Справа № 640/14034/20
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Земляної Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Шевченкіської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, в якому просив:

- визнати протиправним і скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 24 грудня 2019 року за № 35-В-438/16 про відмову у призначенні житлової субсидії, прийняте за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення житлової субсидії від 16.12.2019 року;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації винести рішення про призначення субсидії починаючи з 01.10.2019 року.

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації здійснити дії щодо нарахування житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг починаючи з 01.10.2019 року;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації подати у десятиденній строк з моменту набрання рішенням законної сили звіту про виконання рішення суду стосовно позову ОСОБА_1 .

Позов мотивовано тим, що Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації безпідставно та необґрунтовано, без врахування всіх обставин справи, відмовило в призначенні субсидії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відсутні правові підстави для відмови в призначенні та нарахуванні йому субсидії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2021 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що станом на час виникнення спірних правовідносин у позивача наявна заборгованість з оплати за житлово-комунальні послуги, яка перевищувала 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому відповідачем правомірно відмовлено в задоволенні його заяви про призначення та здійснення нарахування житлової субсидії.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що відсутні правові підстави для відмови в призначенні та нарахуванні йому субсидії.

Ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2021 року заяву представника позивача Романюка Василя Анатолійовича про відвід суддів Капрушової О.В. та Епель О.В. задоволено та передано справу для визначення іншого складу суду в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Розпорядженням Шостого апеляційного адміністративного суду №2664 від 26 травня 2021 року здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи 640/14034/20 та ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року прийнято справу до провадження.

Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації відзиву на апеляційну скаргу не подавало, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами в порядку письмового провадження.

Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно п. 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення Окружним адміністративним судом міста Києва фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації як інвалід ІІ групи та отримує державну соціальну допомогу у сумі 1638 грн. на місяць.

17.12.2019 року позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про призначення житлової субсидії та надав: декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії,а також копії документів на підтвердження відсутності заборгованості та спливу строку позовної давності - Постанову Апеляційного суду міста Києва у справі №761/7423/14-ц від 03.12.2018 року, Постанову № 60094665 від 23.09.2019 р.

23.12.2019 року Управлінням отримано електронну інформацію від КК «Центр комунального сервісу» №02/11108 від 23.12.2019р на запит, в якому зазначається по наявність боргу за позивачем.

Листом Управління від 24.12.2019 року за вих. №35-В-438/16 ОСОБА_1 надано відповідь про результат розгляду його заяви №01/16-12/19 і рекомендовано документально підтвердити сплату заборгованості або укласти договір про її реструктуризацію, або оскаржити заборгованість у судовому порядку.

Такі обставини зумовили звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції від 19 лютого 2021 року та оцінюючи відповідні висновки, викладені у рішенні, колегія суддів враховує, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність відмови відповідача, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату управління багатоквартирним будинком, користування житлом або його утримання, послуг з транспортування та розподілу природного газу та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива визначає Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року №848 (далі - Положення № 848).

Пунктом 2 Положення № 848 визначено, що право на отримання адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а також субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі - субсидія) поширюється на громадян, які проживають у житлових приміщеннях (будинках) державного та громадського житлового фонду, в тому числі у гуртожитках, - на оплату користування житлом; приватного житлового фонду та фонду житлово-будівельних (житлових) кооперативів - на оплату утримання житла; житлового фонду незалежно від форм власності - на оплату комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.

Субсидія на придбання твердого та рідкого пічного побутового палива призначається у разі, коли житлове приміщення не забезпечується електро-, тепло- або газопостачанням для опалення.

Пунктом 3 Положення № 848 передбачено, що призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).

Згідно з п. 4 Положення № 848 житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком і розміром обов`язкового відсотка платежу, визначеного в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Також, пунктом 6 Положення №848 визначено умови при наявності яких житлова субсидія не призначається, зокрема, структурним підрозділом з питань соціального захисту населення отримано інформацію про наявність простроченої понад два місяці заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, загальна сума якої перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії; структурним підрозділом з питань соціального захисту населення отримано інформацію про наявність у домогосподарства, що одержувало житлову субсидію у попередньому опалювальному (неопалювальному) сезоні, простроченої понад два місяці заборгованості з оплати обов`язкової частки платежу за житлово-комунальні послуги, обов`язкової частки внеску/платежу на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком, загальна сума якої перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії на наступний опалювальний (неопалювальний) сезон.

Житлова субсидія у випадках, передбачених підпунктами 5 і 6 цього пункту, призначається з початку опалювального (неопалювального) сезону за умови документального підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі) протягом двох місяців з початку такого сезону, в іншому випадку - з місяця, наступного за тим, в якому до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення надійшло документальне підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі).

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови позивачу в призначення субсидії слугувала наявність у останнього боргу по особовому рахунку за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкової території у сумі 14 205,61грн., що перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що у відповідача за таких обставин відсутні законодавчі підстави для призначення та нарахування житлової субсидії з 01.10.2019 року.

Відповідно до п.16 Положення №848 у разі отримання інформації про наявність заборгованості за житлово-комунальні послуги та/або внесків/платежів об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком, загальна сума якої перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, житлова субсидія на наступний сезон не призначається.

Якщо протягом двох місяців з дати отримання повідомлення про відмову в призначенні житлової субсидії на наступний сезон громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або уклав договір про її реструктуризацію, або оскаржив наявність заборгованості в судовому порядку, житлова субсидія призначається з початку такого сезону.

Якщо громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або уклав договір про її реструктуризацію, або оскаржив наявність заборгованості в судовому порядку в строк понад два місяці з дати отримання повідомлення про відмову в призначенні житлової субсидії на наступний сезон, житлова субсидія в такому випадку призначається з місяця, наступного за місяцем, в якому громадянин вчинив такі дії.

Як зазначено відповідачем, 23.12.2019 року на адресу Управління надійшла відповідь на запит №15/35-10681 від 19.12.2019 року, відповідно до якого по особовому рахунку споживача, станом на 01.12.2019 року є заборгованість за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкової території у сумі 14 205,61 грн.

Відсутність заборгованості повинна підтверджуватися належними доказами, дана обставина підлягає доведенню саме суб`єктом, який має намір отримати житлову субсидію. При цьому, Управління праці та соціального захисту населення не наділено повноваженнями щодо вирішення питання правомірності та обґрунтованості визначення боргу перед підприємством - надавачем послуг.

Натомість, саме лише посилання позивача на відсутність документального підтвердження наявності у нього зазначеної заборгованості не може бути доказом відсутності у нього відповідної заборгованості.

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач, відмовивши позивачу у призначенні житлової субсидії діяв в межах наданих законом повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Водночас, суд зазначає, що після надання позивачем належних доказів щодо сплати заборгованості, укладення договору про реструктуризацію такої заборгованості, або оскарження заборгованості в судовому порядку, позивач згідно вимог вказаного Положення №848 має право на призначення субсидії з дати закінчення дії попередньої субсидії.

Слід звернути увагу на те, що постановою Київського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року у справі № 761/7423/14-ц, на яку посилається позивач, та яка набрала законної сили, визнано наявність у ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 10504,88 грн., а також з урахуванням інфляційних втрат в розмірі 140,56 грн. та 3 % річних в розмірі 358,54 грн., всього 11003,98 грн.

Одночасно суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач у прохальній частині позовної заяви зазначає, що оскаржує рішення Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 24 грудня 2019 року за №35-В-438/16 про відмову у призначенні житлової субсидії.

Проте, дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що 24 грудня 2019 року Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації надало позивачу відповідь (не рішення) про результат розгляду його заяви у формі листа за вих.№35-В-438/16. При цьому, рішення про відмову у призначенні житлової субсидії ОСОБА_1 прийнято відповідачем 24 січня 2020 року, що підтверджується витягом з протоколу засідання комісії №1 від 24.01.2020 року (а.с.35).

Таким чином, позивач фактично оскаржує не рішення суб`єкта владних повноважень, а його відповідь, надану в порядку Закону України «Про звернення громадян», що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач О.М.Кузьмишина

Судді Л.О. Костюк

Г.В. Земляна