Справа № 540/1262/21
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/1262/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

29.03.2021 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Херсонській області), у якому просить визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у перерахунку пенсії призначеної ОСОБА_1 та зобов`язати відповідача провести перерахунок та зарахувати в пільговому обчисленні трудовий стаж позивачки в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях за періоди роботи з 01.04.1976 по 15.07.1980, з 04.09.1982 по 25.03.1984, з 26.03.1987 по 28.03.1990 та з 01.01.1991 по 11.08.1992 з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців (кратність 1,5) та провести відповідний перерахунок пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу призначена пенсія за віком з 26.04.2009 року та отримує пенсію за віком у мінімальному розмірі. 18 січня 2021 року, позивачка звернулась до відповідача із заявою про здійснення перерахунку призначеної пенсії, з урахуванням, в тому числі, стажу роботи, виходячи з розрахунку 1 рік 6 місяців стажу за 1 рік роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу PCP за періоди з 01.04.1976 р. по 15.07.1980 р. та з 04.09.1982 р. по 11.08.1992 р. Листом-відповіддю від 16.02.2021 року № 894-269/К-02/8-2100/21 позивача повідомлено про відмову у зарахуванні пільгового періоду. Причиною для відмови є те, що пільгове обчислення стажу роботи (до 01.01.1991) поширювалося на працівників тих місцевостей, за умови, що вони укладали письмові трудові договори. У трудовій книжці відсутня інформація щодо укладання трудових договорів або користування пільгами. Періоди роботи з 26.03.1984 р. по 25.03.1987 р., з 29.03.1990 р. по 31.12.1990 р. зараховано в пільговому обчисленні з урахуванням кратності 1,5 на підставі строкових трудових договорів наявних в матеріалах справи. Період роботи з 26.03.1987 по 28.03.1990 зараховано без урахування кратності 1,5, оскільки Угода про продовження трудового договору не завірена печаткою. Угода про продовження трудового договору за 1987 рік до архівного відділу не надходила (архівна довідка від 15.04.2009 № К-611, видана архівним відділом адміністрації Магаданської області). З листа ГУ ПФУ в Херсонській області від 16.02.2021 року позивач встановила, що її страховий стаж складає 28 років 05 місяців 02 дні. При обрахунку стажу роботи, що дає право на пенсійне забезпечення, періоди роботи: з 01.04.1976 р. по 15.07.1980 р., з 04.09.1982 р. по 25.03.1984 р., з 26.03.1987 р. по 28.03.1990 р., з 01.01.1991 по 11.08.1992 р. відповідачем були зараховані з розрахунку рік за рік. Позивач не погоджується з такою позицією відповідача, оскільки стаж роботи в умовах Крайньої Півночі зараховується з розрахунку один рік за один рік і шість місяців. З наведеного позивач робить висновок про наявність правових підстав для ухвалення судового рішення про задоволення позовних вимог.

Ухвалою суду від 02.04.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення ( виклику) сторін.

30.04.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив щодо заявлених позовних вимог, в якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову. Відповідач зазначає, що пільгове обчислення страхового стажу для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до них, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, регулюється законодавством, яким передбачено обчислення страхового стажу на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Згідно із даними трудової книжки, у період з 01.04.1976 по 15.07.1980 позивач працювала у Хасинській районній лікарні Магаданської області, з 04.09.1982 по 11.08.1992 - в Магаданському вантажному автотранспортному підприємстві №1 Магаданської області (в трудовій книжці інформація щодо укладання трудових договорів, або користування пільгами відсутня). Періоди роботи з 26.03.1984 по 25.03.1987, з 29.03.1990 по 31.12.1990 зараховано в пільговому обчисленні з урахуванням кратності 1,5 на підставі строкових трудових договорів наявних в матеріалах пенсійної справи. Період роботи з 26.03.1987 по 28.03.1990 зараховано без урахування кратності 1,5 оскільки Угода про подовження трудового договору не завірена печаткою, що є обов`язковою умовою і підтверджує дійсність такого договору. Угода про подовження трудового договору за 1987 рік до архівного відділу не надходила (архівна довідка від 15.04.2009 №К-611, видана архівним відділом адміністрації Магаданської області). Таким чином, підстав для зарахування періоду роботи з 01.04.1976 по 15.07.1980 на Крайній Півночі або в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в пільговому обчисленні відсутні, так як трудовий договір не укладався, що підтверджено довідкою від 21.07.2009 № 994, виданою Хасинською районною лікарнею Магаданської області. На думку відповідача, відсутні підстави для зарахування у пільговому обчисленні періодів роботи з 04.09.1982 по 25.03.1984 з 26.03.1087 по 28.03.1987, оскільки зазначені періоди не підтверджено фактом укладання строкових трудових договорів. З огляду на це, страховий стаж враховано по 02.03.2004 та складає - 28 років 05 місяців 02 дні. Враховуючи вищевикладене, відповідачем стверджує, що ним протиправної бездіяльності не допущено.

14.05.2021 року позивач подала до суду відповідь на відзив, згідно якої вважає позицію відповідача викладену у відзиві на позовну заяву помилковою, а свій пільговий стаж підтвердженим належними доказами.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та з 26.04.2009 року отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

16.01.2021 року позивач звернулась до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням стажу роботи,виходячи з розрахунку 1 рік 6 місяців за 1 рік роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Карйньої Півночі колишнього СРСР за періоди з 01.04.1976 по 15.07.1980 та з 04.09.1982 по 11.08.1992 (отримана відповідачем 18.01.2021 вх.№269/К-2100-21).

У відповідь, відповідач листом-відмовою №894-269/К-02/8-2100/21 від 16.02.2021 року повідомив позивача, що підстави для зарахування періоду роботи з 01.04.1976 по 15.07.1980 на Крайній Півночі або в місцевостях, прирівняних де районів Крайньої Півночі в пільговому обчисленні відсутні, оскільки трудовий договір не укладався, що підтверджено довідкою від 21.07.2009 №994, виданою Хасинською районною лікарнею Магаданської області. Періоди роботи з 04.09.1982 по 25.03.1984, з 26.03.1987 по 28.03.1987 не підтверджено фактом укладання строкових трудових договорів, підстави для зарахування зазначених періодів роботи на Крайній Півночі або в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в пільговому обчисленні відсутні.

Вважаючи відмову ГУ ПФУ в Херсонській області щодо не зарахування до загального стажу роботи - періоду роботи на Крайній Півночі або в місцевостях, прирівняних де районів Крайньої Півночі в пільговому обчисленні з 01.04.1976 по 15.07.1980, з 04.09.1982 по 25.03.1984, з 26.03.1987 по 28.03.1987 не правомірними, позивач звернулась з адміністративним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд враховує наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

У відповідності до пункту 2.2. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, що затверджена постановою Держкомпраці СРСР № 162 від 20.06.1974 (далі Інструкція № 162, чинна на момент роботи позивачки), заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

Пунктом 2.3. Інструкції № 162 всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення мають точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Згідно з пунктом 2.5. Інструкції № 162 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та ін. виправлення робиться адміністрацією того підприємства, де було зроблено відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати працівникові в цьому необхідну допомогу.

При звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п. 4.1. Інструкції № 162).

Адміністрація зобов`язана видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення (п. 4.1. Інструкції № 162).

Під час розгляду справи, судом встановлено, що відповідач відмовив, при розрахунку загального стажу, у зарахуванні періодів роботи з 01.04.1976 по 15.07.1980, з 04.09.1982 по 25.03.1984, з 26.03.1987 по 28.03.1987 оскільки відсутні дані про укладання письмових трудових договорів.

Суд дослідив трудову книжку позивача за вказаний період і зазначає наступне.

Від 01.04.1976 року в трудовій книжці міститься запис такого змісту (суд наводить записи українською мовою) «Магаданська область. Зарахована на посаду фельдшера швидкої допомоги Хасинської районної лікарні», на підставі наказу №10к від 01.04.1976 року.

Від 01.06.1976 року в трудовій книжці міститься запис такого змісту «Переведена на посаду дільничної медсестри в амбулаторію с-ще Стекольне Хасинського району Магаданської області», на підставі наказу №95-к від 01.06.1976 року.

Від 01.09.1976 року в трудовій книжці міститься запис такого змісту «Переведена на посаду фельдшера швидкої допомоги Хасинської районної лікарні», на підставі наказу №158-к від 01.09.1976 року.

Від 15.07.1980 року в трудовій книжці міститься запис такого змісту «Звільнена по догляду за дитиною дошкільного віку», на підставі наказу №107-к від 14.07.1980 року.

Від 04.09.1982 року в трудовій книжці міститься запис такого змісту «Прийнята фельдшером» до Магаданського вантажного автотранспортного підприємства №1, на підставі наказу №125/к від 03.04.1982 року.

Від 01.12.1983 року в трудовій книжці міститься запис такого змісту «Переведена в Стекольне АТП у зв`язку з реорганізацією МТАТП-1», на підставі наказу №216/к від 26.12.1983 року.

Від 01.12.1983 року в трудовій книжці міститься запис такого змісту «Прийнята в Стекольне АТП в порядку переведення у зв`язку з реорганізацією МТАТП-1», на підставі наказу №4/к від 27.12.1983 року.

Від 01.05.1989 року в трудовій книжці міститься запис такого змісту «переведена постійно інспектором перед рейсового огляду», Стекольне АТП на підставі наказу №46/к від 05.05.1989 року.

В матеріалах справи знаходиться угода про продовження строку дії трудового договору від 29.03.1987 року (роботодавець Стекольне АТП), відповідно якої строк дії трудового договору продовжено на три роки до 29.03.1990 року.

Суд вважає необхідним звернути увагу на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи-працівника, а отже, й не може впливати на її особисті права та інтереси. З огляду на вищевикладене позивач не несе відповідальність за порушення вимоги ведення трудових книжок третіми особами.

Вищевказана позиція узгоджується з висновками Верховного суду, викладеними у постановах від 06.02.2018 у справі №677/277/17 та у справі №813/782/17 від 13 червня 2018 року.

Також, на думку суду, та обставина, що в трудовій книжці позивачки не вчинено записи про наявність письмового трудового договору за спірний період, не робить період її роботи в умовах Крайньої Півночі таким, що не підтверджено належними доказами. Позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами для підтвердження його трудового стажу.

У зв`язку з викладеним, суд зазначає, що сумніви відповідача не можуть спростовувати відомості, наявні у трудовій книжці та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового (страхового) стажу.

Щодо розрахунку стажу позивача в період з 01.04.1976 по 15.07.1980, з 04.09.1982 по 25.03.1984, з 26.03.1987 по 28.03.1987, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до цих районів, встановлено указами Президії Верховної Ради СРСР від 01 серпня 1945 року «Про пільги для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі», від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», а також Інструкцією про порядок надання пільг, затверджено постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року.

Відповідно до Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР № 148 від 10 лютого 1960 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Указом Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій таких пільг: виплату надбавок до заробітної плати, надання додаткових відпусток, можливість об`єднання відпусток, але не більш як за три роки, виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) у разі тимчасової втрати працездатності (статті 1-4).

Підпунктом «д» пункту 5 зазначеного Указу передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф «б» цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При цьому пункт 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнює, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10 листопада 1967 року.

Спору, що місцевість, де працювала позивач, відносилась до районів Крайньої Півночі, між сторонами не існує.

Отже, з огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 07 червня 2018 року у справі №173/637/17, від 03 липня 2018 року у справі № 302/662/17-а, від 25 вересня 2018 року у справа № 554/1723/17, від 18 грудня 2018 року у справі № 263/13671/16-а та від 30 липня 2019 року у справі № 287/15/17-а., від 14.11.2019 у справі №171/1589/16-а.від 18.06.2020 року у справі №537/1415/17, від 12.11.2020 року у справі №591/933/17,

Робота у вказаній місцевості, де працювала позивач в період з 01.04.1976 по 15.07.1980, з 04.09.1982 по 25.03.1984, з 26.03.1987 по 28.03.1987 надає право на пільги щодо обрахування трудового стажу для призначення пенсії за віком із застосуванням коефіцієнту один рік до одного року шести місяців.

При цьому, основним документом, підтверджуючим факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях є її трудова книжка, а також ці обставини можуть підтверджуватися й іншими документами, зокрема, архівною довідкою.

Дані трудової книжки позивача та записи у ній свідчать про наявність трудових відносин в районах Крайньої Півночі.

Крім того, у пункті 2 Розділу 1 Інструкції № 530/П-28 чітко вказано, що пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26 вересня 1967 року, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.

За встановлених обставин, коли факт роботи позивача в районах Крайньої Півночі підтверджується записами в трудовій книжці, то спірні періоди роботи позивача в районах Крайньої Півночі підлягають пільговому розрахунку як один рік роботи за один рік шість місяців. А відтак, неврахування при призначені пенсії стажу роботи позивача в спірний період роботи в районах Крайньої Півночі в пільговому обчисленні є протиправними.

Відтак, суд дійшов висновку, що оскільки факт роботи позивача в місцевостях Крайньої Півночі у періоди від з 01.04.1976 по 15.07.1980, з 04.09.1982 по 25.03.1984, з 26.03.1987 по 28.03.1987 підтверджено записами у її трудовій книжці, які містять дані про те, що позивач користувалась пільгами, передбаченими для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі, відтак дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу в пільговому обчисленні його стажу за періоди з 01.04.1976 по 15.07.1980, з 04.09.1982 по 25.03.1984, з 26.03.1987 по 28.03.1987 з розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців з підстав ненадання строкового трудового договору є протиправними.

Стосовно інших періодів, зазначених в позовних вимогах, а саме період з 26.03.1984 по 25.03.1987, з 29.03.1990 по 31.12.1990, то відповідач у відзиві на позовну заяву стверджує, що цей період зараховано у пільговому обчисленні з урахування кратності 1,5.

Натомість період роботи з 26.03.1987 по 28.03.1990 зараховано в розрахунку один рік до одного року, але вище судом встановлено, що з 01.12.1983 року по 04.05.1989 року стаж позивачки на підприємстві Стекольне АТП не переривався. З 04.05.1989 року по 11.08.1992 року позивачка також перебувала з даним підприємством в трудових відносинах, що підтверджується записами в трудовій книжці позивачки.

За таких обставин, за відсутності доказів зарахування позивачці проміжків її роботи в умовах Крайньої Півночі в пільговому обчисленні один рік за один рік і шість місяців, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

В силу вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно частини 2 статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Рішення у даній справі прийнято 08.06.2021, оскільки суддя Войтович І.І. перебував у відпустці з 24.05.2021 по 07.06.2021 включно.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у перерахунку призначеної ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) пенсії, із врахуванням періодів роботи з 01.04.1976 р. по 15.07.1980 р., з 04.09.1982 р. по 25.03.1984 р., з 26.03.1987 р. по 28.03.1990 р. та з 01.01.1991 р. по 11.08.1992 р. у пільговому обчисленні, зарахувавши один рік роботи в районах Крайньої Півночі за один рік шість місяців.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (місто Херсон, вулиця 28 Армії, будинок 6, 73036, код згідно ) провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) та зарахувати в пільговому обчисленні трудовий стаж за періоди роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях з 01.04.1976 р. по 15.07.1980 р., з 04.09.1982 р. по 25.03.1984 р., з 26.03.1987 р. по 28.03.1990 р. та з 01.01.1991 р. по 11.08.1992 р., з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців (кратність 1,5).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (місто Херсон, вулиця 28 Армії, будинок 6, 73036, код згідно ) провести виплату перерахованої пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) з врахуванням пільгового стажу, починаючи з 26.04.2009 року (з моменту призначення пенсії), з урахуванням виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (місто Херсон, вулиця 28 Армії, будинок 6, 73036, код згідно ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 908,00 грн. шляхом безспірного списання коштів органами казначейської служби.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.І. Войтович

кат. 112010200