Справа № 428/3634/21
Суддя: Баронін Д. Б.
Дата ухвалення: 2021-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/3634/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Корнєвої Ю.П.,

представника позивача Осики М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Вирлана Віталія Івановича про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

1. Позиції сторін, процесуальні дії

1.1. ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Вирлана Віталія Івановича про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 17.04.2021 відносно нього інспектором роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Вирлан Віталієм Івановичем була складена постанова серії ЕАН № 4080196 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Відповідно до постанови, позивач 17.04.2021, о 10 год. 41 хв. в м. Рубіжне Сєвєродонецького району Луганської області по вул. Іванова, буд. 151, керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та був без посвідчення водія, тобто не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив п.п. 2.1 (а) ПДР України. З оскаржуваною постановою позивач не згоден, ПДР України він не порушував, тому просить скасувати постанову та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

1.2. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду відзив, в якому просив розглянути справу без його участі. У відзиві також вказав, що оскаржувана постанова є законною, а позивачем не надано доказів наявності у нього права керування транспортним засобом.

2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. 17.04.2021 інспектором роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Вирланом Віталієм Івановичем в м. Рубіжне Луганської області по вул. Східній, буд. 8, було винесено постанову серії ЕАН № 4080196 у справі про адміністративне правопорушення, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 3400 грн. 00 коп.

Винесення вказаної постанови мотивовано тим, що водій ОСОБА_1 17.04.2021 о 10 год. 41 хв. в м. Рубіжне по вул. Іванова, буд. 151, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Outlander» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та без посвідчення водія, тобто не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив п.п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України.

У постанові вказано, що до неї додається відеофіксація з відеореєстратора та бодікамери.

2.2. Листом начальника Територіального сервісного центру МВС № 4442 підтверджується, що ОСОБА_1 отримав 01 березня 2018 року посвідчення водія серії НОМЕР_2 категорії «В». Вказане посвідчення було видане вперше терміном дії 2 роки, до 01 березня 2020 року.

3. Релевантні джерела права та акти їх застосування

3.1. Згідно ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.4 (а) Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно пункту 2.1 (а) Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня перед знаком.

Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 Табличка 7.8 «Напрямок головної дороги» - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Знак встановлюється безпосередньо перед перехрестям або вузькою ділянкою дороги. Якщо знак встановлено безпосередньо перед перехрестям, то йому повинен передувати знак 2.1 Знак 2.1 «Дати дорогу» з додатковою табличкою 7.1.2 Табличка 7.1.2 «Відстань до об`єкта».

Якщо знак встановлений перед залізничним переїздом, що не охороняється та не обладнаний світлофорною сигналізацією, водій повинен зупинитися перед стоп-лінією, а за її відсутності перед цим знаком.

Знак повинен установлюватись у місці, з якого для водія транспортного засобу, що зупинився, забезпечено видимість транспортних засобів, які рухаються дорогою, що перетинається.

3.2. Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, в тому числі у випадку, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

3.3. Відповідно до пункту 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 із змінами та доповненнями, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Посвідчення водія відповідної категорії дійсне протягом 30 років з дати його видачі, крім посвідчення водія, що видане особі вперше.

Посвідчення водія, видане особі вперше, дійсне протягом двох років з дня його видачі з обмеженим правом керування транспортним засобом.

3.4. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Статтею 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема, про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

3.5. Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. Суд зауважує, що право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Така правова позиція неодноразово була викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, зокрема, у справі № 465/6677/16-а від 21 листопада 2018 року, у справі № 524/126/17 від 16 серпня 2019 року, у справі № 127/19283/17 від 25 вересня 2019 року, у справі № 545/3654/16-а від 19 лютого 2020 року.

4.2. Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, підтверджується наданим відповідачем відеозаписом.

Зокрема, з відеозапису вбачається, що 17.04.2021 в м. Рубіжне позивач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Outlander» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції у зв`язку із не виконанням вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» по вул. Іванова, буд. 151.

Після зупинки транспортного засобу позивач протягом тривалого часу відмовлявся опускати скло та надавати будь-які документи працівникам поліції, демонструючи вкрай зухвалу поведінку та висловлюючись нецензурною лайкою разом з іншою особою, яка знаходилася у транспортному засобі. Пізніше, після приїзду адвоката Осики М.І. на місце зупинки транспортного засобу, позивач спробував продемонструвати працівникам поліції посвідчення водія в електронному вигляді, проте не зміг це зробити.

Відповідач розпочав розгляд справи про адміністративне правопорушення, роз`яснив позивачу його права та видалився для прийняття рішення за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Однак, згодом відповідач повернувся та повідомив, що у відповідній базі даних він виявив повну відсутність у позивача чинного посвідчення водія. У зв`язку із цим він закрив справу за ч. 1 ст. 126 КУпАП внаслідок відсутності складу вказаного правопорушення в діях позивача та розпочав розгляд справи за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Позивачу були повторно роз`яснені його права, після чого була винесена оскаржувана постанова.

4.3. Частина 2 статті 126 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Тобто, до відповідальності за вказаною нормою може бути притягнута лише та особа, яка взагалі не має права керування транспортним засобом. Якщо ж особа має право керування транспортним засобом, однак не має при собі або не пред`явила посвідчення водія, то вона підлягає відповідальності за частиною 1 вищевказаної статті 126 КУпАП.

В даному випадку відповідач правомірно притягнув позивача до відповідальності саме за ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки позивач взагалі не мав права керування транспортним засобом. Протягом розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також протягом розгляду цієї справи в суді позивач так і не надав доказів наявності у нього посвідчення водія відповідної категорії, яке б було дійсним станом на 17.04.2021.

Твердження представника позивача про наявність постанови щодо притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП не підтверджується жодними доказами. Відповідач так і не склав письмову постанову про притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки під час розгляду справи за ч. 1 ст. 126 КУпАП встановив необхідність притягнення позивача до відповідальності за частиною 2 вказаної статті. При цьому відповідач правомірно закрив справу за ч. 1 ст. 126 КУпАП та відразу розглянув справу за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Такий порядок притягнення позивача до відповідальності не порушив прав позивача. Під час розгляду справи за ч. 2 ст. 126 КУпАП позивачу були роз`яснені всі його права, він отримував правову допомогу від адвоката та мав достатню можливість для здійснення свого захисту.

4.4. Підводячи підсумок, суд вважає за необхідне залишити оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення, оскільки судом не встановлено таких порушень прав позивача, які б зумовлювали необхідність скасування оскаржуваної постанови.

5. Розподіл судових витрат

5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено, а отже судові витрати, які підлягають розподілу, в цій справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 241-246, 255, 286, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ,

Залишити без змін постанову інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Вирлана Віталія Івановича у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4080196 від 17.04.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Із урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції, яка набула чинності з 15.12.2017) рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Б. Баронін