Справа № 480/3122/21
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року Справа № 480/3122/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3122/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1,м. Суми,Сумська область,40009) в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 17.07.2020 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 10.07.2020 з урахуванням періодів його роботи з 02.07.1982 по 23.09.1982 в колгоспі «Звезда» та з 03.03.1997 по 21.04.1998 в Державному відкритому акціонерному товаристві «ТЕХПРОМ».

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що позивач 10.07.2020 року до Тростянецького відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області з заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням від 17.07.2020 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 27 років (в наявності 26 років 11 днів). До страхового стажу не зараховані періоди роботи в колгоспі «Звезда» з 02.07.1982 по 23.09.1982 року у зв`язку з відсутністю підтверджуючої довідки про фактично відпрацьовані вихододні та з 03.03 по 21.04.1998 в Державному відкритому акціонерному товаристві «ТЕХПРОМ», оскільки наявні виправлення в даті наказу. Позивач не погоджується з даним рішенням відповідача, вважає його протиправним та таким, що порушує його права.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

На виконання зазначеної ухвали представником Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області подано до суду відзив, в якому заперечує проти позовних вимог та просить відмовити в їх задоволенні, зокрема зазначивши, що позивач 10.07.2020 звернувся до головного управління з заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням від 17.07.2020 № 752 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку відсутністю страхового стажу 27 років (в наявності 26 років 11 днів). До страхового стажу не зараховані періоди роботи в колгоспі "Звезда" з 02.07.1982 по 23.09.1982 року в зв`язку з відсутністю підтверджуючої довідки про фактично відпрацьовані вихододні та з 03.03.1997 по 21.04.1998р., оскільки наявне виправлення в даті наказу (графа № 4 трудової книжки). При цьому зазначені періоди можливо зарахувати до страхового стажу після надання уточнюючих довідок (а.с. 33-34).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою від 10.07.2020 року про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 9а.с. 43).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 17.07.2020 року № 752 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'' у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 27 років (маєте 26 років 11 днів). До страхового стажу не зараховані періоди роботи в колгоспі "Звезда" з 02.07.1982 по 23.09.1982 року в зв`язку з відсутністю підтверджуючої довідки про фактично відпрацьовані вихододні та з 03.03.1997 по 21.04.1998р. в Державному відкритому акціонерному товаристві «ТЕХПРОМ», оскільки наявне виправлення в даті наказу (графа № 4 трудової книжки) (а.с. 41). Про дане рішення позивача було повідомлено листом від 21.07.2020 року № 1800-0302-8/33486 (а.с. 40).

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

В силу положень ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Згідно частини першої статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (абзац перший частини другої статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Абзацом 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Судом встановлено, що до страхового стажу позивача не зарахований період роботи з 02.07.1982 по 23.09.1982 в колгоспі «Звезда», в зв`язку з відсутністю підтверджуючої довідки про фактично відпрацьовані вихододні та з 03.03.1997 по 21.04.1998р. в Державному відкритому акціонерному товаристві «ТЕХПРОМ», оскільки наявне виправлення в даті наказу (графа № 4 трудової книжки) (а.с. 41).

Суд зазначає, що у відповідності до п.1 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 року №310, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів.

Пункт 2 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників регламентує, що трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу.

Згідно п. 13 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників обов`язок правильного і точного внесення даних про роботу в трудову книжку і інші документи покладена на роботодавця.

Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (надалі - Інструкція №58), містить аналогічні норми, які містила Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 № 162.

Згідно з п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 №58 (далі Інструкція № 58), заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції № 58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (пункт 4.1 Інструкції №58).

Системний аналіз зазначених положень, дає підстави дійти обґрунтованого висновку, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її неналежне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Також, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому, власне, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17.

Разом з тим в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 Верховний Суд зазначив, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, відтак вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.

Окрім того, суд зазначає, що законодавець пов`язує необхідність підтвердження трудового стажу для призначення пенсії лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи за певні періоди роботи.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до записів у трудовій книжці під № НОМЕР_1 , позивач у період з 02.07.1982 по 23.09.1982 працював в колгоспі «Звезда» на посаді "мастер-строитель" (мовою оригіналу). Вказаний запис виконано без перекреслень та виправлень, доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо періодів роботи позивача з 02.07.1982 по 23.09.1982, відповідачем суду не надано.

Отже не зарахування відповідачем до стажу роботи позивача періоду його роботи з 02.07.1982 по 23.09.1982 в колгоспі «Звезда», з підстав відсутністі підтверджуючої довідки про фактично відпрацьовані вихододні є безпідставним, оскільки такий стаж роботи позивача підтверджений документально записами в трудовій книжці.

Разом з тим згідно записів під № 33-34, позивач у період з 03.03.1997 по 21.04.1998р. працював в Державному відкритому акціонерному товаристві "Технопром" повний робочий день на посаді "подземный рабочий" (мовою оригіналу) (а.с. 14). При цьому в записі № 34 міститься виправлення щодо дати звільнення та номеру і дати наказу про звільнення. Проте в лівому кутку стор. 24 трудової книжки позивача зазначено - "Исправленому верить" (мовою оригіналу). Даний запис засвідчено підписом уповноваженої особи та печаткою Державного відкритого акціонерного товариства "Технопром".

В свою чергу доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо періодів роботи позивача з 03.03.1997 по 21.04.1998р., відповідачем суду не надано, а тому зазначені відповідачем недоліки, як-то наявність виправлення в даті наказу, не можуть бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні означених періодів роботи позивача до стажу роботи, що враховується у призначенні пенсії.

Суд зазначає, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Зазначений висновок викладено в постанові Верховного суду від 6 березня 2018 року по справі № 754/14898/15-а.

А відтак суд зазначає, що відповідачем було протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період роботи з 02.07.1982 по 23.09.1982 в колгоспі «Звезда» та з 03.03.1997 по 21.04.1998 в Державному відкритому акціонерному товаристві «ТЕХПРОМ».

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 17.07.2020 № 752 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 10.07.2020 року, є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, вихід за межі позовних вимог можливий, але повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, на захист яких поданий позов.

Враховуючи наведене, для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Сумської області зарахувати до стажу ОСОБА_1 , що надає право на призначення пенсії за віком у відповідності до вимог статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період роботи з 02.07.1982 по 23.09.1982 в колгоспі «Звезда» та з 03.03.1997 по 21.04.1998 в Державному відкритому акціонерному товаристві «ТЕХПРОМ».

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області суму судового збору у розмірі 908,00 грн., сплаченого відповідно до фіскального чеку від 01.02.2021 року (АТ "Укрпошта") (а.с. 5).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 17.07.2020 № 752 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Сумської області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) зарахувати до стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), що надає право на призначення пенсії за віком у відповідності до вимог статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період роботи з 02.07.1982 по 23.09.1982 в колгоспі «Звезда» та з 03.03.1997 по 21.04.1998 в Державному відкритому акціонерному товаристві «ТЕХПРОМ».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 10.07.2020 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) суму судового збору в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек