Справа № 420/6602/21
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2021-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6602/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Танцюри К.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) про визнання протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) про визнання протиправними та скасування постанови головного державного виконавця Щеглової Є.В. про відкриття виконавчого провадження від 07.10.2020 року №63152453 та від 07.04.2021 року №65024848 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 20000,00 грн. та виконавчих витрат у розмірі 269,00 грн., винесені при примусовому виконанні виконавчого листа № 420/2136/20 від 08.09.2020 року, що видав Одеський окружний адміністративний суд.

Ухвалою суду від 26.04.2021р. залишено без руху позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 та надано 10- денний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків у справі.

Ухвалою суду від 01.06.2021р. повернуто позивачу адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Щеглової Є.В. про відкриття виконавчого провадження від 07.10.2020 року №63152453.

Ухвалою суду від 01.06.2021р. відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) про визнання протиправними та скасування постанови головного державного виконавця Щеглової Є.В. про відкриття виконавчого провадження від 07.04.2021 року №65024848 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 20000,00 грн. та виконавчих витрат у розмірі 269,00 грн., винесені при примусовому виконанні виконавчого листа № 420/2136/20 від 08.09.2020 року, що видав Одеський окружний адміністративний суд; розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача у позовній заяві зазначав, що рішення Одеського окружного адміністративного суд від 26.05.2020р. по справі №420/2136/20 було виконано військовою частиною НОМЕР_1 в повному обсязі, відповідно до платіжного доручення №827 від 29.10.2020р., після надходження від ОСОБА_1 довідки з його банківськими реквізитами(вх. №3130 від 27.10.2020р.). Позивач, посилаючись на те, що виконати рішення в строк не було можливим, у зв`язку з отриманням реквізитів ОСОБА_1 лише 27.10.2020р. та те, що дотримання порядку виконання рішень про стягнення коштів з бюджетних установ та неприпустимість арешту реєстраційних рахунків боржника набуває виняткового значення в умовах дії особливого періоду, коди військова здійснює невідкладні заходи із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ, просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

08.06.2021р. до суду від відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південого міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) надійшли пояснення у справі, згідно яких представник відділу просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі. Так, відповідач вказав, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №63152453 з виконання виконавчого листа №420/2136/20 виданого Одеським окружним адміністративним судом «про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 19 червня 2017 року та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 19 червня 2017 року, здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з включенням до її обчислення щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% грошового забезпечення з врахуванням суми вже виплаченої одноразової грошової допомоги», яке було відкрито постановою від 07.10.2020р. Відповідач вказав, що 05.11.2020р. до відділу надійшов лист з копією платіжного доручення від 29.10.2020р. №827 від військової частини НОМЕР_1 про часткове виконання рішення. Поряд з цим, як зазначив відповідач, 21.01.2021р. було направлено вимогу державного виконавця про повідомлення щодо стану виконання вимог виконавчого листа №420/2136/20 та 11.02.20201р. до відділу надійшов лист військової частини НОМЕР_1 з копією платіжного доручення №827 від 29.10.2020р. та відомістю №139 від 29.10.2020р. Відповідач, посилаючись на положення Закону України «Про виконавче провадження» та практику Верховного Суду зазначив, що державний виконавець, приймаючи оскаржувані постанови діяв в рамках діючого законодавства та відповідно відсутні підстави для задоволення позовних вимог військової частини НОМЕР_1 .

Сторони повідомлялись про день та час слухання справи, однак у судове засідання представники сторін не з`явились.

Керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України судом продовжено розгляд справи у письмовому провадженні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.05.2020р. по справі №420/2136/20 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення, зобов`язання перерахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні; визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 19 червня 2017 року; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 19 червня 2017 року та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 19 червня 2017 року; визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з включенням до її обчислення щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% місячного забезпечення; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з включенням до її обчислення щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% грошового забезпечення з врахуванням суми вже виплаченої одноразової грошової допомоги; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Зазначене рішення набрало законної сили 20.08.2020р.

07.10.2020р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Піденного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Щегловою Є.В. відкрито виконавче провадження №63152453 з виконання виконавчого листа №420/2136/20, виданого Одеським окружним адміністративним 09.09.2020р.

Також, 07.10.2020р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Піденного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Щегловою Є.В. у виконавчому провадженні №63152453 прийнято постанови:

-про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, визначеного для боржника у розмірі 269,00грн.;

-про стягнення виконавчого збору у розмірі 20 000,00грн.

Листом військової частини НОМЕР_1 №350/304/14/2877/пс від 04.11.2020р. адресованого Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Піденного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) направлено на адресу відділу платіжне доручення від 29.10.2020р. №827 та зазначено про повне виконання рішення.

Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Піденного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) складено вимогу виконавця від 21.01.2021р. №10.03-1023, згідно п.1. 2 якої зобов`язано боржника повідомити про стан виконання вимог виконавчого листа №420/2136/20 та направити документи, що підтверджують повне та фактичне виконання вимог вищевказаного виконавчого документа.

Листом військової частини НОМЕР_1 №350/304/6/247/пс від 10.02.2021р. адресованого Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Піденного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) повідомлено про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.05.2020р. по справі №420/2136/20 та в підтвердження зазначеного додано платіжне доручення №827 від 29 жовтня 2020 року та відомість №139 від 29 жовтня 2020 року.

Також, 07.04.2021р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Піденного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Щегловою Є.В. відкрито виконавче провадження №65024848 з виконання постанови №63152453 від 07.10.2020р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 20 000,00грн.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р. встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII , визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Частиною 1 ст.42 Закону №1404-VIII передбачено, що кошти виконавчого провадження складаються з:1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;2) авансового внеску стягувача;3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Згідно ч.5 ст. 26 Закону №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно п. 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказ Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення. Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження;стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується);стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується);стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).

Частиною 6 ст.26 Закону №1404-VIII визначено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Пунктом 5 ст.27 Закону України Про виконавче провадження визначено підстави за яких виконавчий збір не стягується.

Пунктом 9 ч.1 ст.39 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Водночас ч.9 ст.27 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Під час з`ясування офіційних обставин справи судом встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.05.2020р. по справі №420/2136/20 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення, зобов`язання перерахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні; визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 19 червня 2017 року; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 19 червня 2017 року та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 19 червня 2017 року; визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з включенням до її обчислення щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% місячного забезпечення; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з включенням до її обчислення щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% грошового забезпечення з врахуванням суми вже виплаченої одноразової грошової допомоги; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Зазначене рішення набрало законної сили 20.08.2020р.

08.09.2020р. Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №420/8150/20 про: «Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 19 червня 2017 року та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 19 червня 2017 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з включенням до її обчислення щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% грошового забезпечення з врахуванням суми вже виплаченої одноразової грошової допомоги.».

Як встановлено судом, листом військової частини НОМЕР_1 №350/304/14/2877/пс від 04.11.2020р. адресованого Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Піденного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) направлено на адресу відділу платіжне доручення від 29.10.2020р. №827 та зазначено про повне виконання рішення.

Разом з тим, листом військової частини НОМЕР_1 №350/304/6/247/пс від 10.02.2021р. адресованого Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Піденного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) повідомлено про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.05.2020р. по справі №420/2136/20 та в підтвердження зазначеного додано платіжне доручення №827 від 29 жовтня 2020 року та відомість №139 від 29 жовтня 2020 року.

За таких обставин, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.05.2020р. по справі №420/2136/20 фактично виконано військовою частиною НОМЕР_1 в повному обсязі -29.10.2020р., саме 29.10.2020р. було складено відомість щодо нарахування індексації ОСОБА_1 та перерахунку і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні та, 29.10.2020р. перераховані визначені у вказаній відомості кошти.

Таким чином, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.05.2020р. по справі №420/2136/20 було виконано боржником після відкриття виконавчого провадження №63152453.

Враховуючи викладене та те, що стягнення виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження, а також, те, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, суд вважає, що прийняття постанов про стягнення виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження є правомірним.

Щодо посилання представника позивача на те, що військова частина не могла своєчасно виконати рішення суду через те, що їй не було відомо номер розрахункового рахунку стягувача та, що дотримання порядку виконання рішення набуває виняткового значення в умовах дії особливого періоду, коли військова частина НОМЕР_1 здійснює невідкладні заходи для стримування збройної агресії РФ, суд зазначає, що вказані обставини не звільняють від своєчасного виконання рішення суду. Поряд з цим, позивачем не надано до суду докази того, що невиконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження №63152453 пов`язано саме з невідкладними заходами забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ.

За таких обставин, позовні вимоги позивача про визнання протиправними та скасування постанови головного державного виконавця Щеглової Є.В. про відкриття виконавчого провадження від 07.04.2021 року №65024848 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 20000,00 грн. та виконавчих витрат у розмірі 269,00 грн., винесені при примусовому виконанні виконавчого листа № 420/2136/20 від 08.09.2020 року, що видав Одеський окружний адміністративний суд, є необґрунтованими та задоволенню не підягають.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295,382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 - відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. 287 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра

.