Справа № 200/1451/21-а
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 р. Справа№200/1451/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зеленова А.С.

за участю:

секретаря Гажитової О.Г.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2021 року на адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, в якій просить суд:

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецькій області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з урахуванням даних Архівної довідки з архіву Північного флоту № 45/7031 про розмір заробітної плати ОСОБА_1 за 1976 (з січня по грудень) - 1977 року.

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням даних Архівної довідки з архіву Північного флоту №45/7031.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Краматорську та отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV. 13.02.2018 року він звернувся до відповідача з заявою №2136 про перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням пільгового обчислення за період проходження служби в районах Крайньої Півночі в 1975-1978 роках з 12.08.1975 року по 04.05.1978 року один місяць за півтора та з урахуванням заробітної плати. Відповідачем було відмовлено у здійсненні перерахунку. Позивачем було вжито необхідні заходи щодо отримання архівних довідок на підтвердження його служби в районах Крайньої Півночі. Архівною довідкою від №45/7031 було надано відповідь та вказано розмір заробітної плати за 1976-1977 рік. Вказана довідка була надана відповідачу, однак відповідь не була отримана. За заявою позивача від 28 серпня 2018 року, відповідачем була надана відповідь від 10 вересня 2018 року №16349/02 про те, що підтвердити запитувані відомості не має можливості.

Позивач вважає, що відповідач проігнорував дані Архівної довідки з архіву Північного флоту №45/7031 про розмір заробітної плати за 1976-1977 рік та фактично своєю відповіддю від 10 вересня 2018 року №16349/02 відмовив позивачу у перерахунку пенсії з урахуванням архівної довідки.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №200/1451/21-а за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

У строк, встановлений судом, через відділ документообігу та архівної роботи суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача. Свою позицію відповідач вмотивовував тим, що 13.02.2018 року позивач дійсно звертався до управління із офіційною заявою про перерахунок пенсії. 22.02.2018 року позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії. Не погоджуючись з рішенням управління позивач оскаржив його до суду. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05.09.2019 по справі №200/7586/19-а частково задоволені позовні вимоги позивача. Зобов`язано управління повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.02.2018 року про перерахунок пенсії, зарахувавши до його стажу період проходження військової служби з 12.08.1975 року по 04.05.1978 року в пільговому обчисленні один рік в районах Крайньої Півночі за один рік шість місяців згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому, відповідач зазначає, що жодної заяви про перерахунок пенсії з урахуванням довідки №45/7031 позивачем не надавалось. Оригінал довідки від 30.09.2009 №45/7031 року позивач не надавав, тому в управлінні вказана довідка - відсутня та рішення про відмову в перерахунку пенсії та не зарахуванні довідки від 30.09.2009 №45/7031 управлінням не приймалось.

На підставі зазначеного, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

22 березня 2021 року через відділ документообігу та архівної роботи суду, позивачем надані додаткові пояснення до позовної заяви, в яких останній не погоджується з доводами, викладеними у відзиві та зазначає, що 13 лютого 2018 року ним було подано заяву про врахування при перерахунку пенсії даних Архівної довідки Північного флоту Російської Федерації, яка була отримана на запит військкомату м. Краматорська 23.06.2009р. Вимога про перерахунок пенсії була викладена на зворотній стороні заяви. Вказану заяву прийняла фахівець Відповідача ОСОБА_2 (копія заяви додається до вказаного Пояснення). Наявність вказаної заяви та інших документів підтверджується рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/7856/19-а (Перерахунок стажу) сторінка 2,3 справи, яке вступило в законну силу. Таким чином, ствердження відповідача про те, що від позивача не поступала заява про перерахунок пенсії не відповідає дійсності.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року розгляд справи №200/1451/21-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про зобов`язання вчинити певні дії призначено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26 квітня 2021 року о 10:30 год. У підготовчому засіданні 26 квітня 2021 року судом продовжено строк підготовчого засідання та оголошено перерву до 17.05.2021 року о 14:30 годині.

26 квітня 2021 року управлінням Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області надані матеріали пенсійної справи позивача.

17 травня 2021 року через відділ документообігу та архівної роботи суду позивачем надані додаткові пояснення до позовної заяви, в яких останній зазначає, що відповідач в своєму повідомленні від 06.09.2007года № 4462/03-19 показав розрахунок пенсії яку йому нараховано. При розрахунку співробітник пенсійного фонду сказав, що для нарахування беруть середній заробіток за Україну не за 2006 рік, а за 2005 рік за розпорядженням Кабінету Міністрів. Сума пенсії була менше. Просив суд затребувати у пенсійного фонду виписки з розрахункової відомості нарахувань помісячно з лютого по грудень 2007 року включно.

У підготовчому засіданні 17.05.2021року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 31 травня 2021 року о 10:00 годині.

Також, у судовому засіданні 17.05.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача щодо витребування додаткових доказів.

У судове засідання, призначене на 31 травня 2021 року з`явився позивач, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є громадянином України (паспорт серії НОМЕР_1 виданий Краматорським МВ ГУМВС України в Донецькій області 14 листопада 2007 року), РНОКПП НОМЕР_2 , пенсіонером (пенсійне посвідчення НОМЕР_3 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області () є суб`єктом владних повноважень, органом виконавчої влади, основним завданням яких, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 13.02.2018 року звернувся до відповідача з заявою №2136 про перерахунок пенсії. На зворотному боці заяви позивачем було зазначено про зарахування стажу служби Північного флоту з 03.10.1975 року по 04.05.1978 року у м. Полярний Мурманської області. До заяви про перерахунок пенсії позивачем було надано довідку від 06.02.2018 року №03/1088, що підтверджується переліком документів, доданих до заяви.

Рішенням відповідача № 38 від 22 лютого 2018 року позивачеві відмовлено у перерахунку пенсії.

Не погодившись з рішенням відповідача, позивач оскаржив його до Донецького окружного адміністративного суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05.09.2019 року у справі №200/7856/19, позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області задоволені частково. Скасовано рішення управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області від 22 лютого 2018 року № 38 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13 лютого 2018 року про перерахунок пенсії, зарахувавши до його стажу період проходження військової служби з 12.08.1975 року по 04.05.1978 року в пільговому обчисленні один рік в районах Крайньої Півночі за один рік шість місяців згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В решті позовних вимог - відмовлено.

До матеріалів справи, позивачем була надана заява до УПФУ у м. Краматорську Донецької області від 28.08.2018 року (вх.385/2-Б-01-01-01 від 28.08.2018), в якій просив надати відповідь на звернення до архіву Північного флоту м. Полярний на підтвердження довідки виданої архівом/а.с.11/.

10 вересня 2018 року, відповідачем надано відповідь №16349/02 на письмове звернення, в якому повідомив, що із архівного відділу філіалу Центрального архіву Міністерства оборони РФ повідомили, що підтвердити запитувані відомості у відношенні ОСОБА_1 немає можливостей, оскільки роздавальні відомості про грошове утримання військовослужбовців та фінансові документи за 1975-1978 на зберігання до архіву не надходили. Також, архівом повідомлено, що роздавальні відомості про грошове утримання військовослужбовців до 2003 року зберігались 25 років /а.с.9/.

В матеріалах справи є наявною довідка, видана Архівом Північного флоту від 30.09.2009 року №45/7031 про заробіток ОСОБА_1 за період січень1976 року по грудень 1976 року та січень 1977 року по квітень 1977 року та серпень 1977 року по грудень 1977 року/а.с.12/.

06.07.2020 року позивач звернувся до УПФУ у м. Краматорську Донецької області з заявою, в якій позивач зазначає, що ним було отримано відповідь від 10.09.2018 року за №16349/02, в якій не зазначено на яку саме заяву, від якого числа місяця та року надано відповідь. Також просить надати уточнення до відповіді, а саме на яку заяву надано відповідь, дату його надходження та реєстраційний номер за яким воно зареєстровано, а також копію заяви на яку було надано відповідь./а.с.34/.

22.07.2020 року УПФУ у м. Краматорську Донецької області надано відповідь на його звернення за №188-157/Б-02/8-0531/20 та надано скановану копію його звернення від 28.08.2018 року. Також, відповіді зазначено, що звернення від 25.05.2020 року в управлінні відсутнє/а.с.35/.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Так, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (Закон №1058).

Відповідно до ст. 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Статтею ст.41 Закону №1058-IV визначено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:

- суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

- суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України;

- суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.

Так, Закон №1058-IV набрав чинності 1 січня 2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII (Закон №1788).

Статтею 66 Закону №1788 передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ч.1 ст. 44 Закону України № 1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Процедура подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" додатково регламентована нормами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі за текстом - Порядок №22-1).

Відповідно до п. 4.1 розділу IV Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Згідно положень п.4.3 Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

Таким чином, обов`язок тероргану ПФУ вирішити звернення громадянина з приводу призначення чи перерахунку пенсії шляхом прийняття окремого письмового рішення виникає лише у разі подання таким громадянином заяви за формою згідно з додатком 2 до Порядку №22-1.

Подання ж громадянином заяви довільної форми не виключає можливості вирішення терорганом ПФУ порушених у зверненні питань у порядку Закону України «Про звернення громадян» у спосіб надання відповіді у формі листа без прийняття відповідного рішення як-то передбачено ч.5 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до відповідача була надана заява від 28.08.2018 року (вх.385/2-Б-01-01-01 від 28.08.2018), в якій він просив надати відповідь на звернення до архіву Північного флоту м. Полярний на підтвердження довідки виданої архівом.

10 вересня 2018 року, відповідачем надано відповідь №16349/02 на письмове звернення, в якому повідомлено про відповідь надану із архівного відділу філіалу Центрального архіву Міністерства оборони РФ.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду від 27.11.2019р. по справі №748/696/17 (адміністративне провадження №К/9901/16284/18) якщо зміст звернення очевидно дає змогу оцінити намір заявника та у разі долучення до звернення усіх необхідних документів, то вимога адміністративного органу про форму заяви є надмірним формалізмом.

При цьому, суд зазначає, що означене звернення не містить вимоги позивача про здійснення перерахунку на підставі довідки виданої Архівом Північного флоту від 30.09.2009 року №45/7031.

У додаткових поясненнях до позовної заяви, позивач посилається на те, що ним 13 лютого 2018 року було подано заяву про врахування при перерахунку пенсії даних архівної довідки Північного флоту Російської Федерації, яка була отримана на запит військкомату м. Краматорськ 23.06.2009 року. Вимога про перерахунок пенсії була викладена на зворотній стороні заяви.

Однак, як встановлено судом, до заяви №2136 від 13.02.2018 року про перерахунок пенсії було надано довідку від 06.02.2018 року №03/1088, що підтверджується переліком документів, доданих до заяви та на зворотному боці заяви позивачем було зазначено про зарахування стажу служби Північного флоту з 03.10.1975 року по 04.05.1978 року у м. Полярний Мурманської області. При цьому, означена заява не містить вимоги позивача про врахування інформації, викладеної в довідці виданої Архівом Північного флоту від 30.09.2009 року №45/7031, як і не містить вищезазначеної довідки.

З наданих до суду матеріалів справи не вбачається, що позивач звертався до відповідача з заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки виданої Архівом Північного флоту від 30.09.2009 року №45/7031.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.09.2019 року справа №200/7856/19-а з огляду на те, що спірним питанням у зазначеній справі була відмова відповідача, викладена у рішенні відповідача від 22.02.2018 року №38 за його заявою від 13.02.2018 року, у зарахуванні до стажу до вислуги років для призначення пенсії період проходження служби з 12.08.1975 року по 04.05.1978 року у пільговому обчисленні - один місяць за півтора місяця. Так, судом у справі №200/7856/19-а встановлено, що архівною довідкою Міністерства оборони Російської Федерації від 30.09.2009 року підтверджено заробіток ОСОБА_1 з січня 1976 року по грудень 1977 року. Разом з цим, судом не досліджувалось питання щодо звернення позивача до відповідача з означеною довідкою з метою здійснення перерахунку по заробітку.

З 30 вересня 2016 року набули чинності зміни до Конституції в частині правосуддя.

Конституція України (в редакції станом на 30.09.2016 року) містить статтю 124 «…Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.», яка визначає можливість судового захисту за наявності юридичного спору.

Юридичний спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права. Правові спори виникають внаслідок порушення суб`єктивних прав у результаті протиправних дій, а також у разі невизнання або оспорювання суб`єктивних прав.

Кожен юридичний конфлікт має зовнішні прояви, до яких належать правовий спір і правопорушення.

Ознака адміністративно-правового спору - він існує у зв`язку з виникненням між суб`єктами адміністративних правовідносин як конфліктних, так і безконфліктних ситуацій, зумовлених різним розумінням цими суб`єктами своїх прав і обов`язків.

Спір виникає на підставі юридичного факту й саме цим породжує відповідні правовідносини.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення).

Отже, встановлення факту наявності порушення права, свободи чи інтересу особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковим під час судового розгляду.

Таким чином, обов`язковою умовою для визнання протиправним рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень є наявність факту порушення останнім прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулась за їх судовим захистом.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що відсутність порушеного права (свободи, охоронюваного законом інтересу) чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в задоволенні позову.

Вирішуючи питання наявності порушеного права ОСОБА_1 , суд установив, що матеріали пенсійної справи не містять заяви позивача про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням даних Архівної довідки з архіву Північного флоту № 45/7031 про розмір заробітної плати за 1976 (з січня по грудень) - 1977 року. Доказів протилежного до суду не надано.

Отже, до моменту звернення до Управління з конкретною вимогою, у відповідача не виникає обов`язку щодо вчинення дій.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі "Голдер проти Сполученого Королівства", згідно з якою саме "небезпідставність" доводів позивача про неправомірність втручання в реалізацію його прав є умовою реалізації права на доступ до суду. У п. 30- 32 рішення у справі "Наталія Михайленко проти України" (заява №49069/11) Суд повторює, що п. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (див. рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), п. 36, Series A №18). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання в реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним, та скаржиться на те, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції йому не було надано жодних можливостей подати до суду скаргу (див. серед іншого (inter alia), рішення у справах "Рош проти Сполученого Королівства" (Roche v. the United Kingdom), заява №32555/96, п. 117, та "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (Salontaji-Drobnjak v. Serbia), заява №36500/05, п. 132). Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб" (див. рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom), п. 57, Series A №93).

Отже, позивач, звертаючись до суду з позовом про захист своїх прав, має довести небезпідставність такого звернення, тобто наявність факту порушення його права, за захистом якого він звернувся до суду.

Разом з тим, юридичного факту звернення позивача за перерахунком пенсії з урахуванням даних Архівної довідки з архіву Північного флоту від 30.09.2009 року № 45/7031 та за результатом розгляду якого відповідачем була надана відмова позивачу у врахуванні вищезазначеної довідки, судом не встановлено, а отже відповідні правовідносини не виникли. Відтак, вказані вимоги є передчасними.

Критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах частини 2 статті 2 КАС України, а у силу частини 2 статті 77 КАС України обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта шляхом подання до суду доказів та наведення у процесуальних документах доводів як відповідності закону вчиненого волевиявлення, так і помилковості аргументів іншого учасника справи.

З положень частин 1 і 2 статті 77 КАС України у поєднанні з приписами частини 4 статті 9, абзацу 2 частини 2 статті 77, частин 3 і 4 статті 242 КАС України слідує, що владний суб`єкт повинен доводити обставини фактичної дійсності за стандартом доказування - «поза будь-яким розумним сумнівом», у той час як до приватної особи підлягає застосуванню стандарт доказування - «баланс вірогідностей».

Разом із тим, суд вважає, що саме лише неспростування владним суб`єктом задекларованого, але не підтвердженого документально твердження приватної особи про конкретну обставину фактичної дійсності, не означає реального існування такої обставини.

І хоча спір безумовно підлягає вирішенню у порядку частини 2 статті 77 КАС України, реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

У п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Крім того, у справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Самі по собі твердження позивача про факт звернення не можуть беззаперечно свідчити про здійснення такого звернення.

Таким чином, підстави для перерахунку пенсії з урахуванням даних Архівної довідки з архіву Північного флоту № 45/7031 про розмір заробітної за 1976 (з січня по грудень) - 1977 року відсутні, а отже відповідні позовні вимоги задоволенню не підлягають.

При цьому, суд вважає за можливе зазначити, що якщо позивач виявляє бажання здійснити перерахунок пенсії, він не позбавлений можливості звернутися до пенсійного органу із заявою з доданням належних документів та отримати відповідне рішення щодо розгляду заяви із зазначеного питання.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

За правилами статті 139 КАС України понесені позивачем витрати у виді судового збору за подання даного позову покладаються на позивача та відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса листування: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (вул. Поштова, 5, м. Краматорськ, 84302, ) про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 31 травня 2021 року.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 9 червня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов