Справа № 320/8119/17
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

10 березня 2021 року Справа № 320/8119/17 провадження ЗП/280/91/20
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

за участю секретаря судового засідання Биховської А.П.

представника позивача Назаренко М.М.

представника відповідача Нестеренко В..В.

розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження питання щодо поновлення строку звернення до суду та залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі

за позовом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, )

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ),

третя особа - Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Український страховий стандарт (04073, м. Київ, пров. Балтійський, 20, )

про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

ВСТАНОВИВ:

Департамент патрульної поліції Національної поліції України (далі позивач) звернувся із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі відповідач), третя особа - Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Український страховий стандарт (далі- третя особа), в якій просив суд стягнути з відповідача на користь Департаменту патрульної поліції Національної поліції України 408 082,67 грн. в якості відшкодування матеріальних збитків.

25.01.2021 до суду надійшов відзив вх. № 4270 від ОСОБА_1 , в якому заявлено клопотання про застосування до позовних вимог строку звернення до суду.

05.03.2021 до суду надійшла заява позивача вх. № 13305 про поновлення строку звернення до суду.

У судовому засіданні 10.03.2021 представник позивача заперечив проти залишення позовної заяви без розгляду.

Представник відповідача підтримав свою позицію щодо строків звернення до суду із даним позовом.

У судовому засіданні 10.03.2021 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Згідно ч. 3 ст. 243 КАС України, складання повного тексту ухвали, залежно від складності справи, може бути відкладено на строк не більш як п`ять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин ухвали.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, зазначає наступне.

Частиною 1 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відподно до абз.2 ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Згідно ч.5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У постанові від 15.10.2020 ВС у вказаній справі дійшов висновку про те, що вказаний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків.

Так, предметом розгляду у даному спорі є стягнення з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції Національної поліції України 408 082,67 грн., в якості відшкодування матеріальних збитків спричинених дорожньо-транспортною пригодою, в якій відповідачем було пошкоджено службовий автомобіль «Toyota Prius».

Зокрема, з матеріалів справи встановлено, що 22.06.2016 відбулося ДТП за участю ОСОБА_1 , у зв`язку із чим дістав механічних пошкоджень службовий автомобіль «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_1 (на синьому фоні). У зв`язку із отриманням відповідачем тілесних ушкоджень та госпіталізацією цього ж дня було внесено дані до ЄРДР за № 0000207. Після виходу з лікарняного, 25.07.2016 року ОСОБА_1 на ім`я начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України було подано рапорт з приводу вказаного ДТП. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Тож, з 25.07.2016, після отримання рапорту відповідача, позивач був обізнаний про пошкодження належного йому майна у вигляді службового автомобіля «Toyota Prius», та саме з 26.07.2016 почав спливати строк звернення до суду із вимогами про відшкодування матеріальної шкоди, вказаною заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

При цьому, первинно, лише у листопаді 2017 року Департамент патрульної поліції Національної поліції України звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Український страховий стандарт про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

Таким чином, суд вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду із даними вимогами, встановлений ст. 122 КАС України.

Натомість, позивач, в обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду посилається на те, що 09.08.2016 за вказане порушення Правил дорожнього руху України, у відношенні ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 385004, та направлений на розгляд до Орджонікідзевського районного суду М.Запоріжжя. 29 серпня 2016 року Орджонікідзевський районний суд М.Запоріжжя виніс постанову по справі № 335/9471/16-п, відповідно до якої ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, рішення набрало законної сили 09.09.2016 року. 27.01.2017 року було отримано, висновок експертного дослідження від 23.01.2017 року № 11-295, яким було визначено розмір спричинених матеріальних збитків.

Так, згідно з п. 10 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі (затверджено Постановою Верховної Ради України 25.06.1995р. №243/95-ВР військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну недбалим виконанням ними службових обов`язків, передбачених військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, несуть матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної шкоди, але не більше місячного грошового забезпечення. Військові будівельники військово-будівельних частин, окремих батальйонів і рот у випадках, передбачених цим пунктом, несуть матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної шкоди, але не більше середньомісячної заробітної плати. За пошкодження, псування або втрату через необережність майна, виданого військовослужбовцям і призваним на збори військовозобов`язаним на період зборів в особисте користування, вони несуть матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше тримісячного грошового забезпечення.

З огляду на викладені положення, суд не погоджується з доводами позивача про те, що строк почав спливати після встановлення ним розміру завданих збитків, проте приймає зазначені вище обставини в обгрунтування поважності причин пропуску ним строку звернення до суду із даним позовом.

Крім того, суд вважає поважними причинами пропуску строку звернення із позовом до суду той факт, що первинно справа розглядалась в судах загальною юрисдикції в порядку ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні Меньшикова проти України від 08 квітня 2010 року (заява №377/02), Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (рішення у справі Ашинґдейн проти Сполученого Королівства (Ashmgdane v the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, серія А, №93).

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі Устименко проти України.

Приймаючи до уваги вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що позивачем з поважних причин пропущено строк звернення до суду, у зв`язку з чим, наявні підстави для його поновлення.

З огляду на викладене, підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 та залишення даної позовної заяви без розгляду, - відсутні.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 240, 248, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника про поновлення строку звернення до суду,- задовольнити.

Поновити Департаменту патрульної поліції Національної поліції України строк звернення до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Український страховий стандарт (04073, м. Київ, пров. Балтійський, 20, ) про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути викладені в апеляційній скарзі на рішення суду.

Ухвалу в повному обсязі складено та підписано 15.03.2021.

Суддя Л.Я. Максименко