Справа № 580/149/21
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2021-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/149/21 Головуючий у І інстанції - Тимошенко В.П.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області, в якому просив:

- визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України, в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року;

- зобов`язати ліквідаційну комісію управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області повторно надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок та документи для призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення II групи інвалідності 15.10.2019 року, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року.

Позов мотивовано тим, що Відповідач протиправно відмовив у нарахуванні і виплаті одноразової грошової допомоги, право на яку має за законом. Позивач наголошував, що Закон України від 20.12.1990 № 565-XII "Про міліцію" (далі - Закон № 565-XII), Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 (далі - Порядок № 850), містять виключний перелік підстав для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги, наявності яких у Позивача не встановлено. Тому, на думку Позивача він має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону № 565-XII. Також зазначає, що 1998 році звільнений з підрозділів Державної пожежної охорони, які на той час входили до складу МВС. Отже, належить до осіб рядового і начальницького складу МВС, та з огляду на викладене просив задовольнити позов.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12 березня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням Ліквідаційна комісії УМВС України в Черкаській області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким закрити провадження у справі.

В апеляційній скарзі Ліквідаційна комісії УМВС України в Черкаській області посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Департаментом фінансово - облікової політики Міністерства внутрішніх справ України затверджено та надіслано висновок від 26.10.2020 про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки група інвалідності встановлена в період понад два роки від дати первинного огляду та при проведенні медико-соціальної експертизи, представники ДУ Територіального медичного об`єднання МВС України по Черкаській області» до складу комісії не залучались.

Відзиву Позивача на апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області до суду апеляційної інстанції не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до записів трудової книжки, ОСОБА_1 у період з 25.01.1984 до 10.07.2000 проходив службу в органах внутрішніх справ.

Відповідно до витягу з довідки огляду МСЕК від 30.08.2000 серії МСЕ № 037435 Позивачу в становлено 3 групу інвалідності.

Згідно з довідкою НАСК «Оранта» від 21.11.2019 №02-05/132 Позивач у 2001 році отримав страхову виплату за обов`язковим державним обов`язковим особистим страхуванням у розмірі 11514,20 грн. за встановлення 3 групи інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Під час повторного огляду комісією МСЕК 26.09.2005 Позивачу встановлено III групу інвалідності (безтерміново), в зв`язку з захворюванням, яке пов`язано з виконанням службових обов`язків по ЛНА на ЧАЕС.

28.10.2019 Черкаською обласною МСЕК № 1 Позивачу встановлена 2 група інвалідності безтерміново у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (виписка з акта огляду МСЕК від 28.10.2019 серії 12 ААБ № 467531), та визначено 70% втрати працездатності (довідка від 28.10.2019 серії 12 ААА № 033579).

У зв`язку з цим, Позивач звернувся до УМВС України в Черкаській області із заявою від 21.11.2019 про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності.

До заяви додав копії: паспорта та РНОКПП; довідок МСЕК; довідки з НАСК "Оранта"; постанови ВЛК; експертного висновку; свідоцтва про хворобу; довідки Управління соціального захисту населення; довідки про участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та відповідного посвідчення; посвідчення інваліда війни; індивідуальної програми реабілітації.

16.12.2019 УМВС України в Черкаській області складено висновок про призначення Позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності на підставі п.3.2. Порядку №850.

Вказаний висновок разом поданими Позивачем документами направлений Департаменту фінансово-облікової політики МВС України.

За наслідками розгляду цих документів Департамент фінансово-облікової політики МВС України листом № 4703/15-2020 від 11.02.2020 повернув матеріали до Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області, як такі, що не відповідають вимогам законодавства.

Листом № Г-317 від 29.11.2019 ліквідаційна комісія УМВС України в Черкаській області повідомила Позивача про відсутність підстав для направлення до МВС України документів про призначення одноразової грошової допомоги внаслідок невідповідності наданих Позивачем матеріалів вимогам Порядку № 850, у зв`язку з тим, що він до категорії працівників міліції не належав, оскільки мав спеціальне звання майора внутрішньої служби.

Не погоджуючись з вказаною відмовою Позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2020 року у справі № 580/903/20 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України (, вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601) щодо неприйняття рішення про призначення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, пов`язаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Зобов`язано ліквідаційну комісію управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (, вул. Смілянська, 57, м. Черкаси, Черкаська обл., 18036) повторно надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок та документи для розгляду питання про призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року

Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення за результатами розгляду питання про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до висновку УМВС України в Черкаській області від 16.12.2019, у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, з урахуванням висновків суду, викладених в мотивувальній частині судового рішення.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

На виконання вказаного рішення Черкаського окружного адміністративного суду Ліквідаційною комісією УМВС України в Черкаській області підготовлено висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про міліцію» № 565-Х1І від 20 грудня 1990 року, який складений на підставі матеріалів працівника міліції ОСОБА_1 у відповідності з п.3.2. Порядку та умов призначення допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 850 та нараховано одноразову грошову допомогу в розмірі 388561,32 грн.

За наслідками розгляду цих документів Департамент фінансово-облікової політики МВС України листом № 67 від 19.10.2020 повернув матеріали до Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області, як такі, що не відповідають вимогам законодавства.

Зокрема зазначено, що за результатами опрацювання матеріалів встановлено медико-соціальна експертна комісія проведена з порушенням п.10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317 (далі - Положення № 1317), відповідно до якого МСЕК колишніх працівникам міліції проводять комісії спеціалізованого профілю, до яких входять представники закладів охорони здоров`я МВС. Однак, при проведення МСЕК Позивачу представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучались.

Також вказано, Позивач належав до категорії осіб начальницького складу державної пожежної охорони та не був працівником міліції. Тому норми Закону № 565-XII та Порядку № 850 на нього не розповсюджуються.

Про вказані обставини Позивача повідомлено листом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 11.12.2020 № Г-265.

Вважаючи висновки Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області протиправними, Позивач звернувся з даним адміністративним позовом до адміністративного суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що в розумінні п. 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги є у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Отже, право Позивача на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності є дата, визначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підсумовуючи зазначене, суд дійшов висновку, що Позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до частини 6 статті 23 Закону України "Про міліцію".

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першої статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону № 565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

02 липня 2015 року прийнято Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) згідно з пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень якого право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

На виконання пункту 2 розділу II "Прикінцевих положень" Закону України від 13.02.2015 № 208-VIII "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок № 850, що набрав чинності з 31.10.2015.

Пунктом 1 Порядку № 850 встановлено, що даний порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Згідно з п.2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 3 Порядку № 850 визначені окремі підстави, які надають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги, однією із яких є установлення працівникові міліції інвалідності, внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ. При цьому розмір такої допомоги залежить від встановленої групи інвалідності (250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи).

Разом з цим, відповідно до п. 4 Порядку № 850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд розглядав справу № 711/1837/18 з подібними правовідносинами, прийнявши постанову від 22 жовтня 2020 року.

У вказаній справі Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду дійшов наступних висновків щодо застосування положень ст.23 Закону № 565-XII та п.4 Порядку № 850 у подібних правовідносинах:

- із втратою чинності з 07.11.2015 Законом № 565-XII право на отримання одноразової грошові допомоги за працівниками міліції збереглось відповідно до пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VII і здійснюється в порядку та на умовах, визначених Порядком № 850;

- Закон № 565-XII, що діяв до набрання чинності Законом № 580-VII, так само як і Закон № 580-VII не містять положень щодо можливості отримання відповідною категорією осіб одноразової грошової допомоги у більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми;

- положення щодо отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у зв`язку із встановленням працівникові міліції під час повторного огляду вищої групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності (виплату різниці у розмірах одноразової грошової допомоги) визначається за законодавством, що діє на день повторного огляду та міститься виключно у пункті 4 Порядку № 850;

- передбачені пунктом 4 Порядку № 850 обмеження права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі дворічним строком після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності застосовуються починаючи з 31.10.2015 - з дня набрання чинності вказаним Порядком;

- зазначений дворічний строк обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності незалежно від дати, коли їх встановлено вперше до 31.10.2015 чи після.

У зазначеній справі Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що оскільки між первинним встановленням інвалідності та повторним оглядом, за наслідками якого встановлено вищу групу інвалідності минуло понад два роки, Позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі.

Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги вказує на імперативні приписи ч. 5 ст. 242 КАС України, якими передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене та те, що Позивачу вперше встановлено ІІІ групу інвалідності у 2000 році, надалі у 2019 році Позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, колегія суддів зазначає, що між первинним оглядом (2000 рік) та встановленням ІІ групи інвалідності (2019 рік) минуло понад два роки, то Позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги.

Відповідно до вимог статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень навів переконливі доводи та надав докази на підтвердження правомірності своїх дій та рішення, прийнятого в межах спірних правовідносин.

Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Колегією суддів враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті рішення неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 березня 2021 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко