Справа № 641/1007/21
Суддя: Боговський Д. Є.
Дата ухвалення: 2021-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-а/641/31/2021 Справа №641/1007/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2021 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Боговського Д.Є.,

за участю секретаря судового засідання Павленко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Вакуленка Дмитра Миколайовича про оскарження дій суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до місцевого загального суду як адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Вакуленка Д.М. щодо складання постанови серії ДП18 № 484320 від 22.01.2021 про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП; визнати дану постанову протиправною, скасувати її, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування вказаних вимог позивач посилається на те, що оскаржуваною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП. Вказану постанову позивач вважає незаконною, оскільки 21.01.2021, на час зупинки інспектором поліції, він був власником транспортного засобу «Honda Civic», номерний знак НОМЕР_1 , даний транспортний засіб був поміщений у режим тимчасового ввезення саме на ім`я позивача, він перебував в салоні лише в якості пасажира, транспортним засобом керував його знайомий ОСОБА_2 , на вимогу інспектора поліції позивач надав посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. В подальшому, на вимогу інспектора поліції позивачем було повідомлено, що документи на підтвердження поміщення транспортного засобу у режим тимчасового ввезення на ім`я позивача вдома, а тому було складено повідомлення про запрошення позивача до відділу патрульної поліції на 22.01.2021, однак проігнорованого його зауваження щодо досить малого проміжку часу, наданого позивачу для підготовки для розгляду справи. Оскаржувана постанова винесена інспектором поліції 22.01.2021 без належного повідомлення позивача, жодних повісток він не отримував, при складанні постанови інспектором поліції не було надано належних та допустимих доказів керування транспортним засобом саме позивачем ОСОБА_1 , відсутні докази ввезення даного транспортного засобу на митну територію України. Крім того, не було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Представником УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції Рвачовим О.О. було подано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що 21.01.2021 о 22-10 годині водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом всупереч встановлених Митним кодексом України обмежень, оскільки не він ввозив транспортний засіб на митну територію України. Згідно відомостей, внесених до Інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», транспортний засіб «Honda Civic», номерний знак НОМЕР_1 , було ввезено на територію України 21.02.2020 іншою особою ОСОБА_3 , після чого керування транспортним засобом було передано ОСОБА_1 , який не поміщував даний транспортний засіб у митний режим тимчасового ввезення. При цьому, статтею 380 Митного кодексу України визначено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їх особистих потреб строком на один рік.

Також, з відеозаписів з нагрудних реєстраторів поліцейських вбачається, що позивач ОСОБА_1 перебуває в салоні автомобілю саме на місці водія, жодних інших осіб в салоні автомобілю не має. Інспектор поліції правомірно зупинив транспортний засіб з метою перевірки інформації щодо дотримання водієм митних правил, стаття 255 КУпАП не містить положень про обов`язкове складання протоколу про адміністративне правопорушення в разі вчинення правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП. При складанні оскаржуваної постанови інспектором поліції було дотримано вимоги ст. 283 КУпАП, належним чином повідомлено позивача про дату, час та місце розгляду справи шляхом надання останньому повідомлення, в той час як позивачем ОСОБА_1 не надано жодних доказів, що спростовують факт скоєння ним адміністративного правопорушення.

Позивачем ОСОБА_1 подано відповідь на відзив, в якій він вказує, що ст. 380 Митного кодексу України надає право особі оформити тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, що підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. На території України запроваджено митні режими, зокрема та не виключно, - імпорт (випуск для вільного обігу) та тимчасове ввезення, митний режим може бути змінений.

Так, ОСОБА_4 21.02.2020 було здійснено поміщення транспортного засобу «Honda Civic», номерний знак НОМЕР_1 , у митний режим тимчасового ввезення, а 18.01.2021 подано заяву про зміну митного режиму з режиму тимчасового ввезення на режим імпорт. Наступного дня, 19.01.2021 ОСОБА_1 на казначейські рахунки Київської митниці Держмитслужби сплачено відповідні митні платежі, 20.01.2021 транспортний засіб «Honda Civic», номерний знак НОМЕР_1 , заїхав на територію терміналу Київської митниці Держслужби, згідно митної декларації митний режим транспортного засобу було змінено на імпорт, а тому в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Також позивач вважає, що правопорушення, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП не є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому інспектор поліції був зобов`язаний скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 КУпАП. Крім того, позивач був неналежним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, оскільки повідомлення йому було вручено менш ніж як за три доби до дня розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки не повідомив. Представник УПП в Харківській області ДПП Рвачов О.О. подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що постановою від 22.01.2021 серії ДП18 № 484320 інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Вакуленком Дмитром Миколайовичем водія ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Відповідно до змісту постанови, 21.01.2021 о 22-10 годині водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda Civic», номерний знак НОМЕР_1 , щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме згідно бази ІПНП даний транспортний засіб ввезено 21.02.2020 ОСОБА_3 , транспортний засіб використовував ОСОБА_1 , який не ввозив його на митну територію України та не поміщував в митний режим тимчасового ввезення строком до 1 року, чим порушено вимоги ст. 380 Митного кодексу України та положення ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух», водій скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про дорожній рух» цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Стаття 14 ЗУ «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 ЗУ «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Відповідно до п. 30.1 Правил дорожнього руху власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Згідно з ч. 8 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені МК України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною першою статті 380 Митного кодексу України передбачено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року.

Аналіз наведених норм у сукупності та в контексті запровадження заборони керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені МК України, та цілей ЗУ «Про дорожній рух», свідчить, що порушення вказаної заборони, посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП, є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частина восьма статті 121).

Таким чином, до компетенції органів Національної поліції належить розгляд справ про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені МК України, і накладати адміністративні стягнення.

За положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою для винесення поліцейським Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції постанови від 22.01.2021 серії ДП18 № 484320 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП було встановлене в діях ОСОБА_1 порушення ст. 380 МК України та ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», а саме: згідно бази ІПНП транспортний засіб «Honda Civic», номерний знак НОМЕР_1 , ввезено 21.02.2020 ОСОБА_3 та передано керування ОСОБА_1 , який не поміщував транспортний засіб у режим тимчасового ввезення.

Відповідно до наданої до суду довідки (а.с. 42), транспортний засіб «Honda Civic», номерний знак НОМЕР_2 , VIN номер: НОМЕР_3 , був ввезений на територію України 21.02.2020 громадянином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в митному режимі тимчасове ввезення до 1 року, через пункт пропуску «Гоптівка-Нехотєєвка».

Отже, зазначені відомості підтверджують встановлені поліцейським під час розгляду адміністративної справи обставини керування позивачем транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: транспортний засіб передано у користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України.

Пунктом 10 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не помішували в митний режим транзиту, а також у разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху України.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 був зупинений поліцейським правомірно.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, оспорювання особою допущеного порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не покладає на уповноважену особу обов`язку зі складення протоколу про таке правопорушення.

Посилання позивача на відсутність доказів на підтвердження факту керування саме ним транспортного засобу спростовується наданим суду відеозаписом нагрудного відеореєстратора інспектора поліції, а твердження позивача про те, що він є власником транспортного засобу та на час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності тривав процес зміни митного режиму та переоформлення транспортного засобу, не є підставою для звільнення його від відповідальності.

Стаття 25 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліція здійснює інформаційно-аналітичну діяльність виключно для реалізації своїх повноважень, визначених цим Законом.

Поліція може створювати власні бази даних, необхідні для забезпечення щоденної діяльності органів (закладів, установ) поліції у сфері трудових, фінансових, управлінських відносин, відносин документообігу, а також міжвідомчі інформаційно-аналітичні системи, необхідні для виконання покладених на неї повноважень.

Стаття 27 цього ж Закону надає поліцейському безпосередній оперативний доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади з обов`язковим дотриманням норм Закону України «Про захист персональних даних».

Отже, працівниками патрульної поліції правомірно було отримано та досліджено відомості, які знаходяться в базах даних державних органів влади і які стосуються обставин ввезення, митного оформлення та перебування на території України транспортних засобів, в ході судового розгляду було встановлено, що позивача було повідомлено про використання працівниками патрульної поліції відомостей з бази даних ЄАІС (ІПНП).

При цьому, в оскаржуваній постанові зазначено про наявність додатків, а саме відео з бодікамер, які не спростовують фактичні обставини справи та підтверджують наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Також, ані на час зупинки транспортного засобу, ані в подальшому при складанні оскаржуваної постанови водієм ОСОБА_1 не було надано інспектору поліції жодних належних документів на підтвердження того, що щодо транспортного засобу змінено митний режим, здійснено оформлення транспортного засобу, сплачено належні митні платежі, а тому відсутні підстави вважати, що оскаржувана постанова винесена неправомірно.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія митної декларації, яку ОСОБА_1 отримав лише 04.02.2021, тобто вже після складання оскаржуваної постанови.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наявними в матеріалах справи доказами доведено, що 21.01.2021 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda Civic», номерний знак НОМЕР_2 , VIN номер: НОМЕР_3 , який був ввезений на територію України 21.02.2020 громадянином ОСОБА_3 та щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме передання у користування особі, яка не ввозила його на митну територію України. На день винесення постанови інспектору поліції не було надано документів на підтвердження зміни щодо транспортного засобу митного режиму.

Згідно положень ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі встановлених судом обставин справи, наведених положень законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, досліджених під час розгляду справи доказів, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без задоволення, а оскаржуваної постанови без змін.

Судові витрати компенсуються за рахунок позивача відповідно до ст. 139 КАС України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 10, 13, 14, 72, 241-246, 257, 262-263, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про оскарження дій суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Відповідач - інспектор взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Вакуленко Дмитро Миколайович, м. Харків, вул. Шевченко,315-А.

Суддя - Д. Є. Боговський