Справа № 640/20235/19
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Земляної Г.В., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування заходів реагування,

ВСТАНОВИВ :

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому просить суд:

- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , який проводить господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, шляхом знеструмлення електроживлення та накладенням печаток на вхідні двері;

- обов`язок щодо забезпечення виконання судового рішення покласти на Головне управління ДСНС України у м. Києві;

- контроль за виконанням судового рішення щодо усунення відповідачем порушень вимог пожежної та техногенної безпеки та погодження термінів усунення порушень за письмовим зверненням суб`єкта господарювання, в тому числі право відтермінування зупинення експлуатації приміщень, покласти на Головне управління ДСНС України у м. Києві.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представником відповідача було подано відзив на апеляційну скаргу, за містом якого позивачем зазначено, що судом першої інстанції повно та всебічно встановлені обставини у справі, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до Кодексу цивільного захисту України, Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", наказу МВС України від 17.01.2019 № 22, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 21.01.2019 за №73/33044, Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві, затвердженого наказом ДСНС України від 04.02.2013 №3, доручення Прем`єр міністра України від 17.08.2019 №27938/0/1-19 та доручення ДСНС України від 19.08.2019 №02-11860/261, Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві було видано наказ від 30 серпня 2019 року № 714 "Про проведення позапланових перевірок " (далі по тексту - Наказ № 714).

Згідно Наказу № 714 державним інспекторам у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту доручено у період з 03.09.2019 по 04.09.2019 провести планову перевірку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі по тексту - ФОП ОСОБА_1 ), ІПН: НОМЕР_1 , який проводить господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_1 щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

На підставі наказу № 714, видано посвідчення від 02.09.2019 № 5575 на проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 , який здійснює господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_1 .

Перед початком здійснення перевірки державним інспектором надано/пред`явлено посвідчення на проведення перевірки від 02.09.2019 №5575 та службове посвідчення, яке засвідчує особу перевіряючого, копію якого отримав ФОП ОСОБА_1 , про що зроблено відповідну відмітку в посвідченні № 5575.

Під час здійснення перевірки встановлено, що об`єкт перевірки - приміщення ФОП ОСОБА_1 експлуатується з порушенням правил та норм пожежної і техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а саме порушення:

- п.10., розділу II ППБУ, для працівників охорони (сторожів, вахтерів, вартових) відсутня інструкція, в якій необхідно визначити їхні обов`язки щодо контролю за додержанням протипожежного режиму, огляду території і приміщень, порядок дій в разі виявлення пожежі, спрацювання систем протипожежного захисту, а також указати, хто з посадових осіб об`єкта має бути викликаний у нічний час у разі пожежі;

- п. 16, 20, розділу II ППБУ, допускаються до роботи особи, які не пройшли навчання, протипожежного інструктажу і перевірки знань з питань пожежної безпеки;

- п. 22. п. 21., розділу II ППБУ, реконструкція, технічне переоснащення та капітальний ремонт будівель та приміщень здійснена без проектної документації, яка затверджена у встановленому порядку (влаштовано приміщення сауни, змінено планувальні рішення шляхів евакуації які знижують рівень пожежної безпеки, в об`ємі сходових клітин влаштовано складські, підсобні приміщення, в котеджній будівлі влаштовано під дерев`яною сходовою клітиною приміщення з пультами системи протипожежного захисту). Здійснено нове будівництво будівель підсобного призначення та для тимчасового проживання людей без проектної документації, яка затверджена у встановленому порядку та з порушеннями які знижують рівень пожежної безпеки готельного комплексу;

- п.1.15., розділу ІІІ ППБУ, на в`їздах (виїздах) на територію готельного комплексу відсутня схема території, з вказанням розміщення будівель, пірсів, під`їздів пожежних автомобілів до них;

- п.1.6., гл.1, розділу ІV ППБУ, з`єднання жил проводів в приміщеннях здійснено не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;

- п. 2.26., гл. 2, розділу IV ППБУ, лінії живлення до побутових кондиціонерів не забезпечені автономним пристроєм електричного захисту незалежно від наявності захисту на загальній лінії;

- п.1.4, п. 1.16 розділу Ш, п. 22 розділу II ППБУ, протипожежні відстані між будинками, спорудами використовуються для стоянок транспорту, будівництва та встановлення тимчасових споруд підсобного призначення;

- п. 1.3. розділу ІІІ, п. 22. p. II ППБУ, автомобільні проїзди до будівель та природного вододжерела не утримуються вільними та допущено зменшено ширини проїздів для пожежних автомобілів, в порушення ДБН Б.2.2-12:2018 "Планування і забудова територій";

- розділу V п. 2.1., підпункт 5 ППБУ, біля природного вододжерела не забезпечено майданчик розміром 12 х 12 м. для встановлення пожежних автомоблів і забирання води в будь-якої пори року;

- розділу III, п.п. 2.5., 2.6., 2.23; розділ II, п. 22. ППБУ, у будинках, крім будинків V ступеня вогнестійкості, дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності. Не проведено обробляння засобами вогнезахисту дерев`яних та металевих елементів інших конструкцій будинків (несучі, ненесучі стіни та перегородки, колони, сходи, сходові марші тощо), в порушення п. 5.3., табл.1 ДБН В.1.1.7:2016 "Пожежна безпека об`єктів будівництва";

- розділ III, п.2.23., розділ II, п. 22. ППБУ, вікна, що розміщені до 8 м. по вертикалі та/або до 4 м. по горизонталі від зовнішніх сходів типу СЗ відчиняють та мають клас вогестійкості менше ніж ЕЗО, в порушення вимог п. 7.3.20 ДБН В.1.1.7:2016 "Пожежна безпека об`єктів будівництва";

- розділу ІІІ, п.2.27., p. II, п. 22. ППБУ, двері на шляхах евакуації коридору готелю відчиняються проти виходу з будівель (приміщень).Запасний евакуаційний вихід влаштовано через приміщення конференц-залу;

- розділу III, п. 2.33.ППБУ, не визначено розрахунковий час евакуації людей у разі пожежі з приміщень (поверхів);

- розділу ІІІ, п.2.37 ППБУ, допускається захаращувати шляхів евакуації меблями, обладнанням, різними матеріалами;

- розділу IV, п.1.18 ППБУ, в приміщеннях допускається експлуатація світильників зі знятими ковпаками (розсіювачами);

- розділу IV, п.1.20. ППБУ, не проведений замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання в приміщеннях котеджної будівлі;

- розділу IV, п.1.20. ППБУ, не проведений замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання в приміщеннях котеджної будівлі;

- розділу IV, п.1.21. ППБУ, не підтверджено наявність або проведення перевірки захисту будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів;

- розділу V, п. 1.2., п. 2.2., p. І п.4 ППБУ, Будівлі не обладнано системами внутрішнього протипожежного водопроводу (пожежними кран-комплектами);

- розділу V, п.3.17. ППБУ, технічне обслуговування вогнегасників не проведено відповідно до вимог Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 15.01.2018 № 25. "Правила експлуатації та типові норми належності вогнегасників", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2018 р. за № 225/31677;

- ст. 57 п.2, 5 КЦЗУ, допускається використання котеджної будівлі, сауни, новозбудованих підсобних будівель без зареєстрованої декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства у сфері пожежної безпеки;

- розділу II, п.4. ППБУ, для кожного приміщення об`єкту відсутні інструкції про заходи пожежної безпеки, які повинні бути затверджені керівником;

- розділу V п. 1.1., 1.4. ППБУ, на об`єкті не ведеться журнал обліку санкціонованих та несанкціонованих спрацьовувань (відмов, несправностей) СПЗ. Несправності СПЗ, які приходять на приймально-контрольний прилад не усуваються негайно;

- п. 1.8 p. IV ППБУ, допускається улаштування та експлуатація тимчасових дільниць електромережі;

- розділу ІІІ, п. 2.23, 2.37., p. II п. 22. ППБУ, на перепадах висот шляхів евакуації (зовнішні сходи типу СЗ) виконано менше 3 східців, в порушення п. 7.3.8 ДБН В.1.1.7:2016 "Пожежна безпека об`єктів будівництва";

- розділу 11 п.5 ППБУ, не проводяться один раз на півроку практичні тренування всіх задіяних працівників щодо забезпечення безпечної та швидкої евакуації людей;

- розділу III п. 2.32. ППБУ, не всі евакуаційні виходи обладнані світловими покажчиками "ВИХІД" білого кольору на зеленому фоні, підключеними до джерела живлення аварійного (евакуаційного) освітлення;

- розділу III п. 2.28. ППБУ, не надані результати іспитів зразків ковроліну прокладеного на шляхах евакуації, щодо токсичності продуктів горіння та помірної димоутворювальної здатності (за ГОСТ 12.1.044-89) (порушення: п. 9.14. ДБН В.2.2-20:2008 "Будинки і споруди. Готелі");

- розділу III п. 2.31. ППБУ, шляхи евакуації (коридори тощо) не забезпечені евакуаційним освітленням (порушення: п. 7.1.10. ДБН В.1.1-7:2016 "Пожежна безпека об`єктів будівництва", п.п. 9.7.1., 9.7.5. ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту");

- розділу IV п. 12. ППБУ, не надані акти проведення прихованих робіт на прокладання проводів (кабелів) за підвісними стелями та горючим оздобленням стін;

- розділу IV п. 1.17. ППБУ, в житлових кімнатах розетки, вимикачі тощо встановлено на горючих основах;

- розділу VI п. 5.1, p. І п.4 ППБУ, в житлових кімнатах відсутні плани евакуації людей із зазначенням даного номера, евакуаційних виходів, місць розміщення вогнегасників. Наявні плани евакуації не відкориговані відповідно до вимог нормативно- правових актів;

- розділу V п. 1.1., п. 1.2. ППБУ, приміщення будівлі не дообладнані системою автоматичної пожежної сигналізації з використанням сертифікованого обладнання (житлові кімнати готелю, підсобні приміщення, пральня) (порушення: додаток А, таб. А.І., ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту", п.п. 9.22. ДБН В.2.2-20:2008 "Будинки і споруди. Готелі"). Не здійснено заміну систем протипожежного захисту, термін експлуатації яких перевищує 10 років з моменту їх прийняття в експлуатацію та параметри устаткування і обладнання яких не відповідає вимогам чинних нормативних документів та інших нормативних документів, порушення вимог додатку Ж п. п. Ж.6.4, 6.3 ДБН В.2.5-56:2014;

- розділу V п. 1.1., п. 1.2. ППБУ, приміщення, будівлі та територія не обладнані системою оповіщення про пожежу, в порушення ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту";

- розділу ІІ п. 3, p. І п. 4., p. VIII п. 2.4. ППБУ, у приміщенні, де встановлено приймально-контрольний прилад відсутня картка або план пожежогасіння, узгоджений з місцевим органом ДСНС в порушення п. 9.22.6. ДБН В.2.2-20:2008 "Будинки і споруди. Готелі";

- розділу V п.п. 1.1., 1.4. ППБУ, управління системами протипожежного захисту не всіх будівель передбачено з приміщення пожежного поста з цілодобовим чергуванням персоналу в порушення п. 5.9. ДБН В.2.5-56:2014;

- розділу V п.п.1.1., 1.4. ППБУ, на об`єкті відсутній 10% запас пожежних сповіщувачів від кількості змонтованих сповіщувачів існуючої автоматичної пожежної сигналізації відповідно до п.п 7.2.20., 7.2.22. ДБН В.2.5-56:2014;

- розділу VI п.5.6. ППБУ, черговий персонал, а також мешканці готелю не забезпечені засобами індивідуального захисту органів дихання для саморятування людей під час пожежі для організації евакуації людей у разі виникнення пожежі (порушення: п. 9.24. ДБН В.2.2-20:2008 "Будинки і споруди. Готелі";

- розділу VI, п.12.3. ППБУ, у верхній зоні парильного відділення не встановлені датчики температури, зблоковані з пристроєм (терморегулятором), який відключає електроенергію від електронагрівачів у разі підвищення температури до 110 °С;

- розділу VI п.12.2. ППБУ, сауну не обладнано сухотрубом, підключеним до внутрішнього водопроводу, ручний пуск яких можна здійснювати від пристроїв встановлених за межами парильного відділення;

- розділу І п.12.1., р. III п.2.23 ППБУ, сауна розміщується у цокольному поверсі, що забороняється та не влаштовано другий евакуаційний вихід назовні;

- статті 9 ЗУ № 2245-III КЦЗУ, не проведено ідентифікацію об`єкта підвищеної небезпеки;

- ст. 20, ч. 1., п. 3 КЦЗУ, не розміщено інформацію про заходи безпеки та відповідну поведінку населення в разі виникнення аварії;

- ст. 20, ч. 1., п. 8 КЦЗУ, не проведено навчання керівного складу, працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки.

За результатами перевірки державним інспектором складено Акт від 04.09.2019 № 724.

Примірник Акту № 724 від 04.09.2019 отримано головним інженером та відповідальним за пожежну безпеку на об`єкті ОСОБА_2 , про що зроблено відмітку.

Вважаючи, що перелічені порушення, які зазначені в Акті № 724, щодо вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки створюють загрозу життю та здоров`ю людей, які перебувають, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі, з метою застосувати заходи реагування до відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд дійшов таких висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту регулюються Кодексом цивільного захисту України. Також цей Кодекс визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Згідно із частиною третьою статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 року №1417 затверджено "Правила пожежної безпеки в Україні", які є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб, права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V№ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі також - Закон № 877-V).

Відповідно до абзацу другого статті 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною четвертою статті 4 Закону № 877-V передбачено, що вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності встановлюється виключно законами.

Згідно з частиною п`ятою статті 4 Закону № 877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Частиною сьомою статті 7 Закону № 877-V передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Відповідно до статті 64 КЦЗ України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи. Відповідно до статті 66 КЦЗ України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Пунктом 12 частини першої статті 67 КЦЗ України, серед повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, передбачено звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Частиною другою статті 68 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року № 1052 (далі у тексті - Положення № 1052), Державна служба України з надзвичайних ситуацій (далі у тексті - ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності. Згідно пункту 2 Положення № 1052, основними завданнями ДСНС України є, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

Відповідно до пункту 7 Положення № 1052 ДСНС України здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до пункту 1 Положення № 3 (у редакції наказу ДСНС України від 21.09.2017 року № 507), ГУ ДСНС у м. Києві є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Як встановлено судом, відповідно до частин першої та другої статті 68 КЦЗ України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом. У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Як визначено частиною першою статті 70 КЦЗ України, серед переліку підстав для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Відповідно до частини другої статті 70 КЦЗ України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Виходячи із системного аналізу вказаних положень законодавства, суд приходить до висновку, що можливість та необхідність звернення ГУ ДСНС України в м. Києві як спеціально уповноваженого органу до адміністративного суду з позовом про застосування відповідних заходів реагування, зокрема у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень, шляхом опечатування та відімкнення від джерел електроживлення, до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, виникає виключно за умови, коли виявлені за результатами перевірки суб`єкта господарювання порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, та за умови існування таких порушень на момент прийняття рішення адміністративним судом.

Суд зазначає, що у контексті вищенаведених норм, настання реальної загрози життю та здоров`ю людей слід пов`язувати з обставинами, які можуть призвести до займання, розповсюдження вогню, виникнення аварій (катастроф) та з впливом небезпечних факторів, які породжують вказані явища.

Колегія суддів звертає увагу, що всі перелічені в акті перевірки порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки призводять до загрози життю та здоров`ю людей у випадку виникнення пожежі.

Виявленні порушення є суттєвими, адже можуть призвести до виникнення пожежі як неконтрольованого процесу знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для людей та навколишнього природного середовища, та в свою чергу можуть створювати і небезпеку завдання шкоди життю та здоров`ю людей у процесі самої пожежі.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що на час розгляду справи у суді апеляційної інстанції відповідачем усунуто лише частину порушень зазначених в акті перевірки, що свідчить про подальше існування загрози життю та здоров`ю людей.

Верховний Суд у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/5849/18 зазначив, що наявність порушення вимог протипожежної безпеки не вважається усунутим лише за умови розгляду можливості щодо такого усунення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2019 у справі № 826/7292/18.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що на день розгляду даної справи по суті, відповідні порушення залишаються не усуненими до кінця.

Колегія суддів зазначає, що застосування заходів реагування є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю і здоров`ю людей.

При цьому, захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. При обранні такого заходу реагування, позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами Відповідача і публічними інтересами.

За своїм змістом і суттю застосування такого заходу, він застосовується до усунення виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей (частина п`ята статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»), у зв`язку з чим його застосування після усунення виявлених порушень втрачає той сенс, який законодавством покладений як основа і правова підстава його застосування.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постанові № 826/12258/18 від 18.09.2018.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що встановлені під час перевірки відповідача порушення, а також наявність безпосередньої та реальної загрози життю та/або здоров`ю людей є обґрунтованими та беззаперечними.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку про порушення відповідачем вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, та фактично не усунуті відповідачем в повній мірі.

Судом встановлено, що позивачем було складено Акт за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 04.09.2019 №724, який вручено 04.09.2019 відповідальному за пожежну безпеку на об`єкті ОСОБА_2 . Припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 10.09.2019 №462, вручено 10.09.2019 відповідальному за пожежну безпеку на об`єкті ОСОБА_2 . В описі виявлених порушень вимог законодавства Акту встановлено факт наявності 43 порушень вимог законодавства та в приписі вказано 43 порушення, які необхідно усунути у строк 10.10.2019.

Після отримання Акту та Припису відповідач направив на адресу Деснянського РУ ГУ ДСНС України в м. Києві заперечення та пояснення стосовно усунутих порушень (вх. №1136 від 17.10.2019).

ФОП ОСОБА_1 направив пояснення та заперечення стосовно пунктів Припису від 10.09.2019 №462, які викладені в Листі №12 від 17.09.2019 (вх №1136 від 17.09.2019).

За результатами проведення позапланової перевірки було складено акт перевірки від 21.11.2019 № 973 (далі - акт № 973, наявний у матеріалах справи та у Відповідача), в якому відображено наявність 22 порушень, які залишились не усунутими.

З наданих матеріалів справи судом вбачається, що відповідачем не надано доказів, які б свідчачи про усунення всіх порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, відповідно до Акту № 724, наявність яких продовжує створювати загрозу життю та здоров`ю людей.

Частиною першою статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Г.В.Земляна

суддя В.В.Файдюк