Справа № 300/2727/21
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"09" червня 2021 р. справа № 300/2727/21
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Кафарський В.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» про заміну стягувача правонаступником у виконавчому провадженні, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» (далі заявник) звернулось до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із заявою про заміну стягувача правонаступником, в якій просить замінити у виконавчому провадженні №61128280 стягувача ТзОВ «ФК «Інвест Хаус» на його правонаступника ТзОВ «ФК Форт».
Судом встановлено, що заяву про заміну стягувача правонаступником обґрунтовано тим, що 07.12.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. вчинено виконавчий напис №7164 про стягнення заборгованості за кредитним договором №BLaЖГА00038357 від 27.05.2011 з ОСОБА_1 . Згідно поданої заяви ТзОВ «ФК Форт» просить замінити стягувача у виконавчому провадженні на підставі положень статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України, а також статті 442 Цивільно-процесуального кодексу України.
Суд з цього приводу зазначає наступне.
Згідно статті 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Відповідно до частини 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Крім того, ЄСПЛ у справі «Занд проти Австрії» від 12 жовтня 1978 року вказав, що поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.
За вимогами частини 1 статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 за №1402-VIII, суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
Судова юрисдикція це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства між собою цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, суб`єктний склад та характер спірних матеріальних правовідносин. Таким критерієм може бути також і пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
Так, на відміну від розділу IV КАС України, розділ VI ЦПК України встановлює порядок вирішення процесуальних питань, пов`язаних не тільки з виконанням судових рішень у цивільних справах, а і рішень інших органів (посадових осіб).
Зокрема даний розділ ЦПК України містить статтю 442, яка теж регламентує порядок заміни сторони виконавчого провадження.
При цьому, як слідує із назви розділу Кодексу, в якому міститься дана стаття, положення останньої поширюються не тільки на судові рішення у цивільних справах, а і на рішення інших органів (посадових осіб).
Таким чином, ЦПК України містить пряму вказівку на вид судочинства, зокрема цивільне, в якому слід вирішувати питання щодо заміни стягувача у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого напису нотаріуса.
Окрім цього, суд приймає до уваги, що предметна юрисдикція це розмежування компетенції цивільних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах установленої компетенції. За загальним правилом основний спосіб розмежування предметної юрисдикції полягає в розмежуванні за видом спірних правовідносин.
Відповідно до матеріалів заяви ТзОВ «ФК Форт» відносини між сторонами вищезгаданого виконавчого напису є цивільно-правовими як такі, що виникли внаслідок укладення кредитного договору.
Заявник, звертаючись до суду з даною заявою у порядку статті 379 КАС України, просить суд замінити стягувача ТзОВ «ФК «Інвест Хаус» на його правонаступника ТзОВ «ФК Форт».
При цьому, за приписами частини 1 статті 379 КАС України, яку розміщено у Розділі IV «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах», у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина 4 статті 379 КАС України), тоді як предметом спору у справі є заміна стягувача у виконавчому написі нотаріуса.
З аналізу вищенаведених норм слідує, що суд має можливість заміни стягувача саме у виконавчому провадженні або у виконавчому листі.
Наведене виключає можливість розгляду поданої ТзОВ «ФК Форт» заяви в порядку, визначеному статтею 379 КАС України.
Крім того, не може бути прийняте до уваги посилання заявника на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 по справі №826/7941/17, оскільки правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в даному судовому рішенні, стосується розмежування предметної юрисдикції, визначеної КАС України та ЦПК України станом до 15.12.2017, тобто в редакціях, відмінних від чинних процесуальних кодексів.
Відповідно до частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.
З огляду на безпідставність звернення заявника із заявою про заміну стягувача правонаступником у виконавчому проваджені по виконанню виконавчого напису нотаріуса в межах адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про повернення такої заяви заявнику без розгляду.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 9, 240, 248, 268, 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» про заміну стягувача правонаступником у виконавчому провадженні повернути без розгляду.
Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені частиною 2 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Кафарський В.В.