Справа № 120/3816/20-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/3816/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Заброцька Людмила Олександрівна

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

09 червня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Іваненко Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Центрально - Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у не проведенні належної перевірки звернення засудженого ОСОБА_1 від 16.08.2019 та не встановленні порушень заходів безпеки засудженого ОСОБА_1 діями державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)";

- зобов`язати відповідача провести повну та належну перевірку звернення засудженого ОСОБА_1 від 16.08.2019 щодо порушень його заходів безпеки державною установою "Вінницька установа виконання покарань (№1)" та вжити заходів реагування щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності службових осіб державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" у зв`язку з виявленими порушеннями.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідач вказав що в діях державної установи та діях засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_2 , із зібраних і вивчених матеріалів перевірки порушень прав засудженого ОСОБА_1 не вбачається. Жодних протиправних дій по відношенню до засудженого відповідачем не допускається.

В силу положень ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи, які також підтверджені під час апеляційного розгляду.

Вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 21.12.2011 позивача засуджено до довічного позбавлення волі. Місцем відбування призначеного покарання є Державна установа "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)".

На виконання ухвали Вінницького міського суду від 20.02.2018 року про встановлення заходів безпеки на час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000124, ОСОБА_1 ізольовано від основної маси засуджених на час проведення досудового розслідування зазначеного кримінального провадження та поміщено до окремої камери №133 на загальних умовах утримання.

16.08.2019 ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на урядову "гарячу лінію", зазначивши про порушення його заходів безпеки, які полягали у погрозі його життю та здоров`ю з боку засудженого ОСОБА_2 , у зв"язку з розслідуванням кримінального провадження №0000124, у якому ОСОБА_1 вказує на протиправні дії службових осіб установи виконання покарань.

До відповідача 09.09.2019 року надійшов лист Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України від 05.09.2019 №2/1 3272-19/РР-2201, разом із зверненням позивача, з вказівкою від Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України провести перевірку викладених у зверненні відомостей, при необхідності вжити заходів реагування відповідно до чинного законодавства.

В ході проведення перевірки у засудженого ОСОБА_1 було відібрано письмові пояснення, в яких він зазначив, що між ним та засудженим ОСОБА_2 виник конфлікт, у зв`язку з чим просив обмежити можливість зустрічі з ОСОБА_2 .

Також відібрано пояснення у засудженого ОСОБА_2 , який повідомив, що 14.08.2019 року приблизно в 16 годині під час отримання посилки на коридорі корпусного приміщення він помітив, що у засудженого ОСОБА_1 в руках цигарка і зробив йому зауваження, що тут курити не можна, після чого вказані засуджені розійшлись по своїх камерних приміщеннях. Засуджений ОСОБА_3 погроз фізичною розправою в адрес засудженого ОСОБА_1 не висловлював, конфліктної ситуації не створював і намірів в подальшому погрожувати чи спілкуватися із засудженим ОСОБА_1 не має. З даного приводу засуджений ОСОБА_2 претензій ні до кого не має.

12.09.2019 начальником Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції В.М. Дремлюгою затверджено висновок службової перевірки інформації викладеної у зверненні засудженого ОСОБА_1 щодо загрози його життю і здоров`ю.

У вказаному висновку зазначено, що в діях адміністрації державної установи та діях засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_2 , із зібраних і вивчених матеріалів перевірки, порушень законності та прав засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 не вбачається.

Керівником міжрегіональним управлінням 12.09.2019 року листами №3/440-19/П-300 та №3/441-19/П-300 повідомлено про результати перевірки Адміністрацію Державної кримінально-виконавчої служби України, позивача в справі - засудженого ОСОБА_1 та вказано начальнику державної установи про посилення організації несення служби на секторі максимального рівня безпеки, де утримуються засуджені до довічного позбавлення волі з метою забезпечення їхньої особистої безпеки, недопущення конфліктних ситуацій та фізичної розправи, зокрема не допускати зустрічей між засудженими до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що може призвести до виникнення суперечки та порушень встановленого режиму відбування покарання.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо неналежного розгляду звернення від 16.08.2019, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що адміністративний позов позивача не підлягає задоволенню, оскільки відповідачем доведено належними та допустимими доказами правомірність своїх дій. У спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Колегія суддів, за результатом апеляційного розгляду справи, погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач засуджений до довічного позбавлення волі та відбуває покарання у Державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)".

Нормативно-правовим актом, який регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань є Кримінально-виконавчий кодекс України (далі КВК України).

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 10 КВК України засуджені мають право на особисту безпеку.

У разі виникнення небезпеки життю і здоров`ю засуджених, які відбувають покарання у виді арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, вони мають право звернутися із заявою до будь-якої посадової особи органу чи установи виконання покарань з проханням про забезпечення особистої безпеки. У цьому разі посадова особа зобов`язана вжити невідкладних заходів щодо забезпечення особистої безпеки засудженого.

Адміністрація установи виконання покарань вживає заходів до переведення засудженого в безпечне місце, а також інших заходів до усунення небезпеки, вирішує питання про місце подальшого відбування ним покарання.

Наказом Міністерства юстицію України від 25.04.2017 №1408/5 затверджено Порядок здійснення заходів щодо забезпечення безпеки осіб, які тримаються в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах (далі - Порядок №1408/5), в редакції на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно з ч. 3 розділу І Порядку №1408/5, забезпечення безпеки осіб, взятих під варту, та засуджених, у тому числі тих, які беруть участь у кримінальному судочинстві, здійснюється оперативними підрозділами установ виконання покарань та слідчих ізоляторів..

Відповідно до ч. 1-3 р. ІІІ Порядку №1408/5 у разі виникнення загрози безпеці засуджений має право звернутися із заявою до будь-якої посадової особи органу чи установи виконання покарань з проханням про забезпечення особистої безпеки. У цьому разі посадова особа зобов`язана вжити невідкладних заходів щодо забезпечення особистої безпеки засудженого.

При отриманні заяви (повідомлення) про загрозу безпеці засудженого посадова особа слідчого ізолятора або установи виконання покарань негайно доповідає про це начальнику слідчого ізолятора або установи виконання покарань та черговому помічнику начальника слідчого ізолятора або установи виконання покарань або особі, яка виконує його обов`язки.

У разі наявності у заяві (повідомленні) про загрозу безпеці засудженого відомостей про кримінальне правопорушення черговий помічник начальника слідчого ізолятора або установи виконання покарань або особа, яка виконує його обов`язки, надсилає заяву (повідомлення) до відповідного правоохоронного органу.

Отримавши заяву або повідомлення про загрозу безпеці засудженого, начальник слідчого ізолятора або установи виконання покарань вживає заходів щодо переведення засудженого в безпечне місце та здійснює перевірку заяви чи повідомлення.

Перевірка заяви чи повідомлення про загрозу безпеці засудженого здійснюється не більше трьох діб, при цьому з`ясовуються джерела загрози та встановлюються особи, від яких вона може надходити.

За результатами перевірки начальник слідчого ізолятора або установи виконання покарань зобов`язаний протягом трьох діб прийняти рішення про застосування або про відмову від застосування заходів безпеки, про що повідомити заявника.

Частиною 5 Порядку №1408/5 визначено, що за результатами перевірки заяви або повідомлення про загрозу безпеці засудженого, вжитих заходів безпеки щодо такого засудженого складається висновок на основі службового розслідування, який у триденний строк затверджується начальником установи виконання покарань чи слідчого ізолятора.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Центрально-Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції проведено перевірку звернення позивач від 16.08.2019. Під час її проведення було, зокрема, відібрано пояснення у засуджених ОСОБА_1 ( заявник, позивач в справі ) та засудженого ОСОБА_2 , перевірено надходження до оперативного відділу державної установи "Вінницька УВП - №1" інформації щодо загрози життю та здоров"ю засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 , відомості щодо місця утримання засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З пояснень позивача, які були отримані у нього 10.09.2019 року в ході проведення перевірки по його скарзі, вбачається, що засудженим ОСОБА_4 у нього виник конфлікт, в зв"язку з чим він просить вжити заходів для того, щоб огородити його від можливих зустрічей з вказаним засудженим. Тобто, в письмових поясненнях ОСОБА_1 не йдеться про можливу загрозу його життю та здоров"ю з боку засудженого ОСОБА_2 , а лише вказується про конфлікт, який виник між ними.

Водночас, з пояснень засудженого ОСОБА_4 вбачається, що 14.08.2019 року приблизно в 16 годині він був викликаний з камерного приміщення №141, де утримується, для отримання посилки. Підходячи до місця отримання посилки він помітив, що в засудженого, ім"я якого він не знає і ніколи його раніше не помічав, в руках цигарка і зробив йому зауваження, що тут курити не можна. Ніяких погроз в адрес зазначеного засудженого не висловлював і намірів в подальшому спілкуватися не має.

Згідно з відомостями журналу №6640н обліку телефонних розмов засуджених, ОСОБА_5 14.08.2019 року о 15.45 мав телефонну розмову тривалістю 15 хвилин. В зв"язку з чим, як вказує відповідач, позивач виводився з камерного приміщення для надання телефонної розмови, яка проводилась в спеціальному приміщенні для проведення телефонних розмов для засуджених, і близько 16 години позивача супроводили назад до камерного приміщення, при цьому позивач та засуджений ОСОБА_2 розминулися в коридорному приміщенні.

Відповідно до довідки від 11.09.2019 року, до оперативного відділу державної установи "Вінницька УВП - №1" інформації щодо загрози життю та здоров"ю засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 не надходило.

На основі зібраних та досліджених матеріалів 12.09.2019 року затверджено висновок службової перевірки інформації, викладеної у зверненні засудженого ОСОБА_1 щодо загрози його життю та здоров"ю, згідно з яким відомості, викладені у заяві ОСОБА_1 , не знайшли свого підтвердження. Про результати розгляду звернення було повідомлено засудженого ОСОБА_1 та роз"ясненно право оскарження.

Також відповідач листом від 12.09.2019 року №3/442-19/П-300 повідомив про результати перевірки Адміністрацію Державної кримінально-виконавчої служби України.

Окрім того встановлено, що за наслідком розгляду та перевірки звернення ОСОБА_1 відповідачем на адресу начальника державної установи " Вінницька УВП №1 " направлено лист від 12.09.2019 року з вимогою про посилення організації несення служби на секторі максимального рівня безпеки, де утримуються засуджені до довічного позбавлення волі з метою забезпечення їхньої особистої безпеки, недопущення конфліктних ситуацій та фізичної розправи, зокрема не допускати зустрічей між засудженими до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що може призвести до виникнення суперечки та порушень встановленого режиму відбування покарання.

Таким чином, з наведеного вище вбачається, що перевірка звернення позивача від 16.08.2019 року проведена відповідачем повно та всебічно, а за її висновками вжито відповідних заходів, а саме відповідачем на адресу начальника державної установи " Вінницька УВП №1 " направлено лист - вимогу від 12.09.2019 року щодо посилення організації несення служби на секторі максимального рівня безпеки, де утримуються засуджені до довічного позбавлення волі з метою забезпечення їхньої особистої безпеки, недопущення конфліктних ситуацій та фізичної розправи, зокрема не допускати зустрічей між засудженими до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення належної перевірки звернення засудженого ОСОБА_1 від 16.08.2019 та не встановлення порушень заходів безпеки засудженого ОСОБА_1 діями державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" та зобов`язання відповідача провести повну та належну перевірку звернення засудженого ОСОБА_1 від 16.08.2019 щодо порушень його заходів безпеки державною установою "Вінницька установа виконання покарань (№1)" та вжити заходів реагування щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності службових осіб державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" у зв`язку з виявленими порушеннями, задоволенню не підлягають.

Зважаючи на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає що дії відповідача у спірних правовідносинах між сторонами відповідають критеріям, які наведені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових, переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Вінницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Іваненко Т.В.