Справа № 640/22787/19
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року м. Київ № 640/22787/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом державного реєстратора Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся державний реєстратор Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ від 21.10.2019 №3209/5.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про протиправність оскаржуваного наказу з огляду порушення відповідачем порядку розгляду скарги ОСОБА_2 , а саме за наявності підстав для залишення такої скарги без задоволення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.11.2019 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачем надано відзив на позов, в якому останній просив у задоволенні позову відмовити, оскільки не погоджується з позовними вимогами та вважає їх необґрунтованими, посилаючись на відповідність оскаржуваного наказу вимогам чинного законодавства.

Третя особа письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог до суду не подала.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 №990, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 30.09.2019 №3579/7 «Про проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_1» здійснено перевірку дотримання законодавства щодо проведення реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі-Державний реєстр прав) державним реєстратором Святопетрівської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області ОСОБА_1 (далі-державний реєстратор ОСОБА_1), за результатами якої складено довідку від 08.10.2019.

Камеральною перевіркою встановлено порушення державним реєстратором ОСОБА_1 вимог статей 10, 18, 23, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» пунктів 12,14, 25, Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 25.12.2015 №1127, пунктів 4, 20 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.10.2011 № 1141, оскільки державна реєстрація права власності проведена за наявності підстав для зупинення розгляду заяви, а також рішення за результатами розгляду заяви прийнято без пошуку заяв у базі даних Державного реєстру прав (не встановлено черговості розгляду справ).

Відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 №990, відповідачем винесено наказ від 21.10.2019 №3209/5 «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_1 до Державного реєстру прав на нерухоме майно», яким тимчасово заблоковано доступ державного реєстратора Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_1 до Державного реєстру прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.

Вважаючи зазначений наказ протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав, є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Приписами статті 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав.

За результатами моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України проводить перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав.

У разі якщо в результаті проведеної перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав виявлено прийняття такими державними реєстраторами чи суб`єктами державної реєстрації прав рішень з порушенням законів, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних та/або юридичних осіб, Міністерство юстиції України вживає заходів до негайного повідомлення про це відповідних правоохоронних органів для вжиття необхідних заходів, а також заінтересованих осіб.

За результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про: 1) тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав; 2) анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав; 3) притягнення до адміністративної відповідальності державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав; 4) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; 5) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації прав.

Технічний адміністратор Державного реєстру прав у день надходження рішень, передбачених пунктами 1 і 2 частини другої цієї статті, забезпечує їх негайне виконання.

Рішення, передбачені пунктами 3 - 5 частини другої цієї статті, виконуються Міністерством юстиції України протягом п`яти робочих днів з дня їх прийняття.

У разі прийняття рішення про тимчасове блокування або анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав Міністерство юстиції України вирішує питання про передачу на розгляд суб`єкту державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, документів, що подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у відповідного державного реєстратора.

Порядок здійснення контролю, проведення камеральних перевірок, під час здійснення контролю та проведення перевірок, критерії, за якими здійснюється моніторинг, критерії, за якими визначається ступінь відповідальності за відповідні порушення, допущені в сфері державної реєстрації, визначаються Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаних законодавчих положень Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 №990 затверджено Порядок здійснення контролю у сфері державної реєстрації у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок №990), визначає процедуру здійснення Мін`юстом відповідно до Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закони) контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державна реєстрація).

Контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації здійснюється шляхом розгляду скарг, поданих відповідно до Закону України «Про звернення громадян», і обґрунтованих подань територіальних органів Мін`юсту, а також моніторингу реєстраційних дій в реєстрах. У разі виявлення під час розгляду скарг відповідно до Закону України «Про звернення громадян» і обґрунтованих подань територіальних органів Мін`юсту чи моніторингу реєстраційних дій в реєстрах порушень порядку державної реєстрації контроль здійснюється шляхом проведення камеральної перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації з прийняттям обов`язкових до виконання рішень, передбачених Законами (пункт 2 Порядку №990).

Згідно з пунктом 4 Порядку №990, моніторинг реєстраційних дій проводиться на підставі відомостей реєстрів за допомогою програмних засобів їх ведення за такими критеріями: 1) порушення строків, визначених Законами; 2) проведення реєстраційних дій в неробочий час; 3) відсутність у реєстрах електронних копій документів, поданих для державної реєстрації, виготовлених шляхом їх сканування; 4) проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень; 5) скасування (видалення) записів з реєстрів; 6) державні реєстратори та/або суб`єкти державної реєстрації, визначені Мін`юстом.

За результатами моніторингу реєстраційних дій складається відповідний акт в письмовій формі, який засвідчується підписом посадової особи Мін`юсту, що проводила такий моніторинг. У разі виявлення на підставі акта моніторингу реєстраційних дій порушень порядку державної реєстрації проводиться камеральна перевірка державних реєстраторів та/або суб`єктів державної реєстрації. У разі виявлення за результатами моніторингу реєстраційних дій фактів неподання юридичною особою державному реєстратору визначеної Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» інформації про кінцевого бенефіціарного власника (контролера) юридичної особи посадова особа Мін`юсту в обов`язковому порядку зазначає про такі факти в акті моніторингу реєстраційних дій та складає відповідно до законодавства протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною шостою статті 166-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення (пункт 5 Порядку №990).

Камеральна перевірка проводиться на підставі наказу Мін`юсту, яким утворюється комісія у складі не менше ніж трьох посадових осіб Мін`юсту. Камеральна перевірка проводиться у строк, що не перевищує 14 робочих днів. Наказ Мін`юсту про проведення камеральної перевірки в обов`язковому порядку розміщується на офіційному веб-сайті (пункт 6 Порядку №990).

Копія наказу Мін`юсту про проведення камеральної перевірки надсилається протягом трьох робочих днів з дня його прийняття разом із супровідним листом державному реєстратору та/або суб`єкту державної реєстрації (пункту 7 Порядку №990).

Відповідно до пункту 8 Порядку №990, під час проведення камеральної перевірки комісія має право: 1) ознайомлюватися з електронними копіями документів, на підставі яких проводилися реєстраційні дії та які розміщені у реєстрах, а також з документами, створеними за допомогою програмних засобів ведення реєстрів; 2) витребувати у суб`єкта державної реєстрації, що забезпечує зберігання реєстраційних справ, у державного реєстратора копії документів в паперовій формі, відомості про які містяться в реєстрах, проте відсутні виготовлені шляхом сканування електронні копії таких документів у реєстрах; 3) вимагати від державних реєстраторів, уповноважених осіб суб`єктів державної реєстрації надання пояснень.

Результати камеральної перевірки оформляються довідкою, яка підписується усіма членами комісії (пункт 9 Порядку №990).

За результатами проведеної камеральної перевірки Мін`юст на підставі довідки комісії приймає мотивоване рішення відповідно до Законів у формі наказу (пункт 10 Порядку №990).

Копії рішення, прийнятого за результатами проведеної камеральної перевірки, засвідчені в установленому законодавством порядку, надсилаються скаржнику (в разі розгляду скарги), державному реєстратору та/або суб`єкту державної реєстрації протягом трьох робочих днів з дня його прийняття (пункт 12 Порядку №990).

Рішення, дії або бездіяльність Мін`юсту можуть бути оскаржені до суду (пункт 14 Порядку №990).

Як вбачається з довідки від 08.10.2019, під час камеральної перевірки встановлено, що 11.09.2018 до державного реєстратора ОСОБА_1 звернувся ОСОБА_3 із заявою про державну реєстрацію права власності щодо об`єкта нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0093 загальною площею 0,1054 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованою у базі даних заяв Державного реєстру прав за №30053565.

До заяви додано електронну копію договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 28.10.2009 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Фатхутдіновим С.В. за реєстровим №420.

За результатом розгляду вказаної заяви №30053565, державним реєстратором Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_1 13.09.2018 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за №42988457, на підставі якого у Державному реєстрі прав відкрито розділ №224 та внесено запис про право власності №27902899 за ОСОБА_3 .

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» загальними засадами державної реєстрації прав є: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; публічність державної реєстрації прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають речові права, похідні від права власності, зокрема право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Міністерство юстиції України розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 3 статті 10 Закону № 1952-IV державний реєстратор зокрема: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником; під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1, 8 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року.

Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України, в редакції від 02.07.2009, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Частиною 6 статті 126 Земельного кодексу України зазначено, що при набутті права власності на земельну ділянку на підставі документів, визначених частиною другою цієї статті, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки.

На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про відчуження земельної ділянки із зазначенням документа, на підставі якого відбулося відчуження.

Орган, який здійснює реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, робить відмітку про реєстрацію прав на земельну ділянку на підставі документа про її відчуження, складеного та посвідченого в порядку, встановленому законом, протягом 14 календарних днів з дня подання до цього органу зазначеного документа. Забороняється вимагати для здійснення відмітки та державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обмежень документи, не передбачені цією статтею.

У разі зміни співвласника або набуття права спільної власності на земельну ділянку орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, також вносить зміни до державного акта на право власності на землю щодо співвласників земельної ділянки.

Відтак, законодавством передбачалось, що державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки.

Однак, позивачем прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №42988457, на підставі якого у Державному реєстрі прав відкрито розділ №224 та внесено запис про право власності №27902899 за ОСОБА_3 за відсутності копії державного акта, що є додатком до договору купівлі - продажу.

Враховуючи встановлене, суд погоджується з доводами відповідача про проведення останнім державної реєстрації з порушенням вимог чинного законодавства.

При цьому, суд наголошує, що стаття 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не визначає мінімальних та максимальних строків застосування заходу стягнення у вигляді блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав. Проте, застосування певного виду стягнення повинно відповідати загальним принципам законності, справедливості, індивідуальності, пропорційності, оскільки наслідки негайного виконання рішення про обмеження доступу впливають на професійну діяльність державних реєстраторів, робота яких безпосередньо залежить від можливості мати такий доступ.

Відтак, наказ відповідача від 21.10.2019 №3209/5 «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_1 до Державного реєстру прав на нерухоме майно», яким тимчасово заблоковано доступ державного реєстратора Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_1 до Державного реєстру прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці прийнято відповідачем правомірно, у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням мінімальних строків застосування заходу стягнення у вигляді блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав.

Щодо посилань позивача про наявність підстав для відмови у задоволенні скарги ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

При цьому, відповідно до підпункту 8 пункту 8 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо, зокрема закінчився встановлений законом строк подачі скарги.

Таким чином, недотримання особою, яка подає скаргу, передбачених законом вимог щодо строків подання такої, виключає можливість розгляду скарги та є безумовною підставою для відмови у її задоволенні.

Як вбачається з матеріалів справи, у липні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до ГТУЮ у Київській області зі скаргою на неправомірні дії державного реєстратора ОСОБА_1 просила вжити дійових заходів для направлення до Міністерства юстиції України подання про проведення камеральної перевірки його діяльності.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про звернення громадян», скарга на рішення, що оскаржувалось, може бути подана до органу або посадовій особі вищого рівня протягом одного року з моменту його прийняття, але не пізніше одного місяця з часу ознайомлення громадянина з прийнятим рішенням. Скарги, подані з порушенням зазначеного терміну, не розглядаються.

З огляду на зазначене, у відповідача були відсутні правові підстави для залишення скарги ОСОБА_2 без розгляду, оскільки така подана в межах строку, встановленого чинним законодавством.

При цьому, необґрунтованими є доводи позивача про наявність підстав для відмови у задоволенні скарги, з огляду на судовий розгляд справи №369/8238/19, з огляду наступне.

В частині 8 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наведено вичерпний перелік підстав за яких Міністерство юстиції України відмовляє у задоволенні скарги, зокрема, згідно пунктом 4 такою підставою є - наявність інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами з тих самих предмета та підстав.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.07.2019 у справі №369/8238/19 відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Державного реєстратора КП «Бюро державної реєстрації» Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Івченко Олександра Валерійовича, Державного реєстратора Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району ОСОБА_1 про визнання права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Суд звертає увагу, що нетотожність чи відсутність хоча б одного елементу (ті самі сторони, той самий предмет і ті самі підстави) виключає таку підставу для відмови у задоволенні скарги, що наведена у пункті 4 частини 8 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 804/2296/17, підстави для відступлення від цього висновку відсутні.

Враховуючи, що скаргою ОСОБА_2 просила вжити заходів для направлення до Міністерства юстиції України подання про проведення камеральної перевірки діяльності Державного реєстратора Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району ОСОБА_1 та притягнення його до відповідальності, суд зазначає про нетотожність такої скарги ОСОБА_2 предмету спору у цивільній справі за №369/8238/19, що свідчить про відсутність підстав у відповідача для винесення рішення для відмови у задоволенні скарги ОСОБА_2 .

Таким чином, позовні вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно із частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність та обґрунтованість прийнятого ним оскаржуваного рішення.

Натомість, позивачем не доведено та не надано достатньо належних та допустимих доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Беручи до уваги положення статті 139 КАС України відшкодування судового збору позивачу не підлягає.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 72-77, 90, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову державного реєстратора Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя В.П. Шулежко