Справа № 540/124/21
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2021-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/124/21
Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля, оборонної роботи та цивільного захисту Каховської районної державної адміністрації на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля, оборонної роботи та цивільного захисту Каховської районної державної адміністрації про отримання щорічної відпустки за період з 02.10.2019 по 01.10.2020,

В С Т А Н О В И Л А :

16 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов`язати управління інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля, оборонної роботи та цивільного захисту Каховської районної державної адміністрації Херсонської області надати йому 14 календарних днів основної щорічної відпустки (за відпрацьований період з 02.10.2019 по 01.10.2020) з виплатою грошової допомоги на оздоровлення у розмірі середньомісячної заробітної плати в сумі 55680,39 грн. негайно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно не надав йому відпустку з виплатою грошової допомоги на оздоровлення у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що на його пропозицію позивачу написати заяву на відпустку з виплатою грошової допомоги на оздоровленням за відпрацьований період з 02.10.2019 по 01.10.2020, останній надав відмову із зазначенням, що дане питання розглядається в Херсонському окружному адміністративному суді. Наказом начальника управління від 19.12.2019 №24 затверджено графік відпусток працівників на 2020 рік, проте в ньому відсутні дані щодо позивача. Пропозицій на узгодження строків надання відпустки позивач не давав. Здійснений розрахунок коштів за відпустку з допомогою на оздоровлення є помилковим.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля, оборонної роботи та цивільного захисту Каховської районної державної адміністрації Херсонської області (, вул. В.Куликовська, 103, м. Каховка, Херсонська область, 74800) щодо відмови у наданні ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) 14 календарних днів основної щорічної відпустки (за відпрацьований період з 02.10.2019 по 01.10.2020) з виплатою грошової допомоги на оздоровлення у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Зобов`язано управління інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля, оборонної роботи та цивільного захисту Каховської районної державної адміністрації Херсонської області (, вул. В.Куликовська, 103, м. Каховка, Херсонська область, 74800) надати ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) 14 календарних днів основної щорічної відпустки (за відпрацьований період з 02.10.2019 по 01.10.2020) з виплатою грошової допомоги на оздоровлення у розмірі середньомісячної заробітної плати.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, просить зазначене рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що станом на 08.04.2021 ним виконано рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 по справі №540/2817/20 щодо вирішення питання надання щорічної відпустки за період з 02.10.2018 по 01.10.2019 тривалістю 14 календарних днів з виплатою грошової допомоги. Наслідком вищенаведених обставин стало використання позивачем свого права на грошову допомогу у 2021 році. Апелянт вказує, що допомога на оздоровлення є державною гарантією, що виплачується за умови надання щорічної відпустки, проте при цьому вона має часові рамки, а саме бюджетний період. За таких умов виплата такої допомоги можлива лише один раз на рік.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що подана апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

ОСОБА_1 зазначає, що судовий збір за подачу апеляційної скарги сплачено суб`єктом, що не є стороною по справі, а саме ОСОБА_2 . Щодо суті доводів апеляційної скарги, то позивач вказує на предмет спору в даній справі, що стосується надання відпустки з допомогою на оздоровлення за період з 02.10.2019 по 01.10.2020, а не 02.10.2018 по 01.10.2019. Також позивач вважає, що подання даної апеляційної скарги є безпідставним затягуванням виконання судового рішення, що є зловживанням відповідачем своїми процесуальними правами, а тому останнього слід притягнути до відповідальності шляхом накладення штрафу відповідною ухвалою. Слід враховувати, що згідно наказу від 18.05.2021 №4 ОСОБА_1 попереджено про можливе звільнення.

ОСОБА_1 подано заяву про відшкодування судових витрат з проханням постановити ухвалу про стягнення їх з відповідача в розмірі 9963,91 грн.

Від відповідача надійшли заперечення на відзив на апеляційну скаргу, згідно яких він повторно вказує на факт використання позивачем свого права на грошову допомогу в поточному році.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

Наказом управління економічного розвитку та соціального захисту Каховської районної державної адміністрації Херсонської області від 27.09.2018р. №40ос звільнено ОСОБА_1 01.10.2018 з посади головного спеціаліста відділу економіки та агропромислового розвитку.

Вважаючи протиправним своє звільнення з державної служби ОСОБА_1 подано позовну заяву, за результатом розгляду якої Херсонським окружним адміністративним судом прийнято рішення від 12.03.2020 по справі №540/2653/19, яким:

визнано протиправними та скасовано накази начальника управління економічного розвитку та соціального захисту Каховської районної державної адміністрації Херсонської області від 27.09.2018 № 40ос "Про звільнення ОСОБА_1 " та від 01.10.2018 № 42ос "Про внесення змін до наказу начальника управління економічного розвитку та цивільного та захисту Каховської районної державної адміністрації віл 27.09.2018 №40 ос "Про звільнення ОСОБА_1 ".

зобов`язано управління інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля, оборонної роботи та цивільного захисту Каховської районної державної адміністрації поновити ОСОБА_1 на рівнозначній посаді в управлінні інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля, оборонної роботи га цивільного захисту Каховської районної державної адміністрації з 01.10.2018.

Стягнуто з управління інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля, оборонної роботи та цивільного захисту Каховської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу та період з 01 жовтня 2018 року по 12 березня 2020 року в розмірі 98428,20 грн., без сплати податків та інших обов`язкових платежів, які стягуються під час виплати даної суми працівнику.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2020 по справі № 540/2653/19 рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 року скасовано в частині стягнення з управління інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля, оборонної роботи та цивільного захисту Каховської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.10.2018 по 12.03.2020 в розмірі 98428,20 грн. без сплати податків та інших обов`язкових платежів, які стягуються під час виплати даної суми працівнику.

Ухвалено у цій частині постанову, якою стягнуто з управління інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля, оборонної роботи та цивільного захисту Каховської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.10.2018 по 12.03.2020 в сумі 91361 (дев`яносто одна тисяча триста шістдесят одна) грн. 56 коп.

На виконання рішення суду у справі №540/2653/19 наказом управління інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля, оборонної роботи та цивільного захисту Каховської районної державної адміністрації від 06.07.2020 № 29ос "Про поновлення на роботі ОСОБА_3 " з урахуванням наказу від 08.07.2020 №33-ос наказано начальнику відділу оборонної роботи та цивільного захисту ОСОБА_4 забезпечити допуск до роботи ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу оборонної роботи та цивільного захисту з 09.07.2020 (а.с. 17).

15.12.2020 відповідач надав ОСОБА_1 повідомлення від 14.12.2020 вих. № 08-02-16/268, в якому вказано про те, що станом на 14 грудня 2020 року ним не використана частина основної щорічної відпустки за відпрацьований період з 02.10.2019 по 01.10.2020 терміном 29 календарних дні.

У зв`язку з закінченням бюджетного року, запропоновано до 18 грудня 2020 року написати заяву на відпустку з виплатою грошової допомоги на оздоровлення.

ОСОБА_1 зроблено відмітку на повідомленні, що в даний час це питання розглядається у Херсонському окружному адміністративному суді (а.с. 39).

18.12.2020 ОСОБА_1 подав начальнику управління інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля, оборонної роботи та цивільного захисту Каховської районної державної адміністрації Гнилицькому Є.О. заяву про надання планової відпустки протягом 14 календарних днів з виплатою грошової допомоги за період з 01.10.2019 по 01.10.2020, починаючи з 24.12.2020.

На заяві ОСОБА_1 від 18.12.2020 проставлена резолюція "Не погоджено 28.12.2020 р." (а.с. 6).

Вважаючи протиправною вказану відмову, позивач звернувся до суду з позовною заявою по даній справі.

Паралельно рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 по справі №540/2817/20, яке набрало законну силу 09.03.2021, частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання управління інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля, оборонної роботи та цивільного захисту Каховської районної державної адміністрації Херсонської області вирішити питання щодо надання ОСОБА_1 щорічної основної відпустки за період з 02.10.2018 по 01.10.2019 тривалістю 14 календарних днів з виплатою грошової допомоги з 02.10.2020 року. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

01.04.2021 ОСОБА_1 подав відповідачу заяву щодо надання планової відпустки терміном 14 календарних днів з виплатою допомоги на оздоровлення за відпрацьований період з 02.10.2018 по 01.10.2019, починаючи з 08.04.2021, яку начальником Управління погоджено 05.04.2021 (а.с. 78).

05.04.2021 відповідачем прийнято наказ №4-ос «Про відпустку ОСОБА_1 », яким наказано надати йому частину щорічної основної відпустки за відпрацьований період з 02.10.2018 по 01.10.2019 терміном 14 календарних днів з 08.04.2021 по 21.04.2021, з виплатою грошової допомоги на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати (а.с. 79).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що невикористана частина щорічної відпустки повинна бути надана працівникові, як правило, до кінця робочого року, але не пізніше 12 місяців після закінчення робочого року, за який надається відпустка. У випадку поділу щорічної відпустки на частини зазначена допомога виплачується працівникові один раз на рік при наданні будь-якої з частин щорічної відпустки за заявою працівника. Допомога для оздоровлення є державною гарантією, яка обов`язково виплачується за умови надання щорічної відпустки, маючи при цьому часові рамки, а саме бюджетний період, який становить один календарний рік та відповідно починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Враховуючи наведене суд при задоволенні позову вийшов за межі позовних вимог та визнав дії відповідача щодо відмови у наданні відпустки з матеріальною допомогою протиправними.

Судова колегія, переглядаючи справу у межах доводів та вимог апеляційної скарги, частково погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Наведене дає підстав для висновку, що рішення судів про поновлення на роботі є обов`язковими та виконуються негайно з часу його оголошення (набрання законної сили), чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави.

Матеріали справи підтверджують, що позивача на виконання рішення суду по справі №540/2653/19 поновлено на посаді в управлінні інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля, оборонної роботи та цивільного захисту Каховської районної державної адміністрації з 01.10.2018 та забезпечено допуск до роботи з 09.07.2020 (а.с. 17-18).

Статтею 45 Конституції України передбачено, що кожен, хто працює, має право на відпочинок.

Пунктом 2 частини першої статті 82 КЗпП України та пунктом 2 частини першої статті 9 Закону України «Про відпустки» передбачено, що до стажу роботи, який дає право на щорічну основну відпустку зараховується час, коли працівник фактично не працював, але за ним згідно з законодавством зберігалися місце роботи (посада) та заробітна плата повністю або частково (в тому числі час оплаченого вимушеного прогулу, спричиненого незаконним звільненням або переведенням на іншу роботу).

Таким чином, у разі поновлення працівника судом на роботі він має право використати щорічну основну відпустку за весь час вимушеного прогулу. При цьому її тривалість визначається пропорційно з дати поновлення на роботі й до кінця його робочого року.

За обставинами даної справи позивач звернувся до відповідача із заявою про надання відпустки за період з 01.10.2019 по 01.10.2020 тривалістю 14 календарних днів з виплатою грошової допомоги, однак відповідачем відмовлено в її задоволенні.

Слід зазначити, що при зверненні з апеляційною скаргою в даній справі апелянтом не спростовано право позивача на відпустку, а також не надано жодних належних та обґрунтованих доводів наявності підстав для відмови в її наданні на підставі поданої ОСОБА_1 заяви від 18.12.2020.

При цьому у відзиві на позовну заяву відповідачем вказувалося, що позивач згідно наказу від 19.12.2019 №24 не був внесений у відповідний графік відпусток.

Вказане посилання відповідача судова колегія вважає необґрунтованим, оскільки ОСОБА_1 поновлено на роботі рішенням суду, що набрало законної сили 01.07.2020, а тому він жодним чином не міг погодити графік своєї відпустки на 2020 рік у грудні 2019 року.

Доводи відповідача, що позивач після поновлення на роботі не узгодив свою відпустку також є необґрунтованими, оскільки управління 14.12.2020 особисто повідомило ОСОБА_1 про невикористану частину основної щорічної відпусти та запропонувало написати відповідну заяву для її використання (а.с. 39).

Враховуючи вищенаведене вірними є висновки суду першої інстанції про допущені відповідачем протиправні дії щодо відмови у наданні ОСОБА_1 14 календарних днів основної щорічної відпустки (за період з 02.10.2019 по 01.10.2020) та зобов`язання вчинити відповідні дії, а тому рішення суду в цій частині з урахуванням приписів ст. 316 КАС України слід залишити без змін.

Разом з тим, судова колегія вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що відповідачем допущено протиправні дії в частині відмови позивачу у виплаті грошової допомоги на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати та наявності підстав для зобов`язання вчинити відповідні дії з огляду на таке.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII державним службовцям надається щорічна основна оплачувана відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законом не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Правовий аналіз вказаної норми свідчить, що виплата грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати під час щорічної відпустки державного службовця є соціальною гарантією, закріпленою на законодавчому рівні.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що наведені положення законодавства не пов`язують виплату такої грошової допомоги з тривалістю отриманої державним службовцем частини щорічної відпустки, а нормами чинного законодавства не встановлено заборони виплати вказаної допомоги під час отримання працівником будь-якої з частин щорічної основної відпустки за його заявою

Отже, у випадку поділу щорічної основної відпустки на частини грошова допомога у розмірі середньомісячної заробітної плати виплачується за заявою працівника один раз на рік при наданні будь-якої з частин щорічної основної відпустки, незалежно від кількості днів такої відпустки.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про джерела фінансування органів державної влади» від 30.06.1999 783-XIV органи державної влади здійснюють свою діяльність виключно за рахунок бюджетного фінансування (крім випадків, визначених цим Законом) в межах, передбачених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Згідно ч.ч.1, 12 ст.23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Усі бюджетні призначення втрачають чинність після закінчення бюджетного періоду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наведене, судова колегія зазначає, що за своєю суттю грошова допомога, що передбачена ст.57 Закону України № 889-VIII, не прив`язана до конкретного періоду відпустки та має часові рамки її виплати, а саме бюджетний період, який становить один календарний рік, що розпочинається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Таким чином ОСОБА_1 має право на грошову допомогу один раз на календарний рік незалежно від того скільки разів протягом року, та за які періоди роботи він використає своє право на отримання щорічної основної відпустки.

За встановленими обставинами по справі №540/2817/20 (рішення суду по якій набрало законної сили 09.03.2021) ОСОБА_1 14.09.2020 звернувся до начальника управління інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля, оборонної роботи та цивільного захисту Каховської районної державної адміністрації із заявою про надання відпустки за період з 02.10.2018 по 01.10.2019 терміном 14 календарних днів з виплатою грошової допомоги з 02.10.2020, проте отримав відмову, яку оскаржив до Херсонського окружного адміністративного суду, який подану позовну заяву задовольнив частково, визнавши протиправною бездіяльність та зобов`язавши управління інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля, оборонної роботи та цивільного захисту Каховської районної державної адміністрації Херсонської області вирішити питання щодо надання ОСОБА_1 щорічної основної відпустки за період з 02.10.2018 по 01.10.2019 тривалістю 14 календарних днів з виплатою грошової допомоги з 02.10.2020.

Зазначене свідчить, що у вересні 2020 року позивач здійснив дії щодо реалізації свого права на отримання частини щорічної відпустки з виплатою грошової допомоги, яке по суті захищено рішенням суду по справі №540/2817/20.

За таких умов, вирішення питання отримання ОСОБА_1 грошової допомоги у 2020 році слід пов`язувати з виконанням рішення суду по справі №540/2817/20.

Слід звернути увагу, що 01.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою щодо надання планової відпустки терміном 14 календарних днів з виплатою допомоги на оздоровлення за відпрацьований період з 02.10.2018 по 01.10.2019, починаючи з 08.04.2021, яку начальником Управління погоджено 05.04.2021 та цього ж дня видано відповідний наказ (а.с. 78-79).

Факт нового звернення ОСОБА_1 01.04.2021 щодо отримання відпустки з виплатою допомоги на оздоровлення за відпрацьований період з 02.10.2018 по 01.10.2019 по суті не є виконанням рішення Херсонського окружного адміністративного суду по справі №540/2817/20, оскільки є узгодженим між сторонами способом вирішення питання отримання відпустки позивачем з грошовою допомогою у 2021 році.

Враховуючи предмет спору та встановлені обставини в даній справі, судова колегія обмежена в праві надання правової оцінки можливого способу виконання рішення суду по справі №540/2817/20.

За таких умов, в рамках даної справи відсутні підстави для захисту права позивача щодо отримання грошової допомоги згідно його заяви від 18.12.2020, оскільки така допомога надається один раз на бюджетний період і вказане право позивача у 2020 році захищено рішенням суду, що є обов`язковим до виконання, а в 2021 році - використано в загальному порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Судом першої інстанції допущено порушення п.1 ч.1 ст. 317 КАС України, оскільки не з`ясовано, що питання надання грошової допомоги позивачу у 2020 році вирішувалося в рамках розгляду справи №540/2817/20.

При цьому, наявні в матеріалах даної справи докази, а саме повідомлення відповідача від 14.12.2020 містить відповідні посилання ОСОБА_1 , а тому суду слід було належно їх дослідити (а.с. 39).

За таких умов, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині визнання протиправними дій відповідача та його зобов`язання щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення у розмірі середньомісячної заробітної плати, з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Судова колегія також відхиляє доводи позивача, який у відзиві на апеляційну скаргу вказує на помилковість факту сплати апелянтом судового збору по даній справі, оскільки її здійснено за власний кошт ОСОБА_2 , який не є стороною по справі.

Згідно відомостей ЄДРПОУ (код 41076364) ОСОБА_2 є керівником управління інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля, оборонної роботи та цивільного захисту Каховської районної державної адміністрації, а отже належним її представником в силу приписів норм законодавства України.

Відповідно до квитанції №ПН1188 від 26.04.2021 про сплату судового збору в розмірі 1362,00, платником вказано: управління інфраструктури ЖКГ, ОСОБА_2 .

Призначення платежу: судовий збір за подання апеляційної скарги зг. справи №540/124/21 від 14.04.2021 від управління інфраструктури ЖКГ ч/з ОСОБА_2 (а.с 87).

Враховуючи наведене судова колегія вбачає, що сплату судового збору здійснено належним представником за реквізитами, що дають змогу чітко встановити належність сплаченого збору за подання скарги апелянтом, а тому доводи позивача про надання доказів сплати особою, що не має відповідного процесуального права є помилковими.

Відповідно до ст. 149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках, зокрема, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Вказуючи на наявність підстав щодо накладення на відповідача штрафу позивач посилається на зловживання процесуальними правами, що виразилося в поданні апеляційної скарги з метою затягування виконання рішення суду.

Судова колегія вважає вказані доводи необґрунтованими, оскільки відповідачем реалізовано своє право згідно приписів ст. 293 КАС України.

Щодо поданої до суду апеляційної інстанції заяви позивача про відшкодування судових витрат, то вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.5 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

В поданій заяві позивач перераховує понесені витрати та надає їх розрахунок, який сумарно складає 9963,91 грн.

При цьому, ОСОБА_1 вказує витрати, які ним понесено, в тому числі, в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи наведені приписи, заява позивача в частині понесених витрат в суді першої інстанції (втрачений заробіток за прибуття в судові засідання 12.02.2021, 10.03.2021, компенсація послуг поштового зв`язку, вивчення курсу «Основи адміністративного права України» - 90 год., написання позовної заяви та її друк) розгляду не підлягає, оскільки таку заяву слід було своєчасно подати до суду першої інстанції.

Додатково судова колегія зазначає про необґрунтованість посилань ОСОБА_1 на можливість отримання компенсації за вивчення курсу «Основи адміністративного права України» протягом 90 год., оскільки дана обставина належним чином не є доведеною.

Крім того, конкретне правове питання, що розглядалось в рамках даної справи не потребує вивчення цілого курсу адміністративного права.

Щодо витрат позивача пов`язаних із підготовкою та написанням відзиву на апеляційну скаргу в розмірі 2500,00 грн, а також виготовленням його копій, то заявник помилково їх ототожнює з витратами пов`язаними із підготовкою до розгляду справи, що свідчить про відсутність підстав для їх стягнення.

Судова колегія зазначає, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 21 січня 2021 року. Тому постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 311, 317, 320, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля, оборонної роботи та цивільного захисту Каховської районної державної адміністрації задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року скасувати в частині визнання протиправними дій щодо відмови у виплаті та зобов`язання управління інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля, оборонної роботи та цивільного захисту Каховської районної державної адміністрації Херсонської області виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Прийняти постанову, якою в цій частині відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

В іншій частині рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року залишити в силі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко