здачі - приймання робіт від 13 травня 2019 року на загальну суму 890000,00 грн і відповідно до якого ТОВ «АДЕНІУМ ПРОДАКШН», зобов`язання за договором було виконано в повному обсязі, роботи були передані ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ», зауваження на роботи відсутні.

Відповідно до вказаної господарської операції було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 13.05.2019 на загальну суму 890000,00 грн.

Зобов`язання по оплаті вартості виконаних робіт були виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь ТОВ «АДЕНІУМ ПРОДАКШН», безготівкових коштів згідно з платіжними дорученнями: №776 від 20 травня 2019 р. на суму 500000,00 грн (в т.ч. ПДВ 83333,33 грн) та №805 від 22 травня 2019 року на суму 390000,00 грн (в т.ч. ПДВ 65000,00 грн).

Фізично замовлені за договором роботи виконані у формі звітів, на паперових носіях та були фактично передані виконавцем позивачу разом з актом здачі-приймання робіт, про що свідчить підпис керівника позивача на титульному аркуші звіту.

Результати виконаних робіт у формі звітів були оглянуті головним державним ревізором-інспектором під час проведення перевірки про що зазначено в акті перевірки.

Таким чином, свої зобов`язання за договором його сторонами виконано в повному обсязі та оформлено у відповідності до діючого цивільного і податкового законодавства, зокрема п. 201.1 ст. 201 Податкового Кодексу України.

За договором №МЦ-562-19 від 07 квітня 2019 року, відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою «Численное моделирование пространственной задачи механики горных пород ГТС Украины».

В межах даного правочину було проведено господарську операцію, яку оформлено актом здачі - приймання робіт від 13 травня 2019 року на загальну суму 870000,00 грн і відповідно до якого ТОВ «АДЕНІУМ ПРОДАКШН», зобов`язання за договором було виконано в повному обсязі, роботи були передані ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ», зауваження на роботи відсутні.

Відповідно до вказаної господарської операції було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №3 від 13.05.2019 на загальну суму 870000,00 грн.

Зобов`язання по оплаті вартості виконаних робіт були виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь ТОВ «АДЕНІУМ ПРОДАКШН», безготівкових коштів згідно з платіжними дорученнями: №806 від 22 травня 2019 року на суму 610000,00 грн (в т.ч. ПДВ 101666,67 грн) та №809 від 23 травня 2019 року на суму 260000,00 грн (в т.ч. ПДВ 43333,33 грн).

Фізично замовлені за договором роботи виконані у формі звітів, на паперових носіях та були фактично передані виконавцем позивачу разом з актом здачі-приймання робіт, про що свідчить підпис керівника позивача на титульному аркуші звіту.

Результати виконаних робіт у формі звітів були оглянуті головним державним ревізором-інспектором під час проведення перевірки про що зазначено в акті перевірки.

Таким чином, свої зобов`язання за договором його сторонами виконано в повному обсязі та оформлено у відповідності до діючого цивільного і податкового законодавства, зокрема п. 201.1 ст. 201 Податкового Кодексу України.

Таким чином, витрати позивача фактично здійснені як компенсація вартості робіт, які придбані позивачем для їх подальшого використання у власній господарській діяльності, і підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що передбачають реальні господарські операції, які відображаються в податковому обліку та які повинні спричиняти реальні зміни майнового стану позивача.

Крім того, це не заперечується відповідачем в акті перевірки (арк. 15), на підтвердження фактичного виконання робіт та їх зв`язку із господарською діяльністю товариства результати виконаних робіт у формі звітів були оглянуті головним державним ревізором-інспектором під час проведення перевірки.

Відносно обачності позивача при укладені договорів та вибору контрагентів суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося, господарською діяльністю ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ» є діяльність з супроводження будівництва і обґрунтування експлуатації великих об`єктів енергетичного та гірничо-металургійного комплексів України, таких як гідроенергетичні та теплові станції, водогосподарські об`єкти, судноплавні споруди, споруди водопостачання промислових регіонів, гірничо-збагачувальні комбінати, вітрові станції, електричні підстанції, лінії електропередачі, об`єкти промислового і цивільного будівництва.

Статтею 627 Цивільного кодексу України закріплено принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними у виборі контрагента.

Цивільна правоздатність юридичної особи, за загальним правилом, є універсальною, тобто відповідна особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки, як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині (частина перша статті 91 ЦК України), а відтак вправі вчиняти будь-які не заборонені законом правочини.

Відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності: ТОВ «АЛЬВА ГРУП » є «Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, Код КВЕД 71.12», ТОВ «АДЕНІУМ ПРОДАКШН» є «Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, Код КВЕД 71.12» (Витяги додаються).

З наведеного видно, що види діяльності ТОВ «АЛЬВА ГРУП» та ТОВ «АДЕНІУМ ПРОДАКШН» в повній мірі відповідають характеру замовлених робіт.

Згідно інформації, що міститься в Акті перевірки ТОВ «АДЕНІУМ ПРОДАКШН» має штат працівників у кількості 5 осіб (арк. 35), а відносно ТОВ «АЛЬВА ГРУП» зазначено, що товариством звіт «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (ф.1-ДФ)» не подавався. (арк.13)

Також в Акті перевірки з посиланням на отримані «податкові інформації» зазначається, через відсутність інформації щодо рівня освіти, кваліфікації, професіональних знань, чисельності та фахової належності робітників підприємства неможливо встановити та підтвердити відповідність наявних трудових ресурсів виконанню оформлених господарських операцій за травень 2019 року. (арк. 35)

Однак неможливість встановити та підтвердити рівень освіти, кваліфікації, професіональних знань, чисельності та фахової належності робітників підприємства не означає відсутність в штаті контрагентів позивача відповідних фахівців.

Таким чином, як вбачається, навіть, із наведених в Акті перевірки відомостей контрагенти позивача мали відповідний штат співробітників, які мали можливість виконати замовлені роботи, а наявність належного рівня освіти, кваліфікації, професіональних знань цих працівників відповідачем не спростований.

Як вже зазначалося вище, свої висновки відносно їх кваліфікації відповідач ґрунтує на аналізі даних Автоматизованої системи «Єдиний реєстр податкових накладних» - документальна перевірка ТОВ «АЛЬВА ГРУП» та ТОВ «АДЕНІУМ ПРОДАКШН» не проводилася, особові справи співробітників не вивчалися, тобто зробити достовірний висновок про рівень освіти та кваліфікації працівників відповідач не може.

Відносно посилань відповідача на відсутність у контрагента позивача кваліфікованих працівників, як на підставу нереальності господарських операцій, суд звертає увагу правову позицію Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 10 березня 2020 року у справі №640/1073/19 «Щодо юридичного значення відсутності у контрагентів необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників», яка полягає в наступному:

«Правова позиція Верховного Суду: презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом. У площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов`язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного, в розумінні ч. 2 ст. 77 КАС України.

Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податків від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку. Вказану правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 15 січня 2019 року у справі №826/4717/16.

Висновки: твердження податкового органу про відсутність у контрагентів позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників не свідчить про нереальність господарських операцій, оскільки контрагент платника податків має право залучати їх на підставі цивільно-правових угод.»

Як і зазначив Верховний Суд, ст. 838 Цивільного кодексу України надає право виконавцю за договором підряду, а ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ» були укладені з наведеними вище контрагентами саме договори підряду, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи.

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, для ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ», як для замовника робіт, є неважливим виконані замовлені роботи за договором самим підрядником чи замовлені підрядником у субпідрядної організації або у фізичної особи-підприємця.

Крім того, означені роботи могли бути замовлені контрагентом ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ» у підприємств та фізичних осіб, які застосовують спрощену систему оподаткування та не є платниками податку на додану вартість, таким чином відповідні господарські операції не є відображеними у податковій звітності з податку на додану вартість, інших податкових звітах, та «податкових інформаціях» на які посилається відповідач.

Така інформація міститься лише в первинних бухгалтерських документах відповідних контрагентів, які як випливає з Акту перевірки, податковим органом не досліджувались, оскільки документальна перевірка контрагентів позивача не проводилася.

Зазначена позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України в аналогічній справі, що висловлена в Постанові від 23 квітня 2019 року по справі №820/6532/16 (адміністративне провадження № К/9901/41783/18).

«Необхідності в тому з якою самою програмою, в межах реалізації якої функції це є необхідним відсутня з огляду на реалізацію у межах спірних відносин суб`єктом господарювання господарської компетенції та як правильно зазначив суд апеляційної інстанції принципу свободи договору, положення якого закріплені статтею 627 Цивільного кодексу України, можливість реалізації шляхом залучення до виконання роботи інших осіб (субпідрядників) згідно із статтею 838 цього кодексу.»

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Законодавство України не наділяє суб`єктів господарювання правами, щодо перевірки контрагентів за договором аналогічними правам, що належать органами державної влади, так само, як і правом проведення спеціальних перевірок контрагентів за договором.

Таким чином, на момент здійснення господарських операцій позивач та його контрагент ТОВ «АЛЬВА ГРУП» та ТОВ «АДЕНІУМ ПРОДАКШН», були включені до Єдиного державного реєстру, перебували на обліку платників податків, а їх основні види діяльності відповідають характеру і предмету замовлених та виконаних робіт та безпосередньо пов`язані із господарською діяльністю позивача.

Щодо посилань відповідача на відсутність у контрагентів ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ» спеціальних дозволів та ліцензій, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №554 «Деякі питання професійної атестації відповідальних виконавців видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури», суд зазначає наступне.

Дану постанову було прийнято на виконання: татті 17 Закону України «Про архітектурну діяльність», відповідно до якої, відповідальні виконавці окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, проходять професійну атестацію. Перелік таких видів робіт (послуг) і порядок професійної атестації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Громадянам, які пройшли професійну атестацію, видається відповідний кваліфікаційний сертифікат.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №554, відповідальні виконавці окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури (далі - виконавці), - архітектор, інженер-проектувальник, інженер технічного нагляду та експерт, виконавець робіт, головний державний інспектор, головний інспектор будівельного нагляду та інші посадові особи, які виконують функції із здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Стаття 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», вказує яка саме документація має виготовлятися вказаними вище виконавцями, що мають відповідний кваліфікаційний сертифікат.

Відповідно до наведеної статті це є проектна документація на будівництво.

Однак, результатом замовлених ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ» робіт не є проектна документація на будівництво, а є математичне моделювання певних фізичних процесів в гідроспорудах, що виконується не архітекторами, інженерами-проектувальниками, інженерами технічного нагляду, а фахівцями в галузі математики та фізики, а відтак сертифікації виконання даних робіт не потребує.

Дані роботи ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ» не може виконувати власними силами, оскільки не має в своєму штаті відповідних профільних фахівців.

Щодо висновків відповідача про відсутність реального здійснення господарських операцій відповідно до аналізу інформації отриманої з Автоматизованої системи «Єдиний реєстр податкових накладних» в розрізі номенклатури товару по податковим накладним, зареєстрованим в ЄРПН, суд зазначає, що висновки ДПС не можуть слугувати доказом порушення податкового законодавства будь-яким платником податку, оскільки документальна перевірка контрагентів ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ» не проводилася, а інформація щодо деяких господарських операцій може міститься лише в первинних бухгалтерських документах відповідних контрагентів, які державною податковою інспекцією не досліджувались.

Наведений вище аналіз жодним чином не може свідчити про порушення податкового законодавства з боку ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ», лише за самим фактом наявності господарських відносин з наведеними контрагентами, оскільки податкові бази даних містять лише інформацію, яку платник податків вносить до відповідної податкової звітності.

В разі ж якщо платник податків в порушення податкового законодавства не вніс до своєї податкової звітності дані щодо певних господарських операцій або працівників то така інформація в електронних базах даних не міститься і повнота господарської операції може бути встановлена лише під час документальної перевірки.

За порушення ж вимог податкового законодавства такий платник податків має нести індивідуальну відповідальність.

Документальна перевірка контрагентів ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ» ДПС не проводилася. Первинні бухгалтерські документи не вивчалися.

Тобто зробити достовірний висновок щодо наявності або відсутності повного обсягу господарських операцій лише на підставі електронних баз даних без проведення зустрічних звірок із реальним дослідженням первинної документації контрагентів неможливо.

Таким чином, висновки ДПС ґрунтуються виключно на припущеннях про неможливість здійснення вказаними контрагентами відповідних господарських операцій на підставі даних електронних баз і поданої ними звітності.

Такої самої правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 29.03.2019 №808/3412/16 та у справі №817/1422/13-а, від 19 червня 2018 року, де Суд зазначає наступне:

«Процес співставлення даних податкової звітності з ПДВ у розрізі контрагентів є рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов`язань та податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці.

Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Висновок щодо правильності відображення платником податків в податковому обліку господарських операцій є результатом податкової перевірки платника податків з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податків.»

Жодною нормою законодавства України не передбачається обов`язку платника податку - одержувача товару (послуг) - вимагати від контрагента-постачальника будь-яких відомостей щодо повноти сплати ним податків за окремою операцією придбання товарів, відомостей щодо третіх осіб (постачальників у ланцюгу), перевіряти додержання чи порушення ним законодавчих приписів, а також наявність у цього контрагента умов для належного здійснення господарської діяльності, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік певного платника податків від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, а також від господарських та виробничих можливостей контрагента.

Межі юридичної відповідальності кожного платника податку на додану вартість, яка відповідно до ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб`єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, згідно з законом є неможливим.

Таким чином, формування суб`єктом господарювання податкового кредиту не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, а пов`язане з призначенням придбаних товарів (послуг) для використання у господарській діяльності та наявності податкової накладної (накладних).

Законодавство України, не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб`єктом господарювання. Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальності та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії, у випадку за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, в пункті 71 рішення у справі "Булвес" АД проти Болгарії" ЄСПЛ дійшов такого висновку: "... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагента

Суд звертає увагу на постанову Верховного Суду від 24 вересня 2020 року по справі №820/329/17, з аналогічних правовідносин в якій Верховний Суд вказує наступне: «До того ж, як правильно зауважили суди попередніх інстанцій, чинне податкове законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, знаходження за місцем реєстрації, наявності/відсутності основних фондів, чи фактичної сплати контрагентами податку до бюджету по всьому ланцюгу товарообігу. Допущені попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товару певні порушення податкового законодавства тягнуть негативні наслідки саме для таких постачальників та не впливають на право позивача на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого податку на додану вартість постачальникам товару.»

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, згідно п.п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України - податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах, зокрема: презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу;.

У разі коли норми Податкового кодексу України суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків (п. 56.21 ст. 56 ПКУ).

Отже у випадку, якщо у контрагента ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ» можливо дійсно наявні «фактичні обставини, які спростовують реальність проведених господарських операцій» за господарськими операціями з іншими контрагентами, то ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ» не зобов`язане нести тягар податкової відповідальності за це, а господарські відносини між ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ» та цими товариствами автоматично не становляться такими, що не мають об`єктів оподаткування.

Відповідно п.п. 133.1.1 п. 133.1 ст. 133 Податкового кодексу України встановлено, що «Платниками податку - резидентами є: суб`єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті.

Згідно п. п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.».

Відповідно до п. 137.4 ст. 137 Податкового кодексу «Податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік.

Пунктом 1 положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, встановлено, що «Це Положення (стандарт) визначає методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності.

Відповідно п. 2 положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, визначено, що «Норми цього Положення (стандарту) застосовуються підприємствами, організаціями та іншими юридичними особами (далі - підприємства) незалежно від форм власності (крім банків, бюджетних установ та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності).

Згідно п. 18 положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, в редакції, чинній в період що перевірявся, «До адміністративних витрат відносяться такі загальногосподарські витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством: загальні корпоративні витрати (організаційні витрати, витрати на проведення річних зборів, представницькі витрати тощо); витрати на службові відрядження і утримання апарату управління підприємством та іншого загальногосподарського персоналу; витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів загальногосподарського використання (операційна оренда, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона); винагороди за професійні послуги (юридичні, аудиторські, з оцінки майна тощо); витрати на зв`язок (поштові, телеграфні, телефонні, телекс, факс тощо); амортизація нематеріальних активів загальногосподарського використання; витрати на врегулювання спорів у судових органах; податки, збори та інші передбачені законодавством обов`язкові платежі (крім податків, зборів та обов`язкових платежів, що включаються до виробничої собівартості продукції, робіт, послуг); плата за розрахунково-касове обслуговування та інші послуги банків, а також витрати, пов`язані з купівлею-продажем валюти; інші витрати загальногосподарського призначення.

Відповідно до п. 7 положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, «Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що «господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства», а «первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п.п. 2.1 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (із змінами i доповненнями), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Відповідно п.п. 2.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (із змінами i доповненнями), первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Згідно п.п. 2.4 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (із змінами i доповненнями), первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо».

З огляду на наведене, з підстав наявності здійснення господарських операцій і первинних документів, в розумінні ст. ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», складених згідно чинного законодавства України, відсутнє заниження позивачем податку на прибуток за період, що перевірявся.

Крім того, позивач зареєстрований як платник податку на додану вартість 12.10.2009, що підтверджується витягом №347 з реєстру платників податку на додану вартість від 26.08.2020.

Відповідно до п. п. «а», «б» п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу».

Згідно п. 194.1 ст. 194 Податкового кодексу України, операції, зазначені у статті 185 цього Кодексу, крім операцій, що не є об`єктом оподаткування, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка та 7 відсотків, оподатковуються за ставкою, зазначеною в підпункті "а" пункту 193.1 статті 193 цього Кодексу, яка є основною.

Відповідноа п.п. 194.1.1 п. 194.1 ст. 194 Податкового кодексу України, податок становить 20 відсотків, 7 відсотків бази оподаткування та додається до ціни товарів/послуг.

Підпунктом «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України визначена ставка податку «від бази оподаткування в таких розмірах: 20 відсотків.

Згідно п. п. «а» п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України: «Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до абзаців першого - третього п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.»

Відповідно до абзаців першого - третього п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Згідно абзацу першого п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п. 201.10, ст. 201 Податкового кодексу України, платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період

Як вже зазначалось вище, договори між ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ» та ТОВ «АЛЬВА ГРУП» і ТОВ «АДЕНІУМ ПРОДАКШН» укладені відповідно до діючого законодавства, виконувалися своєчасно та в повному обсязі, були повністю прийняті і сплачені ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ». Первинні бухгалтерські документи наявні, податкові накладні виписані, зареєстровані і отримані ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ» відповідно чинного податкового законодавства України.

З огляду на наведене, з підстав наявності здійснення господарських операцій і первинних документів, в розумінні ст. ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», складених згідно чинного законодавства України, відсутнє заниження податкового кредиту ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ», щодо господарських операцій з ТОВ «АЛЬВА ГРУП» та ТОВ «АДЕНІУМ ПРОДАКШН» за період що перевірявся.

Щодо відсутності будь-якої інформації про зберігання товарів, відсутності інформації про транспортування та надання в оренду транспортних засобів, відсутності інформації про власні або орендовані фонди, що необхідні для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства, суд зазначає наступне.

Виготовлені на замовлення ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ» математичні моделі фізичних процесів в гідроспорудах використовуються у господарської діяльності підприємства як методичні матеріали. Результати робіт оформлюються у формі звітів.

Дані звіти оглянуті ревізором-інспектором під час проведення перевірки в повному обсязі, про що зазначено в акті перевірки.

Для виготовлення замовлених ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ» робіт, що являють собою математичні обчислення у формі звітів, не потрібно закуповувати будь-які витратні матеріали, не потрібна наявність виробничих та складських приміщень, транспортних засобів тощо.

Таким чином, посилання ревізора-інспектора на відсутність у контрагентів ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ» власних або орендованих складських приміщень, угоди зберігання ТМЦ, відомості про місцезнаходження складів, інформації про транспортування та надання в оренду транспортних засобів, інформації про власні або орендовані фонди, що необхідно для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства, як на факт, що підтверджує нереальність здійснення господарської операції є безпідставною.

Згідно п. п. 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України штрафною санкцією (штрафом) є «плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності»

З підстав неправомірності збільшення сум грошових зобов`язань з податку на додану вартість та податку на прибуток і відсутності порушення ТОВ «МІЖВІДОМЧИЙ ЦЕНТР ІНЖЕНЕРНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ» вимог податкового законодавства штрафні санкції, визначені податковими повідомленнями-рішеннями, є такими, що нараховані безпідставно (протиправно).

Суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У судовому засіданні відповідачем не доказано правомірності спірних рішень, проте, позивачем належними та допустимими доказами доведена їх протиправність.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжвідомчий центр інженерних досліджень" підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжвідомчий центр інженерних досліджень" (просп. Науки, буд. 9, м. Харків, 61166, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення - рішення від 30 грудня 2020 року форми «Р» №6, прийняте Головним управлінням ДПС у Харківській області.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення - рішення від 30 грудня 2020 року форми «Р» №6, прийняте Головним управлінням ДПС у Харківській області.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжвідомчий центр інженерних досліджень" () сплачену суму судового збору в розмірі 22511 (двадцять дві тисячі п`ятсот одинадцять) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 07 червня 2021 року.

Суддя М.М.Панов