Справа № 705/4293/20
Суддя: Білик О. В.
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №705/4293/20
2-а/705/53/21

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2021 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Білик О.В.

за участю секретаря судових засідань Щербакової Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умань адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Черкаській області Бульби Тараса Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3317041 від 21.10.2020,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до сержанта поліції 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Черкаській області Бульби Тараса Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3317041 від 21.10.2020. В позові позивач посилається на те, що постановою інспектора Бульба Т.А., сержанта поліції батальйону № 1 роти № 6 Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, серії ЕАМ № 3317041 від 21.10.2020 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за ч.1 ст. 122 КУпАП за те, що 21.10.2020 о 09:46:16 годині на 210 км автодороги Київ-Одеса, керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та здійснив проїзд без зупинки, чим порушив пункт 8.4б ПДР - порушення вимог знаків пріоритету. Позивач вважає, що вказана постанова є незаконною, оскільки поліцейський його зупинив безпідставно, інкримінував йому правопорушення, яке він не здійснював. Крім того, поліцейським не було роз`яснено його права та обв`язки, жодних доказів не було досліджено. Також, позивач посилається на те, що зі змістом постанови він ознайомлений не був, її копію поліцейським не було вручено належним чином. Тому позивач просить суд скасувати постанову інспектора роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Черкаській області серії ЕАМ № 3317041 від 21.10.2020.

10.11.2020 ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Білик О.В. відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

26.11.2020 ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Білик О.В. вирішено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі.

28.12.2020 на адресу суду від інспектора роти № 6 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Бульби Т.А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він указував, що позивач ОСОБА_1 порушив п.8.4 б Правила дорожнього руху України, оскільки не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», а тому транспортний засіб був зупинений. Інспектор зазначає, що після перевірки документів, у відповідності до вимог ст..279 КУпАП, з урахуванням положень ст.. 280 КУпАП, здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому роз`яснив ОСОБА_1 права та обов`язки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також положення ст.. 63 Конституції України. Також було роз`яснено позивачеві порядок виконання постанови та порядок її оскарження. При цьому, інспектор зазначає, що оскільки ОСОБА_1 відмовився від отримання постанови, то вказана постанова була направлена на його адресу поштовими засобами зв`язку. З посиланням на норми чинного законодавства України, ПДР України, інспектор просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

02.04.2021 ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи до суду не з`явився. 07.04.2021 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він просив поновити йому строки подання відповіді на відзив та позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Інспектор роти № 6 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Бульба Т.А. в судове засідання не з`явився. 04.06.2021 на адресу суду через електронні засоби зв`язку подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Врахувавши процесуальну позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 21.10.2020 інспектором батальйону № 1 роти № 6 Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Бульба Т.А., винесено постанову серії ЕАМ № 3317041 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, у відношенні ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

У вищезазначеній постанові вказано, що 21.10.2020 о 09:46:16 М-05 Київ-Одеса 210 км, водій керуючи ТЗ не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та здійснив проїзд без зупинки, чим порушив пункт 8.4б ПДР - порушення вимог знаків пріоритету.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов`язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3. ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 24 постанови ПВС України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото -і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 4 Розділу І названої Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що інспектор управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції при складанні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності позивача діяв не в спосіб, передбачений КУпАП.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до положень чинного законодавства відповідачем 21.10.2020 розглянуто справу про адміністративне правопорушення у присутності позивача та враховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 283 КУпАП, на місці вчинення правопорушення винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення якою, як зазначено вище, позивач притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Слід зазначити, що у матеріалах справи наявний відеодоказ, наданий відповідачем разом із відзивом на позов, на якому зафіксовано, що позивач після зупинки транспортного засобу інспектором управління патрульної поліції в Черкаської області Департаменту патрульної поліції (далі інспектор), вказував, що «це не таке вже велике правопорушення» та чому працівники поліції не зупинили автомобіль який рухався попереду нього та не зупинився. Крім того, інспектором оголошено причину зупинки, зазначено який пункт ПДР України порушив водій, запропоновано пройти та оглянути відео докази правопорушення (на що водій ОСОБА_1 відмовився) та після перевірки документів інспектором було роз`яснено положення ст.. 63 Конституції України та права та обов`язки водія відповідно до ст.. 268 КУпАП. Після цього інспектор виніс постанову відносно позивача та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. При цьому, інспектором також було роз`яснено ОСОБА_1 порядок виконання винесеної постанови та порядок її оскарження. Разом з тим водій відмовився від ознайомлення зі змістом постанови та отримання її копії та вказував, що буде оскаржувати дії інспектора в суді. Тому постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було направлено поштовими засобами зв`язку на адресу позивача.

Слід зауважити, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Подані відповідачем докази відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, ст. 72, 73, 74, 75, 76 КАС України та відображають обставини, які описані в оскаржуваній постанові, одержані без порушення порядку, встановленого законом, а тому є належними, достовірними та достатніми для притягнення винної особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Суд вважає, що відповідач діяв у спосіб, передбачений законами України та правомірно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Разом з тим суд зазначає наступне.

Згідно із ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями ч.1 ст.5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно до п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Аналізуючи вищевикладене, суд зазначає, що умовою надання адміністративним судом захисту прав є встановлення їх порушення відповідачем, який перебуває у відповідних публічних правовідносинах із позивачем, проте своїми протиправними рішеннями, діями (бездіяльністю) впливає на його обов`язки, права чи інтереси.

Предметом розгляду у даній справі є постанова інспектора поліції по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху про накладення адміністративного стягнення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

За приписами ст.222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, зокрема ч.1 ст.122 покладено на органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Приписами ч.1 ст.1 ЗУ "Про Національну поліцію" визначено, що національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно ч.1, ч. 2 ст.13 ЗУ "Про Національну поліцію" систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції. До складу апарату центрального органу управління поліції входять організаційно поєднані структурні підрозділи, що забезпечують діяльність керівника поліції, а також виконання покладених на поліцію завдань.

Приписами ч.3 ст.288 КУпАП визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч.1 ст.122 КУпАП інспектори відповідного орану поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і її територіальних органів.

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст.222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення.

Використання у зазначених вище нормах формулювань "від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення", "розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст.222 - 244-20 КУпАП" вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019р. у справі за №724/716/16-а.

Так, Верховний Суд у вказаній справі виклав правовий висновок про те, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Згідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Підстави та порядок заміни неналежної сторони у адміністративному процесі встановлено приписами статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами частини 3 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

З будь-якими клопотаннями чи заявами про заміну первісного відповідача належним відповідачем позивач ОСОБА_1 до суду не звертався.

Аналізуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 132, 134, 241-251 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до сержанта поліції 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Черкаській області Бульби Тараса Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3317041 від 21.10.2020- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Білик