Справа № 380/9240/21
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2021-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову відкритті провадження

в адміністративній справі

справа №380/9240/21

10 червня 2021 року

м. Львів, вул. Чоловського, буд. 2

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Лунь З.І. перевірила матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , в якому просить суд:

-визнати дії ФОП ОСОБА_2 по виконанню ним робіт з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж, суміжної з моєю, ділянки ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 протиправними, а тим самим роботи неякісними;

- зобов`язати відповідача утриматися від передачі, особисто, цієї документації Державному Кадастровому реєстратору для присвоєння вказаній ділянці кадастрового номера, чи передавати її замовнику або іншій особі;

- компенсувати позивачу моральну шкоду в розмірі п`ять тисяч гривень.

Відповідно до приписів ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про те, що дану позовну заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Аналіз вищезазначених норм закону свідчить про те, що до юрисдикції адміністративних судів віднесено розгляд тільки тих справ, де предметом спору є порушення прав, свобод чи інтересів конкретної особи з боку суб`єкта владних повноважень саме у сфері публічно-правових відносин. При цьому владні повноваження повинні здійснюватися відповідним суб`єктом саме в сфері публічно-правових відносин і стосуватися безпосередньо конкретної особи. Спори з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені у межах приватних правовідносин, до адміністративної юрисдикції не відносяться.

Предметом судового розгляду в даному випадку є публічно-правовий спір, тобто спір між двома (кількома) конкретними суб`єктами суспільства стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єктів, а ці суб`єкти відповідно зобов`язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб`єкта.

Таким чином, особливістю правовідносин, що виникають, є їх публічно правовий характер, пов`язаність із сферою реалізації публічної влади.

Проте, слід зазначити, що специфіку публічно-правового спору визначає не тільки його суб`єктний склад, а й підстави виникнення цього спору і тісно пов`язане з цим питання межі повноважень адміністративного суду.

Під час визначення предметної юрисдикції справ слід виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Отже, загальними критеріями для того, щоб визначити за спірними правовідносинами адміністративну юрисдикцію, є суб`єктний склад сторін (однією із сторін повинен бути суб`єкт владних повноважень) та предмет спору відповідно до природи спірних правовідносин (наявність публічно-правових відносин між сторонами під час виконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій на основі законодавства, тобто при реалізації цим суб`єктом своїх владних функцій та повноважень, визначених законодавством). Спори з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені у межах приватних правовідносин до адміністративної юрисдикції не відносяться.

Позивач в обгрунтування своїх вимог зазначив, що його земельна ділянка, межує з ділянкою ОСОБА_3 по адресу АДРЕСА_2 . На сьогоднішній день ОСОБА_3 вже померла, а її ділянка залишилась не успадкована. 09.12.2020 позивач побачив, що проводяться геодезичні інструментальні роботи по замірах суміжної ділянки ОСОБА_3 в т.ч. і його межі. Тому вважає, що оскільки право власності на ділянку ОСОБА_3 виникло до 2004, то геодезичні роботи проводились згідно з часини 2 Розділу VII «Перехідні прикінцеві положення» ЗУ «Про Державний земельний кадастр» для розроблення технічної документації із землеустрою для встановлення (відновлення) меж земельних ділянок, що, відповідно до абз. З частин 1 ст. 21 ЗаконуУураїни «Про Державний земельний кадастр», а також статей 107, 198 Земельного кодексу України, вимагало погодження меж зі складанням акту погодження меж, а в випадку відсутності його з сусідами згоди, вирішення земельного спору рішенням селищної ради відповідно до глави 25 Земельного кодексу України.

Як зазначає позивач, питання встановлення меж між суміжними земельними ділянками виникло у зв`язку з порушенням Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 по виконанню ним робіт з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж, суміжної з моєю, ділянки ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 протиправними, а тим самим роботи неякісними та фактично порушивши його право використовувати цю частину земельної ділянки за призначенням.

Позивач вважає, що дії Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 є незаконними, тому звернувся за захистом до суду.

Проте заявлені позивачем вимоги є похідними від приватноправових відносин при вирішенні судом питання щодо права власності на частки співвласників домоволодіння. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного судочинства.

У відповідності до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Спір у цій справі не є публічно-правовим. Оскарження дій та робіт з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж у спільному володінні безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо права власності з особами, які не заперечують законності дій державного реєстратора. Такий спір має приватноправовий характер. З огляду на суб`єктний склад сторін спору він має вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 826/240/16, від 21.08.2019 по справі № 305/216/18, від 09.10.2019 по справі №605/567/17, а також в постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі №344/8417/17.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства України.

При цьому ч. 6 ст. 170 КАС України зобов`язує суд роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи, у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті.

Суд роз`яснює позивачу, що з даним позовом він може звернутись до відповідного місцевого суду в порядку цивільного судочинства з додержанням правил підсутності, передбачених нормами ЦПК.

Так, відповідно до ст. 27 ЦПК позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Таким чином, з урахуванням вищевказаних висновків, вказаних у постановах Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, суд вважає, що цей спір не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, так як є цивільним (право користування (власності) земельної ділянки, а саме, виконання робіт з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж, суміжної з ділянкою позивача, ділянки ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 .

За подання цієї позовної заяви позивач сплатив судовий збір на суму 908,00грн. відповідно до квитанції №0.0..1 від 07.06.2021, який підлягає поверненню з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 19, 170, 240, 248 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №380/9240/21 за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Повернути ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України судовий збір на суму 908(девятсот вісім) грн.00коп.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дати складання ухвали.

Суддя Лунь З.І.