Справа № 320/3370/19
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року м. Київ № 320/3370/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби у місті Києві, про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ГУ ПФУ), третя особа: Управління державної казначейської служби України у Печерському районі міста Києва, про:

визнання відмови Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, викладеної в листі від 28 лютого 2019 року за №375/Д-01, - протиправною;

зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби у Печерському районі міста Києва подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у сумі 12335,20 грн, сплаченого згідно з квитанцією від 01 лютого 2019 року №74-677К.

Підставою для звернення з позовом стало протиправне, на думку позивача, неповернення сплаченого ним збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна за придбання житла вперше.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05 липня 2019 року адміністративну справу №320/3370/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, третя особа: Управління державної казначейської служби України у Печерському районі міста Києва, про зобов`язання вчинити певні дії, передано на розгляд Окружного адміністративного суду міста Києва за підсудністю.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи №320/3370/10 між суддями Окружного адміністративного суду міста Києва для її розгляду й вирішення визначено суддю Чудак О.М.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії. Залучено до участі у справі третю особу.

Від ГУ ПФУ до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначила, що до функцій і повноважень пенсійного органу не віднесено збір та перевірка інформації про факт придбання житла вперше, а надані позивачем документи беззаперечно не свідчать про те, що придбання позивачем нерухомості здійснено вперше.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій ОСОБА_1 просить задовольнити позовні вимог в повному обсязі.

Отже, дослідивши матеріали справи, оцінивши пояснення, надані учасниками судового процесу, а також докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне.

01.02.2019 між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Дінеро Актив» укладено Договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу квартири посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стегостенко Н.Б. та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №104.

Згідно із пунктом 2.2 вказаного договору продаж зазначеної квартири вчиняється за ціною 1235520,00 грн, які покупець сплатив продавцю в день підписання договору.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 27.06.2019 слідує, що власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 .

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% від купівлі-продажу нерухомості у розмірі 12355,20 грн, що підтверджується копією квитанції від 01.02.2019 №74-677К.

Вважаючи, що такий збір сплачено помилково, ОСОБА_1 11.02.2019 звернувся до ГУ ПФУ із заявою про повернення вказаних коштів з бюджету.

За результатами розгляду звернення позивача ГУ ПФУ листом від 28.02.2019 №375/Д-01 надало відповідь, якою відмовило позивачу у поверненні запитуваних коштів, мотивуючи тим, що зараз не існує офіційного джерела інформації, яке б підтверджувало, що житло придбано вперше. Для встановлення правових підстав щодо повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна позивачу рекомендовано звернутися до суду.

Не погодившись із вищенаведеною відмовою та для захисту своїх прав, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до положень пункту 9 частини першої статті 1 Закону України "Про збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Як передбачено частиною третьою статті 3 Закону України "Про збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", платники збору, визначені пунктами 6, 7, 9 і 10 статті 1 цього Закону, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування сплачують на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Ці кошти в установленому порядку зараховуються до загального фонду державного бюджету і використовуються згідно із законом про Державний бюджет України.

За змістом пункту 15-1 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 (далі - Порядок №1740) збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Тобто, вказаними нормами визначено, що із загального правила про обов`язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено два винятки:

1) громадяни, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла;

2) громадяни, які придбавають житло вперше.

Пунктом 15-3 Порядку №1740 передбачено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Суд зазначає, що станом на час придбання ОСОБА_1 нерухомості, як і станом на час розгляду справи в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість.

Питання стосовно механізму перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість, було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України з проханням дати тлумачення терміну "придбавають житло вперше", що міститься у пункті 9 частин першої статті 1 Закону України "Про збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше, однак, ухвалою Конституційного Суду України від 23.03.2000 №29-у/2000 відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у Пенсійного фонду України права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні.

Таким чином, відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень можливості встановити придбання житла конкретною особою вперше, не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм - не може впливати на порушення прав громадян, які наділені такими правами, а тому саме органи Пенсійного фонду України зобов`язані довести, що конкретні особи - придбавають житло не вперше.

У той же час, оскільки на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини другої статті 77 КАС України, покладено обов`язок доказування, то саме відповідач зобов`язаний довести факт, що позивач зобов`язаний сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки придбавала житло не вперше.

Відповідно до частини другої статті 45 Бюджетного кодексу України та підпункту 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 за №215, казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначено Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182 (далі - Порядок №787).

Пунктом 5 Порядку №787 визначено, зокрема, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності), з обов`язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства, разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи готівкою.

Аналіз вказаного свідчить, що підставою, яка обумовлює повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів є подання наступних документів:

- заяви платника;

- подання органу, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету;

- платіжних доручень, що підтверджують зарахування коштів до відповідного бюджету.

Згідно з додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 за №106 "Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджету" контроль за справлянням (стягненням) до бюджету надходжень, що обліковуються за кодом доходів бюджету 24140500 "Збір з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна", покладений на Пенсійний фонд України.

Таким чином, системно проаналізувавши вищенаведені норми, суд доходить висновку, що громадяни, які придбавають нерухоме майно вперше не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, тобто звільнені від його сплати в розмірі 1% від вартості нерухомого майна (житлового будинку), зазначеної в договорі купівлі-продажу майна.

Разом з тим, механізм здійснення органами Пенсійного фонду України, зокрема, обліку надходження сум внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, регулюється Порядком ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 27 вересня 2010 року № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 жовтня 2010 року за №988/18283 (далі - Порядок № 21-2).

Пунктом 1.3 вказаного Порядку передбачено, що облік надходження сум платежів ведеться спеціалістами відділу обліку надходження платежів управлінь Пенсійного фонду України у районах, містах та районах у містах, а також у містах та районах (далі - органи Пенсійного фонду).

Відповідно до п. п. 7.1, 7.2 Порядку облік сплачених сум за платежами, які на певну дату надійшли понад суми, що належать до сплати, визначені як безпосередньо у звітності платника, так і за іншими документами, відображається відповідним органом Пенсійного фонду в картках особових рахунках платників у графі "Переплата". Суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що законодавством визначено порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджетів, який передбачає наявність подання органів Пенсійного фонду, що контролюють справляння надходжень до бюджету сум внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з метою внесення його платником до органу Державної казначейської служби України.

У той же час, пунктом першим Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року за № 280, передбачено, що Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Завдання та повноваження Пенсійного фонду України визначені пунктами 4-6 Положення.

Зокрема, згідно з абз. 2 пп.4 п. 6 Положення Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо забезпечення надходжень від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, інших коштів, ведення обліку їх надходжень відповідно до законодавства.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 затверджено Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до пункту 1 вищевказаного Положення управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд). Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Фонду), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Згідно з приписами пункту 2 вказаного Положення Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань забезпечує надходження від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, інших коштів, ведення обліку їх надходжень та платників відповідно до законодавства.

Таким чином, ведення обліку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, його надходження та платників даного збору, наділене повноваженнями здійснювати виключно відповідне головне територіальне управління Пенсійного фонду України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з заявою про повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у сумі 12335,20 грн до ГУ ПФУ у Київській області.

В той же час, згідно з квитанцією від 01.02.2019 №74-677к позивачем сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна на рахунок, відкритий в Управлінні Державної казначейської служби у Печерському районі міста Києва, придбане майно знаходиться у місті Києві, а нотаріус здійснює свою діяльність в межах Київського міського нотаріального округу.

З урахуванням наведеного вище, формування та подача подання про повернення збору позивачу на обов`язкове державне пенсійне страхування у даному випадку має здійснюватися Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві за заявою відповідної особи.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві з заявою про повернення помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна (житла).

За наведених обставин, суд дійшов до висновку, що позивач порушив порядок повернення помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна (житла), передбачений Положенням № 787.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та, як наслідок, відсутність підстав для їх задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що за обставин необґрунтованості заявлених позивачем вимог, підстави для стягнення сплаченого ним судового збору з відповідача відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні, а відповідач не поніс витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, у зв`язку із чим судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби у місті Києві, про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (місцезнаходження юридичної особи: вулиця Ярославська, будинок 40, місто Київ, 04071, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 22933548).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби у місті Києві (місцезнаходження юридичної особи: вулиця Терещенківська, будинок 11-А, місто Київ, 01601, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 37993783).

Суддя О.М. Чудак