Справа № 400/4469/20
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/4469/20
Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Зуєвої Л.Є.,

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

12 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо непроведення перерахунку та невиплати недоотриманої позивачем суми одноразової грошової допомоги у разі звільнення, з урахуванням посадового окладу в розмірі 5250 грн.;

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу недоотриману грошову одноразову допомогу у разі звільнення, з врахуванням посадового окладу в розмірі 5250 грн.

В обґрунтування позову зазначалось, що позивач проходив військову службу у Новоодеському районному військовому комісаріаті Миколаївської області, при звільненні з якого йому були здійснені виплати з урахуванням заниженого посадового окладу, а саме: у розмірі 5070 грн. замість 5250 грн.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2021 року, ухваленим в порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження у м. Миколаєві, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 які полягають у нарахуванні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 5070 грн. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні в сумі, обчисленій з урахуванням посадового окладу в розмірі 5220 грн., з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, Миколаївським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Доводами апеляційної скарги зазначено, що при звільненні позивачу було виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Згідно наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) від 16.03.2018 № 32 - позивач виключений із списків особового складу військового комісаріату та направлений для зарахування на військовий облік до Заводського районного військового комісаріату м. Миколаєва та виплачено позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393. Отже, позивачу виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 50 відсотків від місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний день служби та враховуючи тарифний розряд № 24, враховуючи посадовий оклад 5070 грн. з розрахунку якого було проведено всі належні при звільненні нарахування, в тому числі й одноразову грошову допомогу при звільненні.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем до суду не надано.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що наказом військового комісара Новоодеського районного військового комісаріату Миколаївської області (по стройовій частині) від 16.03.2018 № 32 (а. с. 12) позивача виключено із списків особового складу військового комісаріату та направлений для зарахування на військовий облік до Заводського районного військового комісаріату м. Миколаєва. У цьому самому наказі йдеться про виплату позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 у розмірі 50% від місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний день служби.

Згідно грошового атестату та довідки від 11.06.2019 року № 4/3690 виплата одноразової грошової допомоги при звільненні виплачена позивачу виходячи з посадового окладу у розмірі 5 070 грн.

У довідці про розмір грошового забезпечення від 13.06.2019 року № 4/3787 зазначено, що грошове забезпечення позивача (з якого розраховано грошову допомогу у зв`язку із звільненням) на день виключення із списків частини становить в частині посадового окладу 5220 грн.

10.08.2020 року позивач звернувся до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою, в якій просив провести перерахунок та виплату, серед іншого, недоотриманої ним суми одноразової грошової допомоги при звільненні, враховуючи посадовий оклад у сумі 5220 грн.

Листом від 03.09.2020 № 4/5467 відповідач повідомив, що, оскільки позивач не є військовослужбовцем військових комісаріатів Миколаївської області, а тому відповідач не має законних підстав для проведення перерахунку та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у разі звільнення за березень 2018 року з урахуванням посадового окладу у 5220 грн.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що посадовий оклад за посадою, яку позивач обіймав станом на день звільнення з військової служби, становив 5220 грн., однак, при звільненні позивача, відповідач нарахував та виплатив йому одноразову грошову допомогу при звільненні з урахуванням посадового окладу у 5070 грн., що є порушенням прав позивача. Таким чином, суд першої інстанції визнав протиправними дії відповідача, які полягають у невірному нарахуванні та виплаті дноразової грошової допомоги при звільненні. Крім того, задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що позивач звертався до відповідача за перерахунком саме з урахуванням окладу у розмірі 5220 грн., що є відмінним від вимог у позовній заяві - 5250 грн. Тому, суд першої інстанції дійшов висновку про зобов`язання відповідача здійснити відповідні розрахунки, в частині окладу в розмірі - 5220 грн, враховуючи раніше виплачені суми.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України від 20.12.1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260, Постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393.

Частинами 1 4 статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Загальні положення» Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, посадовий оклад належить до щомісячних основних видів грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008 (далі Положення № 1153/2008), після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) військових комісаріатів для взяття на військовий облік.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

За нормами пункту 5 розділу XXXII «Одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби» Порядку № 260, одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби обчислюється з розміру місячного грошового забезпечення, до якого включаються: звільненим із займаних посад - щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за останньою займаною посадою.

Згідно пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року від №393, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно витягу із наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) № 32 від 16.03.2018 року, позивача виключено зі списків особового складу військового комісаріату та всіх видів забезпечення.

Вислуга років у Збройних Силах України становить 26 років 07 місяців 15 днів (календарна вислуга) та 03 роки 00 місяців 18 днів (пільгової вислуги).

Таким чином, враховуючи пункт 10 Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393, позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, що також зазначено в абз.9 вищезазначеного витягу.

В матерілах справи наявна довідка про розмір грошового забезпечення позивача від 2 серпня 2018 року та грошовий атестат від 23.04.2018 року, зі змісту яких вбачається, що позивачу було встановлено посадовий оклад у розмірі - 5070 грн (а.с.15).

Проте, під час проведення ревізії у відділі соціального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевірено особово-пенсійну справу позивача (ЮН-51555) та встановлено, що посадовий оклад позивача відповідає 24 тарифному розряду, в той час як посадовий оклад повинен був відповідати 25 тарифному розряду та становити 5220 грн. В подальшому, фінансові документи позивача були приведені у відповідність до вимог чинного законодавства та встановлено посадовий оклад у розмірі 5220 грн.

Отже, 10.08.2020 року позивач звернувся до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якій просив провести перерахунок та виплату, серед іншого, недоотриманої ним суми одноразової грошової допомоги при звільненні, враховуючи посадовий оклад у сумі 5220 грн.

Однак, листом від 03.09.2020 № 4/5467 відповідач повідомив, що, оскільки позивач не є військовослужбовцем військових комісаріатів Миколаївської області, а тому Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки не має законних підстав для проведення перерахунку та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у разі звільнення за березень 2018 року з урахуванням посадового окладу у розмір 5220 грн.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні позивачу з урахуванням посадового окладу виходячи із заниженого розміру окладу у розмірі - 5070 грн., що є порушенням прав позивача.

Крім того, задовольняючи часткового позовні вимоги, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач звертався до відповідача за перерахунком саме з урахуванням окладу у розмірі 5220 грн., а не 5250 грн., як зазначено в адміністративному позові, а тому підстав для задоволення позову в повному обсязі відсутні.

Доводи апеляційної скарги Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки висновків суду не спростовують, оскільки є аналогічними в поданому відзиві на адміністративний позов.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 262, 263, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2021 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 325-328 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Головуюча суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Кравець