Справа № 300/3223/20
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 червня 2021 року

м. Київ

справа № 300/3223/20

адміністративне провадження № К/9901/19464/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Желєзного І.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року у справі №300/3223/20, яке прийнято за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у задоволенні позову відмовлено.

21 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з заявою про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на її користь судових витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2020 року відмовлено в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач оскаржила її в апеляційному порядку.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2020 року повернуто скаржнику у зв`язку із неусуненням недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху від 29 січня 2021 року.

На зазначену ухвалу суду апеляційної інстанції позивачем подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 27 травня 2021 року.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Суд зазначає наступне.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до частини 2 статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Разом з тим, з матеріалів касаційного провадження вбачається, що оскаржувана ухвала винесена судом апеляційної інстанції у зв`язку із неусуненням недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі про залишення без руху цієї апеляційної скарги, а саме - не сплати судового збору.

Ухвалою від 29 січня 2021 року Восьмий апеляційний адміністративний суд залишив апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху у зв`язку із несплатою судового збору, та надав апелянту строк для усунення недоліків - десять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

У встановлений судом строк апелянтом недоліки апеляційної скарги усунуто не було.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2021 року апеляційну скаргу поверну заявнику, оскільки недоліки апеляційної скарги не усунуто у визначений судом термін.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява (апеляційна скарга) повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви (апеляційної скарги), яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Оскільки позивач жодним чином не відреагував на ухвалу суду про залишення апеляційної скарги без руху, та не надав до суду докази сплати судового збору, суд повернув апеляційну скаргу заявнику на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України.

При цьому, судом апеляційної інстанції зазначено, що частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У даному випадку, щодо подання заяви про усунення недоліків.

Доводи касаційної скарги не спростовують і не ставлять під сумнів установлені судом апеляційної інстанції обставини, а до скарги не додано будь-яких доказів чи підтверджень на спростування викладеного.

Отже, суд констатує, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу позивачу з підстав неусунення недоліків апеляційної скарги, вірно застосував положення статей 169, 298 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Доводи позивача, викладені у касаційній скарзі, зводяться до незгоди з судовим рішенням суду апеляційної інстанції з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, з посиланням на правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 грудня 2019 року у справі 240/6150/18 та зазначенням, що судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення (ухвалу, постанову) суду про розподіл судових витрат не сплачується, оскільки стосується виключно розподілу судових витрат по справі та не стосуєтьчя вирішення спірних правовідносин по суті.

Разом з тим, в постанові Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2019 року у справі №240/6150/18 Верховний Суд здійснив відступ від висновку Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах щодо сплати судового збору при зверненні до суду із скаргою на додаткове судове рішення.

У цій постанові суду Об`єднана палата проаналізувала норми Закону України «Про судовий збір» та КАС України у їх системному зв`язку і зазначила, що додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Додаткове судове рішення або ухвала суду про відмову в ухваленні додаткового судового рішення можуть бути оскаржені в загальному порядку.

Об`єднана палата дійшла висновку, що при апеляційному та касаційному оскарженні додаткових судових рішень, ухвалених відповідно до пунктів 2-3 частини першої статті 252 КАС України, а саме: при ухваленні рішень, в яких суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення або судом не вирішено питання про судові витрати, судовий збір не сплачується, оскільки розмір судового збору при поданні позову не залежить від того, який спосіб виконання судового рішення, у випадку задоволення позовної вимоги по суті спору, просить обрати позивач, або від вимоги щодо розміру та порядку розподілу судових витрат. Вказані питання не є самостійними позовними вимогами в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України та не входять до ціни позову, тому не підлягають оплаті окремо при зверненні до суду із позовом або відповідною заявою, передбаченою процесуальним законодавством, тобто не є об`єктом справляння судового збору.

Вимоги про розподіл судових витрат не відносяться до позовних та не впливають на розмір ставки судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви. Враховуючи, що розмір судового збору за подання скарги на рішення суду залежить від суми судового збору, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (крім оскарження ухвали суду з процесуальних питань), то і підстави вимагати сплати судового збору за подання апеляційної або касаційної скарги на додаткове рішення (додаткову постанову) суду щодо розподілу судових витрат відсутні.

Таким чином, за наведеного правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку, що судовий збір не сплачується при оскарженні додаткового судового рішення, яким вирішено питання розподілу судових витрат або встановлено порядок виконання судового рішення, тобто вирішення тих питань, які не пов`язані із вимогами адміністративного позову, але в обов`язковому порядку мають бути вирішені судом.

Водночас, у цій справі позивачкою до апеляційного суду оскаржено не додаткове судове рішення, яким вирішено питання, передбачене пунктами 2-3 частини першої статті 252 КАС України, а ухвала про відмову в постановленні такого додаткового рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2020 року підлягав сплаті судовий збір.

Аналогічна правова позиція стосовно необхідності сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про відмову в постановленні додаткового рішення викладена Верховним Судом в постанові від 17 лютого 2021 року у справі №320/5719/19.

Заявником касаційної скарги не заперечується факт несплати судового збору та ненадання доказів сплати судового збору на виконання вимог ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2021 року, а також не доведено факт подачі до суду апеляційної інстанції клопотання про звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати.

Таким чином, дії суду апеляційної інстанції, які вчинені при прийнятті ухвали від 29 березня 2021 року, були послідовними, їм передували обставини постановлення ухвали від 29 січня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху, що відповідає приписам статей 169, 298 КАС України.

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України, оскільки суд у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 169, 298, 329, 330, 332 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.

Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіЛ.Л. Мороз А.Ю. Бучик І.В. Желєзний