Справа № 948/294/21
Суддя: Кравець С. В.
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 948/294/21
Провадження № 2-а/948/2/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2021 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кравець С.В.,

за участю: секретаря Порохні І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №2 ПРУП ГУНП в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

в с т а н о в и в :

стислий виклад позиції позивача

У квітні 2021 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що 09.04.2021р. інспектором Сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №2 ПРУП ГУНП в Полтавській області Каліним О.О. винесено постанову про притягнення позивача до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн. Позивач з зазначеною постановою не погоджується, вважає її незаконною, так як в порушення ч.3 ст.283 КУпАП в оскаржуваній постанові не зазначено про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення. В порушення Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису вищевказаний інспектор не здійснював фіксацію правопорушення. Крім цього, оскаржувана постанова містить неточності, що не відповідає вимогам ч.2,3 ст.283 КУпАП, оскільки постанову складено на ОСОБА_2 , а вручено її ОСОБА_1 . У зв`язку з наведеним, позивач просить скасувати постанову інспектора Сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №2 ПРУП ГУНП в Полтавській області Каліна Олександра Олександровича серія БАБ №212169 від 09.04.2021 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

12.05.2021р. за ухвалою суду відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 35).

Позиції учасників судового розгляду

Відповідно до ч.ч.5,8 ст. 262 КАСУ України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Відповідач копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження у справі отримали 19.05.2021р. (а.с.37), але в установлений судом 15-денний строк відзив на позов не направив.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАСУ України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Суд, дослідивши надані докази, дійшов такого висновку.

Судом установлено, що 09.03.2021р. поліцейським Сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №2 ПРУП ГУНП в Полтавській області Каліним О.О. винесена постанова серії БАБ № 212169 про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу, у зв`язку з порушення ним п.п. 2.1а ПДР, оскільки він цього ж дня о 22 год 23 хв в с. Микільське керував автомобілем ВАЗ 21013 днз НОМЕР_1 без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1 а Правил дорожнього руху України (а.с.10).

З копії паспорту позивача № НОМЕР_2 від 05.03.2019р. вбачається, що він записаний як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8)

Мотиви суду

Даючи оцінку доводам позивача про незаконність постанови про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Згідно п. 2.1. (а) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Отже, працівник поліції при здійсненні повноважень щодо забезпечення безпеки дорожнього руху дійсно має право вимагати у водія посвідчення водія.

Згідно п. 1.1.0 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У своєму позові позивач вказував на те, що оскаржувана постанова не містить доказів про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення і не вказано чи взагалі таке фіксування проводилось та не надано інших доказів вчинення правопорушення, а також звертає увагу на те, що інспектор поліції встановив особу, щодо якої здійснював розгляд справи через інформаційно пошукову систему МВС України «АРМОР» (автоматизоване робоче місце оперативного робітника), але замість ОСОБА_1 , в оскаржуваній постанові вказано ОСОБА_2 , в той час постанову вручили ОСОБА_1 .

Разом з цим, позивач вказав на те, що інспектор поліції ОСОБА_3 в порушення пп.5,6 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису не здійснював фіксацію адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Згідно постанови Верховного Суду від 24.01.2019 р. у справі №428/2769/17, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП, у ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Відповідно до пп.5,6 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 р. включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно п. 2.1. (а) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За змістом ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Водночас ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, позивач зазначив, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам законодавства, а тому є незаконною.

У свою чергу відповідач доводів позивача не спростував, доказів на спростування тверджень останнього не надав.

Отже, даючи оцінку доказам у справі, суд вважає, що оскільки оскаржувана постанова не містить доказів порушення позивачем ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України про які йдеться в постанові, крім цього, у постанові не вірно зазначено по батькові позивача, хоча дата народження співпадає та саме йому вручено примірник постанови, але цей недолік не усунено, тобто до відповідальності фактично притягнуто іншу не існуючу особу, а відтак суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП.

Щодо вимоги про закриття провадження у справі закрити суд зазначає таке.

Так, виключний перелік органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення міститься в статті 213 КУпАП, до яких відносяться як суди, так і органи Національної поліції. Проте, розмежування підвідомчості спорів між даними органами зазначене у статтях 221-222 КУпАП.

Згідно приписами ст. 222 КУпАП, розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачених частиною 2 статті 126 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції та не передбачає повноваження судів розглядати дані справи в розумінні глави 22 КУпАП.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 126 КУпАП, органи Національної поліції виносять постанову (частина 1 статті 283 КУпАП). Відповідно до частини 1 статті 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Таким чином, виключне право виносити одну із вищевказаних постанов по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 статті 126 КУпАП належить органам Національної поліції та належить до дискреційних повноважень останніх.

Тому, суд, розглядаючи спір у порядку адміністративного судочинства, у справах, про адміністративні правопорушення, перелік яких зазначений у статті 222 КУпАП, не вправі перебирати на себе повноваження органів Національної поліції з вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу та виносити одну з постанов, визначених статтею 284 КУпАП замість вказаного суб`єкта владних повноважень, що виключатиме втручання суду у дискреційні повноваження останнього.

Вказане знаходить своє відображення в постанові Верховного Суду від 16.07.2018 у справі N 214/2517/17 та від 13.02.2020 р. справа № 201/243/17.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позову в частині вирішення питання про закриття провадження у справі слід відмовити.

Мотив рішення щодо судових витрат

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, оскільки позов у справі задоволено частково, а відповідачем є суб`єкт владних повноважень, зокрема Сектор реагування патрульної поліції Відділу поліції №2 ПРУП ГУНП в Полтавській області,тому за рахунок бюджетних асигнувань останнього на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 227 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 77, 242-246, 255, 286, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №2 ПРУП ГУНП в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №212169 від 09.04.2021 р. про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №2 ПРУП ГУНП в Полтавській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 227 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Машівський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Сектор реагування патрульної поліції Відділу поліції №2 ПРУП ГУНП в Полтавській області, місцезнаходження: м. Полтава, вул. Олени Пчілки,19Е, інші відомості невідомі.

Суддя С.В. Кравець