Справа № 300/2632/21
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"08" червня 2021 р. Справа № 300/2632/21
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Кафарський В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання дій протиправними та скасування постанов від 16.04.2020 року у ВП №61846191 та ВП №61846249, -
В С Т А Н О В И В:
Представник ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання дій протиправними та скасування постанов від 16.04.2020 у ВП №61846191 та ВП №61846249.
Пунктами 3, 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з`ясовує:
- чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;
- позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
За змістом вимог частини 1 і 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Із змісту позовної заяви слідує, що представник ОСОБА_1 просить суд:
- визнати протиправними дії головного державного виконавця Раковецького М.С. щодо відмови завершити виконавчі провадження №61846191 та №61846249 від 16.04.2020;
- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.04.2020 за №61846191;
- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.04.2020 за №61846249.
Тобто адміністративний позов, заявлений позивачем, містить три вимоги немайнового характеру.
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Частиною 2 статті 4 зазначеного Закону встановлюються ставки судового збору, зокрема, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», який вступив в дію з 01.01.2021, встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць з 1 січня 2021 року складає 2 270,00 грн.
Суд звертає увагу на те, що абзацом 2 частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Як наслідок, розмір судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову із заявленими позивачем позовними вимогами немайнового характеру складає 2 724,00 грн. (908,00 грн. х 3), проте, згідно квитанції №331М-5СР6-84А7-К2РН від 24.05.2021, яка долучена позивачем до матеріалів позову, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 816,00 грн.
Щодо квитанції №НВ85-ТХТЕ-НМ95-4Т16 від 06.05.2021 на суму 908,00 грн., яка також долучена позивачем до матеріалів позову, суд зазначає, що квитанція з аналогічним номером, датою та розміром сплаченого судового збору була подана позивачем до Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №300/2101/21, що підтверджується довідкою відділу документального забезпечення-канцелярія Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.06.2020. Тобто, відповідного зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України за матеріалами адміністративної справи №300/2632/21 не відбулося.
Слід звернути увагу, що позивач не позбавлений права повернення сплаченого судового збору в адміністративній справі №300/2101/21 на підставі поданої ним заяви згідно з приписами частини 2 статті 7 Закону України «Про судовий збір».
За таких обставин, суд вважає, що вказана вище квитанція не є належним доказом сплати судового збору за подання до суду цієї позовної заяви, оскільки вказані кошти сплачені за іншою позовною заявою, а саме: в адміністративній справі №300/2101/21.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем в порушення вимог абзацу 2 частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір», сплачено судовий збір не в повному обсязі, а тому суд констатує, що позовну заяву подано без додержання вимог частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Крім того, частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Суд зазначає, що чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Згідно частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно частини 2 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Отже, встановленим строком для звернення до адміністративного суду із зазначеними вище позовними вимогами є десятиденний строк.
Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Відповідно до частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Суд звертає увагу, що предметом позову, серед іншого, є постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.04.2020 у ВП №61846191 та ВП №61846249.
Дослідивши вказану заяву та матеріали позову, суд констатує, що про оскаржені постанови від 16.04.2020 позивачу було відомо ще в травні 2020 року, адже як зазначено в заяві про поновлення звернення до суду, в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень було розміщено інформацію про те, що позивач є боржником у виконавчих провадженнях ВП №61846191 і ВП №61846249, у зв`язку із чим 21.05.2020 ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського відділу ДВС з заявою про надання йому копій постанов про відкриття виконавчих проваджень.
Крім того, з матеріалів адміністративного позову слідує, що позивач 29.01.2021 звернувся до органу ДВС із заявою про завершення виконавчих проваджень від 16.04.2020 у ВП №61846191 та ВП №61846249.
Разом із тим, представник позивача звернувся до суду із даним позовом 03.06.2021, тобто після спливу десятиденного строку на звернення до суду з даними позовними вимогами.
Відповідно до частини 1 та 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що представником позивача не обґрунтовано поважність пропуску звернення до суду з даним позовом, а тому йому необхідно надати час для надання інших належних причин та письмових доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду.
Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно частини 2 статті 169 Кодексу в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
У зв`язку із вищевикладеним, відповідно до частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк, достатній для усунення вищевказаних недоліків шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до встановлених частинами 3, 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України вимог.
На підставі наведеного, керуючись статтями 160, 161, частинами 1, 2 статті 169 та статей 171, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
У Х В А Л И В:
позовну заяву ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання дій протиправними та скасування постанов від 16.04.2020 року у ВП №61846191 та ВП №61846249 залишити без руху.
Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання (долучення):
- документа про сплату судового збору у розмірі 908,00 грн.
- інших доказів чи зазначення інших підстав на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду.
Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у вищезазначений строк позовна заява буде повернена.
Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Кафарський В.В.