Справа № 460/676/20
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
26 травня 2021 р. Р і в н еСправа №460/676/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Н.О. Дорошенко, розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача у адміністративній справі за позовом:
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №460/676/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 79% до 70% сум грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перерахувати розмір пенсії ОСОБА_1 , виходячи з розрахунку 79% відповідних сум грошового забезпечення з 1 січня 2018 року та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з 1 січня 2018 року із врахуванням раніше виплачених сум.

Вказане рішення суду набрало законної сили 11.04.2020.

16.04.2020 за даним судовим рішенням було видано виконавчий лист із строком пред`явлення до виконання до 12.04.2023.

05.05.2021 від представника ОСОБА_1 адвоката Мельниченко О.А. надійшла заява в порядку статей 382-383 КАС України, за змістом якої представник позивача просить встановити судовий контроль за виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі 460/676/20 від 11.03.2020, а також:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо невиконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі 460/676/20 від 11.03.2020 в частині виплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії, яка виникла у зв`язку з її перерахунком, з 01.01.2018;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню статей 14, 370, 373 КАС України, та вжити заходів щодо виплати ОСОБА_1 заборгованості, яка виникла у зв`язку з перерахунком пенсії, з 01.04.2019, відповідно до чинного законодавства;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону (ч. 1 ст. 249 КАС України);

притягнути до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними (ч. 2 ст. 249 КАС України) щодо неналежного виконання професійних обов`язків посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області при здійсненні перерахунку призначеної позивачу пенсії (ч. 3 ст. 249 КАС України);

надіслати вказану ухвалу прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк (ч.9 ст. 249 КАС України), у разі, якщо ухвала стосовно порушення законодавства містить ознаки кримінального правопорушення;

встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області строк для надання відповіді про виконання вказівок цієї ухвали протягом 30 календарних днів від дня її отримання.

Перевіряючи на виконання положень ст.383 КАС України подану заяву, суд встановив та врахував таке.

Відповідно до ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з ч.2 ст.383 КАС України, у такій заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;

2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

5) номер адміністративної справи;

6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;

7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;

8) інформація про хід виконавчого провадження;

9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи (ч.3 ст.383 КАС України).

Частиною четвертою статті 383 КАС України визначено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Таким чином, вказана процесуальна норма спрямована на захист прав особи-позивача щодо належного виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Тобто, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення порушуються його права, свободи чи інтереси, то він має право звернутись до суду в порядку ст.383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності.

У свою чергу, як визначено в ст.1 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон №3674-VI), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до вимог статті 2 Закону №3674-VI, платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №3674-VI встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

При цьому, подана у даній справі в порядку статті 383 КАС України заява до передбаченого частиною другою статті 3 Закону №3674-VI вичерпного переліку заяв за подання яких судовий збір не справляється, не відноситься.

З системного аналізу викладених положень вбачається, що на позивача покладено обов`язок сплати судового збору за подання відповідної заяви до суду як процесуальним законодавством, так і Законом №3674-VI.

Належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у позивача встановлених у статті 5 Закону №3674-VI пільг заявник не надав.

Отже, в порушення вимог пункту 9 частини другої статті 383 КАС України представником позивача документа про сплату судового збору не надано, підстав для звільнення позивача від сплати судового збору не зазначено.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.06.2020 у справі №0240/2226/18-а (№К/9901/32201/19), які є обов`язковими для врахування судом в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

Відтак, твердження представника заявника, що статтею 4 Закону №3674-VI не передбачено ставки судового збору за пред`явлення означеної заяви, суд вважає необґрунтованим.

Крім цього, керуючись принципом верховенства права, гарантованим ст. 8 Конституції України та ст. 6 КАС України, суд на підставі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

"...Суд уже констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм. Принцип юридичної визначеності застосовується не тільки щодо сторін провадження, а й до національних судів" (рішення від 21.10.2010 у справі "Дія-97" проти України" (Diya 97 v. Ukraine), заява № 19164/04, п. 47, з подальшими посиланнями).

Тобто, встановлені процесуальним кодексом вимоги щодо змісту та форми заяви обов`язкові до виконання усіма учасниками процесу та їх дотримання перевіряється судом.

Відповідно до ч.5 ст.383 КАС України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Враховуючи те, що подана представником позивача заява не відповідає вимогам, визначеним п.9 ч.2 ст.383 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення такої заяви, у відповідності до ч.5 ст.383 КАС України.

Перевіряючи заяву представника позивача в частині встановлення судового контролю, суд встановив, що заява відповідає вимогам статей 166-167, 382 КАС України.

З наданих позивачем доказів встановлено, що 18.03.2021 представник ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з адвокатським запитом щодо виконання рішення суду, зокрема, у справі №460/676/20 (а.с.55).

Листом від 24.03.2021 №1700-0307-8/12711 (а.с.56-57) Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на вказаний запит повідомило, що в травні 2021 року органом Пенсійного фонду здійснено перерахунок пенсії позивача відповідно до рішення суду у справі №460/676/20. Розмір перерахованої пенсії склав 5071,80 грн. Виплата пенсії в зазначеному розмірі а доплата по перерахунку за період з 11.04.2020 (з дати набуття рішенням суду законної сили) по 30.04.2020 в сумі 385,20 грн. проведена в травні 2021 року шляхом зарахування на рахунок позивача, відкритий в AT Ощадбанк. Сума боргу, нарахована на виконання рішення суду, за період з 01.01.2018 по 11.04.2020 (до набуття рішенням суду законної сили) склала 10593,00 грн. Виплату коштів, нарахованих на виконання судового рішення за період з 01.01.2018 по 11.04.2020, буде проведено у межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

Проведення перерахунку пенсії позивача на виконання рішення суду у справі №460/676/20 підтверджується випискою з пенсійної справи №N/A021459-CБУ (а.с.59).

Разом з тим, судове рішення в частині виплати перерахованої пенсії залишається не виконаним, що не заперечується органом Пенсійного фонду в поясненнях на заяву адвоката позивача (а.с.68-69)

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Так, пунктом 5 частини третьої статті 2 КАС України визначено, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно зі статтею 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п.43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

При цьому, суд зазначає, що виконання судового рішення особою, не на користь якої ухвалене таке судове рішення, є обов`язком такої особи, а не правом.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи, що судове рішення, яке набрало законної сили, залишається в повній мірі не виконаним, відтак, здійснюючи заходи судового контролю за виконанням судового рішення, суд вважає необхідним зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке судове рішення, подати у встановлений строк звіт про його виконання.

Керуючись статтями 166-167, 248, 256, 382-383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача адвоката Мельниченко О.А. в частині, яка подана в порядку статті 383 КАС України у адміністративній справі №460/676/20, повернути заявнику.

Заяву представника позивача адвоката Мельниченко О.А. в частині встановлення судового контролю задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м. Рівне, 33028; ) у строк до 10 липня 2021 року подати звіт про виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року у справі №460/676/20.

Копію ухвали надіслати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) для відома, а Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м. Рівне, 33028) - для виконання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці повну ухвалу складено 08 червня 2021 року.

Суддя Н.О. Дорошенко