Справа № 650/562/21
Суддя: Сікора О. О.
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/562/21
провадження № 2-а/650/3/21
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

09 червня 2021 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого Сікора О.О.,

за участю секретаря Коваленко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Олександрівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лемешова Дениса Юрійовича старшого лейтенанта поліції інспектора з РПП СПД №1 Бериславського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Херсонській області про визнання незаконною та скасування постанови,

в с т а н о в и в :

13 травня 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі БАБ № 317364 від 21 квітня 2021 року, винесену старшим лейтенантом поліції інспектором з РПП СПД № 1 Бериславського РВП ГУНП України в Херсонській області Лемешовим Денисом Юрійовичем, якою на ОСОБА_1 накладено штраф в сумі 3400 гривень за адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 126 та частиною п`ятою статті 121 КУпАП. Провадження по справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 21 квітня 2021 року поліцейським Лемешовим Д.Ю., винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 317364 від 21 квітня 2021 про притягнення її до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 та частиною п`ятою статті 121 КУпАП, позивач з вказаною постановою не згоден так як не керував транспортним засобом, а постанова винесена без супроводження її належними доказами.

Позивач стверджує, що в даному випадку його вина не підтверджена жодними доказами у визначеному законом порядку тобто у відповідності до статті 251 КУпАП, що є обов`язком суб`єкта владних повноважень, довести вину особи, та прийняти об`єктивне та законне рішення щодо її відповідальності, так відсутні пояснення, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки чи будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Отже, в межах заявлених вимог, суд встановив, що предметом даного адміністративного позову є скасування постанови серії БАБ № 317364 від 21 квітня 2021 з підстав процесуального порушення порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності, та винесення постанови відповідачем без жодних доказів щодо обґрунтованості свого рішення, зміст постанови фактично базується лише на суб`єктивному погляді особи, яка її виносила,щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення штрафу.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися надали до суду заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі, вимоги позову підтримують та просять їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, який був належно повідомлений про розгляд справи, до суду не з`явився, клопотань заяв чи письмових заперечень проти позову не надав.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги адміністративного позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень органів державної влади.

Складовою частиною справедливого судочинства є доступ до судової процедури з усіма атрибутами контролю за порушеннями з боку владних органів під час реалізації ними своїх повноважень.

Згідно зі статтею 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналізуючи ці норми законодавства, суд вважає, що порушення вимог закону щодо порядку і підстав притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення посадовими особами органів внутрішніх справ, які зобов`язані діяти виключно в межах і в порядку, визначених законом, є підставою для захисту прав фізичних осіб, одним із способів якого є скасування рішення у відношенні цієї особи, прийнятого всупереч вимогам закону. Діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Згідно зі статтею 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних повноважень.

Частина 2 статті 77 КАС України вказує, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Зі змісту даної статті закону вбачається, що законодавець покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов`язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Тому відповідач, як суб`єкт владних повноважень повинен спростувати презумпцію своєї винуватості, адже вона дає можливість вважати встановленою неправомірність його рішень, дій чи бездіяльності. Позивач не зобов`язаний доводити ці обставини.

Враховуючи приписи частини другої 2 статті 77 КАС України, суд не може перекласти тягар доказування протиправності оскаржуваного акта індивідуальної дії на позивача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, постановою серії БАБ № 317364 від 21 квітня 2021 року, прийнятою відповідачем, позивача притягнуто до відповідальності на підставі частини другої статті 126 і частини п`ятої статті 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень.

Склад адміністративного правопорушення полягає у тому, що позивач 21 квітня 2021 о 16.10 год. в смт. Велика Олександрівка по вул. Свободи, керувала скутером Хонда без мотошолому та при цьому не мала посвідчення водія, тобто не мала права керування таким транспортним засобом, чим порушила підпункти 2.1.а та 2.3.г Правил Дорожнього руху України.

Належні та допустимі докази на підтвердження наявності встановлених відповідачем обставин, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в матеріалах справи відсутні, відповідачем, як того вимагає частина друга статті 77 КАС України, не подані.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки містить лише опис обставин, які визнані відповідачем підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без зазначення певних доказів на їх підтвердження.

Інші належні докази на підтвердження наведених в постанові про адміністративне правопорушення обставин сторонами не подані, в матеріалах справи відсутні.

Виходячи з наведених правових норм, на інспектора патрульної поліції покладається обов`язок належним чином задокументувати наявність правопорушення, зокрема, за допомогою фото, відеозйомки, пояснень свідків та інших доказів, які мають статус належних та допустимих.

У цій справі суб`єкт владних повноважень не виконав даного обов`язку та не надав доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

Наявні у даній адміністративній справі матеріали факт скоєння адміністративного правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові, не відображають.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Звинувачення не може ґрунтуватися лише на обставинах, викладених суб`єктом владних повноважень у своєму рішенні.

Таким чином, відповідачем не доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, що свідчить про необґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 317364 від 21 квітня 2021 року, оскільки ця постанова прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому не відповідає визначеним у частині другій статті 2 КАС України критеріям для оцінювання рішення суб`єкта владних повноважень, що є підставою для її скасування.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку належним захистом порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався можливий правопорушник, чи висловлених останнім доводів, дані вимоги законодавства інспектором, також були порушені, що призвело до безпідставного не у відповідності до законодавства притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності до закону.

Так, постановасерії БАБ № 317364 від 21 квітня 2021 рокуне містить посилань на перелічені статтею 251 КУпАП докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, її зміст фактично базується лише на суб`єктивному погляді особи, яка її виносила.

Таким чином, виходячи з системного аналізу вищезазначених норм закону та встановлених обставин суд дійшов, висновку що відповідач у порушення вимог частини другої статті 77 КАС України, не довів правомірність рішення, не забезпечив оскаржувану постанову жодними доказами, не спростував твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, тому відповідач, не спростував презумпцію своєї винуватості, адже вона дає можливість вважати встановленою неправомірність його рішень, дій чи бездіяльності. Відтак особа яка притягається до адміністративної відповідальності, вважається добросовісною.

Враховуючи вищенаведені положення діючого законодавства суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги позивача, які підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 19, 55, 62 Конституції України статтями 7, 77, 90 КАС України, статтями 245, 283-284 КУпАП, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Лемешова Дениса Юрійовича старшого лейтенанта поліції інспектора з РПП СПД №1 Бериславського районного відділу поліції Головного управління національної поліції України в Херсонській області про визнання незаконною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі БАБ № 317364 від 21 квітня 2021 року, винесену старшим лейтенантом поліції інспектором з РПП СПД № 1 Бериславського РВП ГУНП України в Херсонській області Лемешовим Денисом Юрійовичем, якою на ОСОБА_1 накладено штраф 3400 гривень за адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 126 та частиною п`ятою статті 121 КУпАП КУпАП. Провадження по справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 за частиною другою статті 126 та частиною п`ятою статті 121 КУпАП закрити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.О. Сікора