Справа № 823/1823/18
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 червня 2021 року справа № 823/1823/18 м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючої судді Бабич А.М., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог в частині стягнення коштів в адміністративній справі за її позовом до Канівського міськрайонного суду Черкаської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області, голови Канівського міськрайонного суду Черкаської області Русакова Григорія Степановича, третя особа Управління Держпраці в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

На підставі постанови від 21.04.2021 Верховного Суду у зв`язку з частковим задоволенням касаційної скарги ОСОБА_1 на новий розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду у частині позовних вимог про стягнення на її користь середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні надійшла 29.04.2021 справа №823/1823/18 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до Канівського міськрайонного суду Черкаської області (19000, м.Канів, вул. Успенська, буд.22; ) (далі відповідач 1), Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області (вул. Гоголя, 316, м. Черкаси, 18015; ) (далі відповідач 2), голови Канівського міськрайонного суду Черкаської області Русакова Григорія Степановича (вул. Успенська, 22, м. Канів, Черкаська обл., 19001) (далі відповідач 3).

Ухвалою від 30.04.2021 суд прийняв до свого провадження адміністративну справу №823/1823/18 у вказаній частині та вирішив її розгляд здійснювати правилами спрощеного провадження.

17.05.2021 на адресу суду надійшла заява вх.№16989/21 позивача про уточнення позовних вимог (далі - Заява), в якій просить:

зобов`язати відповідача 2 нарахувати та здійснити виплати їй середнього заробітку за весь час затримки до дня фактичного розрахунку з проведенням індексації цих виплат та з розрахунку середнього заробітку 590,97грн, починаючи з 06.04.2018 до дня фактичного розрахунку;

стягнути з відповідача 2 середній заробіток за весь час затримки з 06.04.2018 до дня прийняття рішення, що становить 1130 календарних днів та складає 667796,10грн (шістсот шістдесят сім тисяч дев`яносто шість гривень десять копійок).

В обґрунтування Заяви зазначено, що станом на 11.05.2021 відповідач 2 не провів остаточний розрахунок при звільненні, а саме з 06.04.2018 до 11.05.2021, що становить 1130календарних днів. Тому виплата середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить 667796,10грн. Додатково вказала, що про не проведення із нею остаточного розрахунку відповідачам в справі відомо з травня 2018 року після проведення перевірки Управлінням Державної інспекції праці в Черкаській області та відповідно до викладеного ними висновку.

Ознайомившись із Заявою, з`ясовано підстави для її повернення з огляду на таке.

Суд урахував, що позивач звернулася до суду в цій справі у травні 2018 року з позовом, в якому з урахуванням неодноразових заяв про уточнення та збільшення позовних вимог просила:

визнати незаконними дії відповідача 2 щодо ненадання їй невикористаної відпустки перед звільненням;

визнати незаконними дії відповідача 2 щодо ненадання щорічної основної відпустки за період роботи з 29.12.2017 до 05.04.2018 та щорічні додаткові відпустки за період роботи з 29.04.2017 до 05.04.2018, а саме щорічної додаткової відпустки за вислугу років, яка становить 15 (п`ятнадцять) календарних днів та щорічної додаткової відпустки як матері, яка виховує дитину без батька, яка становить 10 (десять) календарних днів;

зобов`язати відповідача 2 нарахувати та надати щорічну основну відпустку позивачу за період роботи з 29.12.2017 по 05.04.2018 та щорічні додаткові відпустки за період роботи з 29.04.2017 по 05.04.2018, а саме щорічну додаткову відпустку за вислугу років, яка становить 15 календарних днів та щорічну додаткову відпустку як матері, яка виховує дитину без батька, яка становить 10 календарних днів;

визнати незаконними дії відповідача 3 щодо невчасного проведення остаточного розрахунку з позивачем при звільненні;

зобов`язати відповідача 3 нарахувати та здійснити виплату позивачу середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку з проведенням індексації цих виплат та з розрахунку середньоденного заробітку 590грн. 97коп., починаючи з 06.04.2018 по день фактичного розрахунку;

стягнути з відповідача 3 середній заробіток за весь час затримки з 06.04.2018 до 21.02.2020, що становить 687 календарних днів та складає 405996 грн. 39 коп.;

стягнути з відповідача 3 суму недоплачених відпускних коштів, яка становить 18320грн. 07коп., а також 8496грн. 93коп. коштів за листком непрацездатності від 02.04.2018, а всього 26817 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26.03.2020 позов задоволено частково. Визнано протиправними дії голови Канівського міськрайонного суду Черкаської області щодо не надання позивачу невикористаної відпустки перед звільненням та щодо ненадання щорічної основної відпустки за період роботи з 29.12.2017 до 05.04.2018 та щорічних додаткових відпусток за період роботи з 29.12.2017 до 05.04.2018, а саме щорічної додаткової відпустки за вислугу років, яка становить 15 (п`ятнадцять) календарних днів та щорічної додаткової відпустки як матері, яка виховує дитину без батька, яка становить 10 (десять) календарних днів. Зобов`язано голову Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_2 нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористану щорічну додаткову відпустку за вислугу років за період роботи з 29.12.2017 до 05.04.2018, яка становить 15 (п`ятнадцять) календарних днів та грошову компенсацію за невикористану щорічну додаткову відпустку, як матері, яка виховує дитину без батька, за період роботи з 29.12.2017 до 05.04.2018, яка становить 10 (десять) календарних днів. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2020 вказане рішення в резолютивній частині частково змінено. Зобов`язано Канівський міськрайонний суд Черкаської області видати наказ про виплату позивачу грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за період роботи з 29.12.2017 до 05.04.2018, щорічну додаткову відпустку за вислугу років за період роботи з 29.12.2017 до 05.04.2018, яка становить 15 (п`ятнадцять) календарних днів та грошову компенсацію за невикористану щорічну додаткову відпустку, як матері, яка виховує дитину без батька, за період роботи з 29.12.2017 до 05.04.2018, яка становить 10 (десять) календарних днів. В іншій частині залишено без змін.

Верховний Суд у постанові від 21.04.2021 не погодився з рішеннями судів в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку згідно з вимогами ст.117 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП).

У пунктах 41-63 постанови зазначив, що спірні правовідносини склалися з приводу невиконання обов`язку надати невикористану відпустку перед звільненням суддів, ненадання основної та додаткової відпусток за відпрацьований період, а також у зв`язку з невчасним розрахунком при звільненні. Пунктом 52 постанови зауважив: "Як вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, суди виходили з обґрунтованості позовних вимог про стягнення грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за період роботи з 29 грудня 2017 року до 05.04.2018 року, щорічну додаткову відпустку за вислугу років, яка становить 15 календарних днів, та додаткову відпустку матері, яка виховує дитину без батька, яка становить 10 календарних днів, за цей же період роботи. У зв`язку з цим зобов`язано суд видати наказ про виплату такої грошової компенсації. Тому позовна вимога про відповідальність за затримку розрахунку також підлягала задоволенню.

У пункті 68 згаданої постанови Верховний Суд зазначив, що матеріали справи не містять, а суди не з`ясували розмір середнього заробітку для обчислення сум середнього заробітку, не визначено період, за який необхідно розрахувати середній заробіток відповідно до ст.116 КЗпП, не встановлено ймовірного розміру пов`язаного із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника, співмірність вірогідного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених ним до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Відповідно до ч.2 ст.47 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч.3 ст.47 КАС України зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною першою цієї статті (до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження), лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

Заявою позивач збільшила розмір позовної вимоги щодо стягнення на її користь коштів згідно зі ст.118 КЗпП та одночасно доповнила предмет позову. Оскільки Верховний Суд не скасував рішення судів у частині відмови в задоволенні позовної вимоги нарахувати та виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку з проведенням індексації цих виплат та з розрахунку середньоденного заробітку 590грн. 97коп., починаючи з 06.04.2018 по день фактичного розрахунку, в цій частині вони вважаються вирішеними та відсутні підстави для повторного їх розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.170 КАС України (Суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі). Отже, відсутні підстави для прийняття їх до розгляду. Тому суд дійшов висновку, що Заяву подано очевидно необгрунтовано.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення передбачені ст.167 КАС України. Відповідно до ч.2 ст.167 КАС України встановлено, що якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Крім того для всебічного та об`єктивного вирішення спору відповідно до ст.ст.2, 9 КАС України з урахуванням висновків Верховного Суду в цій справі, суд дійшов висновку для з`ясування загального доходу, належного до виплати позивачу відповідно до вимог закону при звільненні, зобов`язати відповідача 3 надати суду докази (довідки тощо) щодо розміру фактично здійсненого розрахунку при звільненні з позивачем в розрізі спірних сум коштів (присуджених) та безпірних (добровільно сплачених до виникнення судового спору) та дат їх виплат з реквізитами платіжних документів щодо перерахування позивачу.

Керуючись ст. ст. 2-20, 47,72-78, 150, 166-167, 170-171, 248, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Повернути без розгляду заяву (вх. від 17.05.2021 №16989/21) ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог.

2. Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області надати суду в п`ятиденний строк з дати отримання цієї ухвали докази (довідку тощо) щодо розміру фактично здійсненого розрахунку при звільненні з позивачем в розрізі спірних сум коштів (присуджених) та безпірних (добровільно сплачених до виникнення судового спору) та дат їх виплат з реквізитами платіжних документів щодо перерахування позивачу.

3. Копію ухвали направити ОСОБА_1 .

4. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Бабич