Справа № 640/10578/20
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г. В.

суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління освіти Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 березня 2021 року

у справі № 640/10578/20

за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві

до відповідача Середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №184 м. Києва

про застосування заходів реагування,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2020 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві (надалі - позивач, Головного управління ДСНС України у місті Києві) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №184 м. Києва (надалі - відповідач), в якому просило суд:

- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації Середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №184 м. Києва, , розташованої за адресою: вул. Вільде, 5 у Дніпровському районі м. Києва до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, шляхом знеструмлення і опечатування основного електрощита;

- обов`язок щодо забезпечення виконання судового рішення шляхом опечатування та відімкнення від джерел електроживлення покласти на Головне управління ДСНС України у м. Києві;

- контроль за виконанням судового рішення щодо усунення відповідачем порушень вимог пожежної та техногенної безпеки та погодження термінів усунення порушень, за письмовим зверненням суб`єкта господарювання, в тому числі право відтермінування зупинення експлуатації приміщень, покласти на Головне управління ДСНС України у м. Києві.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що під час здійснення перевірки приміщення Середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №184 м. Києва встановлено його експлуатацію з порушення правил та норм пожежної безпеки і техногенної безпеки, які створю загрозу життю та здоров`ю людей.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 березня 2021 року адміністративний позов Головного управління ДСНС України у м. Києві - задоволено повністю.

Застосовано заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації Середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №184 м. Києва, , розташованої за адресою: вул. Вільде, 5 у Дніпровському районі м. Києва до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, шляхом знеструмлення і опечатування основного електрощита.

Покладено на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві обов`язок щодо забезпечення виконання судового рішення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління освіти Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації (надалі - апелянт) подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимоги у повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що застосування заходів реагування є передчасним, оскільки відсутнє бюджетне фінансування та проведення Управління освіти Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, як замовником процедури закупівель до Закону України «Про публічні закупівлі».

На адресу суду апеляційної інстанції від апелянта надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги за його відсутності.

Представник позивача надано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог законодавства, а апеляційна скарга апелянта є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідачем письмового відзиву (пояснення) на апеляційну скаргу до суду не надано.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 311 КАС України розглядає в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтями 315, 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що за дорученням ДСНС України від 11.12.2019 №02-17767/261 було видано наказ від 13.12.2019 №1073 "Про проведення позапланових перевірок".

На підставі наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві було видано посвідчення від 04.02.2020 року №1748 на проведення позапланової перевірки Середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №184 м. Києва, розташованої по вул. Едуарда Вільде, 5 в м. Києві. Копію посвідчення отримала 06.02.2020 року директор ОСОБА_1 , про що зроблено відповідну відмітку в акті перевірки.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 14.02.2020 року №168 щодо дотримання Середньою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №184 вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки (надалі - Акт перевірки).

В акті перевірки зазначено 36 порушень, зокрема:

- Приміщення школи не обладнані системою автоматичної сигналізації вимога Додатку А Таблиця А.1 Державних будівельних норм ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту" (порушення п. 1.2 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, далі - ППБУ).

- Приміщення школи не обладнані системою оповіщення про пожежу вимога Додатку Б Таблиця Б.1 Державних будівельних норм ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту" (порушення п. 1.2 розділу V ППБУ).

- З`єднання, відгалуження та окінцювання жил електричних проводів і кабелів в приміщеннях 1-го, 2-го, 3-го та цокольного поверхів школи не виконано за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (порушення п. 1.6 розділу IV ППБУ).

- Допускається зниження класу вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах, а саме двері приміщень електрощитової не виконані протипожежними з відповідним класом вогнестійкості в порушення вимог п. 6.2 ДБН В.1.1.7-2016 (порушення п. 2.3 розділу ІІІ, п. 1.24 розділу IV ППБУ).

- Пожежні кран-комплекти не укомплектовані пожежними рукавами однакового з ним діаметра та стволами, важелем для полегшення відкривання вентиля. Елементи з`єднання пожежного крана, рукавів та ручного пожежного ствола мають бути однотипними (порушення п. 2.2 підпункту 3 розділу V ППБУ).

- Пожежні кран-комплекти, які розміщені на поверхах школи не пройшли технічне обслуговування та перевірку на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування (порушення п. 2.2 розділу ІІІ, п. 2.2 розділу V ППБУ).

- На шляхах евакуації 1-го та цокольного поверхів СЗШ допускається зберігання та розташування матеріальних цінностей (меблів, сміття) (порушення п. 2.37 розділу ІІІ ППБУ).

- На вікнах приміщень школи, де перебувають діти встановлені ґрати (порушення п. 2.16 розділу ІІІ ППБУ).

- Не надано показники щодо токсичності, димоутворювальної здатності, горючості, поширення полум`я лінолеуму, яким оздоблена підлога на шляхах евакуації 1-го, 2-го поверхів де знаходяться молодші класи (порушення розділу ІІІ, п. 2.17, п. 2.23 ППБУ).

- Не евакуаційному виході з приміщень першого поверху допускається влаштування порогу висотою більше 0,05 м. (порушення п. 2.37 розділу ІІІ ППБУ).

- Облицювання (оздоблення) стін на шляхах евакуації коридорів 1-го, 2-го поверху, здійснено горючими матеріалами (вагонкою, ДСП) без надання документів про її важко горючість (порушення п. 2.23 розділу ІІІ ППБУ).

- В приміщеннях майстерні допускається використання та експлуатація саморобних подовжувачів (порушення п. 1.18 розділу VI ППБУ).

- В приміщеннях навчальних класів, допускається встановлення електророзеток, вимикачів на горючу основу (конструкцію) без підкладання під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити апарату не менше ніж на 0,01 метра (порушення п. 1.17 розділу IV ППБУ).

- В приміщеннях навчальних класів, де перебувають діти допускається використання побутових електронагрівальних приладів (порушення п. 1.18 розділу VI ППБУ).

- В підсобних приміщеннях цокольного поверху допускається експлуатація світильників зі знятими ковпаками (розсіювачами) (порушення п. 1.18 розділу IV ППБУ).

- В приміщеннях 1-го та цокольного поверхів допускається експлуатація кабелів і проводів з пошкодженою або такою, що в процесі експлуатації втратила захисні властивості, ізоляцією (порушення п. 1.18 розділу IV ППБУ).

- Допускається складування горючих матеріалів на відстані менше 1 м від електрощитів в приміщеннях 1-го поверху (кухня) (порушення п. 1.18 розділу IV ППБУ).

- Не проведений планово-попереджувальний ремонт електромережі цокольного поверху в порушення вимог п. 2 розділ V "Правил пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи освіти України" (порушення п. 3 розділу І ППБУ).

- В приміщеннях навчальних класів допускається залишання без нагляду ввімкнені в мережу електроприладів в порушення вимог п. 14 розділу ІІІ "Правил пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи освіти України" (порушення п. 3 розділу І ППБУ).

- Не проведений замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж від короткого замикання (порушення п. 1.20 розділу IV ППБУ).

- Під сходовою кліткою допускається зберігання горючих матеріалів (порушення п. 2.37 розділу ІІІ ППБУ).

- Двері евакуаційних виходів з 1-го поверху, не забезпечені (не обладнані) пристроями (замками), що легко відчиняють їх з середини (порушення п. 2.37 розділу ІІІ ППБУ).

- На 1-му, 2-му поверсі відсутні двері, відокремлюючі сходові клітину від приміщень поверхів (порушення п. 2.37 розділу ІІІ ППБУ).

- Не забезпечено освітлення зовнішніх пожежних драбин (порушення п. 1.10 розділу ІІІ ППБУ).

- Не пофарбовані згідно вимог огорожа на даху будівлі (порушення п. 3.9 розділу ІІІ ППБУ).

- Приміщення закладу не забезпечені знаками безпеки згідно ГОСТ 12.4.026-76 "ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности" та ДСТУ ISO 639:2007 "Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форми та колір" (порушення п. 8 розділу ІІ ППБУ).

- На цокольному поверсі не вивішені плани (схеми) евакуаіції людей на випадок пожежі (порушення п. 5 розділу ІІ ППБУ).

- Не проведена не менше одного разу на рік перевірка стану вогнезахисного покриву (просочення) дерев`яних конструкцій покрівлі, зі складанням акту перевірки технічного стану вогнезахисного покриву (просочення) (порушення п. 2.8 розділу ІІІ ППБУ).

- В кожному приміщенні навчального комплексу не розміщена табличка, на якій вказано прізвище відповідального за пожежну безпеку, номер телефону найближчого пожежно-рятувального підрозділу, а також інструкція з пожежної безпеки в порушення вимог п. 8 розділу ІІІ "Правил пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи освіти України" (порушення п. 3 розділу І ППБУ).

- В закладі не розроблена та не затверджена інструкція, що визначає дії працівників закладу щодо забезпечення безпечної та швидкої евакуації учасників навчально-виховного процесу, за якою не рідше одного разу на півроку проводяться практичні тренування всіх працівників в порушення вимог п. 1 розділу ІІ "Правил пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи освіти України" (порушення п. 3 розділу І ППБУ).

- Допускається експлуатація вогнегасників зі зняти раструбами в порушення вимог п. 9 розділу V "Правил пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи освіти України" (порушення п. 3 розділу І ППБУ).

- Територія систематично не очищається від сміття, горючих відходів (порушення п. 1.1 розділу ІІІ ППБУ).

- Існуючі вогнегасники не пройшли технічне обслуговування та перезарядку відповідно до "Правил експлуатації вогнегасників" (порушення п. 3.17 розділу V ППБУ).

- Лінії живлення до кожного побутового кондиціонера, не оснащені автономним пристроєм електричного захисту, незалежно від наявності захисту на загальній лінії, яка живить групу кондиціонерів (порушення абзацу другого п. 2.26 глави 2 розділу IV ППБУ).

- Не проведено розрахунки потреби та не забезпечено працюючий персонал засобами індивідуального захисту (порушення пункту 2 частини першої статті 20 Кодексу цивільного захисту України).

- Пожежні кран-комплекти розміщені у навісних шафах, які не пристосовані для візуального огляду їх без розкривання (порушення п. 2.2 підпункту 6 розділу V, п. 22 розділу ІІ ППБУ).

Примірник акту від 14.02.2020 №168 отримав директор А.С. Мішина, про що зроблено відповідну відмітку в акті перевірки.

Державним інспектором з нагляду у сфері пожежної і техногенної безпеки Дніпровського району в м. Києві старшим лейтенантом служби цивільного захисту Тріцьким Володимиром Тимофійовичем був складений протокол КИ №048014/111 від 06.02.2020 про адміністративне правопорушення відповідно до статті 175 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Головним державним інспектором з нагляду у сфері пожежної та техногенної безпеки Дніпровського району м. Києві підполковник служби цивільного захисту Ткаченко Вадимом Анатолійовичем була складена постанова КИ №043014/111 від 06.02.2020 про накладення адміністративного стягнення.

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві стверджує, що зафіксовані в акті перевірки порушення щодо вимог законодавств сфері техногенної та пожежної безпеки створюють загрозу життю та здоров`ю людей, які там перебувають, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі, що і стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що виявлені порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що зафіксовані в Актах перевірки, на час розгляду справи відповідачем не спростовані. Належних та допустимих доказів щодо усунення виявлених порушень в повному обсязі відповідачем також не надано.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року №877-V (надалі - Закон №877-V) визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до абзацу 2 статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно з частини 1 статті 3 Закону України Закону №877-V, державний нагляд (контроль), серед іншого здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності; гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю); недопущення встановлення планових показників чи будь-якого іншого планування щодо притягнення суб`єктів господарювання до відповідальності та застосування до них санкцій; здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності.

Частиною 1 статті 4 Закону №877-V встановлено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною 7 статті 7 Закону №877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про пожежну безпеку", забезпечення пожежної безпеки підприємств, установ та організацій покладається на їх керівників і уповноважених ними осіб, якщо інше не передбачено відповідним договором.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема, звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Згідно з частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Частиною 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Разом з тим, системно аналізуючи положення Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та ст. 68, 70 Кодексу цивільного захисту України, колегія суддів вважає, що цими правовими нормами установлена можливість застосування різних заходів реагування за одні й ті самі порушення, при цьому критерієм їх розмежування є створення такими порушеннями загрози життю та здоров`ю людей і саме наявність такої загрози надає можливість для застосування адміністративним судом заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень.

Підставою для звернення позивача до суду з цим позовом, як зазначалось та встановлено судом першої інстанції, слугувало виявлення на об`єкті перевірки відповідача численних порушень норм пожежної та техногенної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, в тому числі і неповнолітнім дітям, які там перебувають.

Колегія суддів звертає увагу, що недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення, а забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.

Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

При цьому, колегія суддів враховує, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.

Крім того, застосований до відповідача захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки в закладі охорони здоров`я.

Також такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року по справі № 560/639/19 та від 05 лютого 2020 року по справі № 160/1739/19 та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Відповідачем не заперечується наявність виявлених під час перевірки позивачем порушення.

Як вбачається з акту перевірки, що Середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №184 м. Києва використовується з порушеннями, а 36 порушень.

Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу І Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 №1417 (далі - Правила №1417), ці Правила встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд (далі - об`єкт).

Ці Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Колегія суддів звертає увагу, що не встановлення сигналізації у Середній загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №184 м. Києва, створює потенційну загрозу життю та здоров`ю людей, зокрема неповнолітніх дітей, які перебувають в даному приміщенні, таке не надає можливості повідомлення про виникнення пожежі в приміщенні.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, відповідач зазначав, що останнім усунуто частково порушення, які зафіксовані в акті перевірки, а саме: з`єднання, відгалуження та окінцювання жил електричних проводів і кабелів в приміщеннях 1-го, 2-го, 3-го та цокольного поверхів школи не виконано за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (порушення п. 1.6 розділу IV ППБУ) (п. 3 (частково) Акту перевірки); пожежні кран-комплекти, які розміщені на поверхах школи не пройшли технічне обслуговування та перевірку на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування (порушення п. 2.2 розділу ІІІ, п. 2.2 розділу V ППБУ) (п. 6 Акту перевірки); на шляхах евакуації 1-го та цокольного поверхів СЗШ допускається зберігання та розташування матеріальних цінностей (меблів, сміття) (порушення п. 2.37 розділу ІІІ ППБУ) (п. 7 Акту перевірки); в приміщеннях майстерні допускається використання та експлуатація саморобних подовжувачів (порушення п. 1.18 розділу VI ППБУ) (п. 12 Акту перевірки); в приміщеннях навчальних класів, допускається встановлення електророзеток, вимикачів на горючу основу (конструкцію) без підкладання під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити апарату не менше ніж на 0,01 метра (порушення п. 1.17 розділу IV ППБУ) (п. 13 Акту перевірки); в приміщеннях навчальних класів, де перебувають діти допускається використання побутових електронагрівальних приладів (порушення п. 1.18 розділу VI ППБУ) (п. 14 Акту перевірки); в підсобних приміщеннях цокольного поверху допускається експлуатація світильників зі знятими ковпаками (розсіювачами) (порушення п. 1.18 розділу IV ППБУ) (п. 15 Акту перевірки); допускається складування горючих матеріалів на відстані менше 1 м від електрощитів в приміщеннях 1-го поверху (кухня) (порушення п. 1.18 розділу IV ППБУ) (п. 17 Акту перевірки); в приміщеннях навчальних класів допускається залишання без нагляду ввімкнені в мережу електроприладів в порушення вимог п. 14 розділу ІІІ "Правил пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи освіти України" (порушення п. 3 розділу І ППБУ) (п. 19 Акту перевірки); під сходовою кліткою допускається зберігання горючих матеріалів (порушення п. 2.37 розділу ІІІ ППБУ) (п. 21 Акту перевірки); двері евакуаційних виходів з 1-го поверху, не забезпечені (не обладнані) пристроями (замками), що легко відчиняють їх з середини (порушення п. 2.37 розділу ІІІ ППБУ) (п. 22 Акту перевірки); приміщення закладу не забезпечені знаками безпеки згідно ГОСТ 12.4.026-76 "ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности" та ДСТУ ISO 639:2007 "Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форми та колір" (порушення п. 8 розділу ІІ ППБУ) (п. 26 Акту перевірки); на цокольному поверсі не вивішені плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі (порушення п. 5 розділу ІІ ППБУ) (п. 27 Акту перевірки); в кожному приміщенні навчального комплексу не розміщена табличка, на якій вказано прізвище відповідального за пожежну безпеку, номер телефону найближчого пожежно-рятувального підрозділу, а також інструкція з пожежної безпеки в порушення вимог п. 8 розділу ІІІ "Правил пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи освіти України" (порушення п. 3 розділу І ППБУ) (п. 29 Акту перевірки); в закладі не розроблена та не затверджена інструкція, що визначає дії працівників закладу щодо забезпечення безпечної та швидкої евакуації учасників навчально-виховного процесу, за якою не рідше одного разу на півроку проводяться практичні тренування всіх працівників в порушення вимог п. 1 розділу ІІ "Правил пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи освіти України" (порушення п. 3 розділу І ППБУ) (п. 30 Акту перевірки); допускається експлуатація вогнегасників зі зняти раструбами в порушення вимог п. 9 розділу V "Правил пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи освіти України" (порушення п. 3 розділу І ППБУ) (п. 31 Акту перевірки); територія систематично не очищається від сміття, горючих відходів (порушення п. 1.1 розділу ІІІ ППБУ) (п. 32 Акту перевірки).

Колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд у п. 28 постанови від 10.10.2019 року по справі №320/5849/18 зазначив, що наявність порушення вимог протипожежної безпеки не вважається усунутим лише за умови розгляду можливості щодо такого усунення.

У постанові Верховного Суду від 17.10.2019 року по справі № 826/7292/18 зазначено, що відсутність протипожежної сигналізації є істотним порушенням, що впливає на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та може спричинити загрозу життю і здоров`ю людей та унеможливить її ефективну ліквідацію та рятування людей.

Отже, виявлені позивачем порушення є суттєвими та потребують усунення, оскільки можуть призвести до виникнення надзвичайних ситуацій, не дозволить у випадку виникнення пожежі вчасно попередити та її ліквідувати та призведе до стрімкого розвитку та може потенційно загрожувати життю та здоров`ю людей, зокрема неповнолітнім (дітям), які навчаються в даному приміщенні.

Щодо посилання апелянта на те, що позивачем надано короткого строку для усунення порушень, які зафіксовані в акті перевірки, колегія суддів критично ставиться до даних твердження, оскільки, як свідчать матеріали справи протягом року апелянтом не вчинено жодних дій щодо усунення порушень, які виявленні під час перевірки та повідомлення позивача про проведення позапланової перевірки.

Щодо посилання апелянта на відсутність фінансування, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідачем не надано переконливих доказів звернення до Міністерства освіти та науки України та до апелянта з заявами про вирішення питання про фінансування.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідачем і решти порушень не виконано, що в свою чергу свідчить про не бажанням останнього вчиняти будь-які дії для усунення виявлених порушень пожежної безпеки на час прийняття рішенням по даній справі судом апеляційної інстанції.

У зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірні правовідносини мають набути імперативного характеру шляхом ухвалення рішення про заборону використання приміщень, які не обладнані системою протипожежної безпеки, для повідомлення про виникнення пожежі та оперативного повідомлення всіх громадян, які наявні в даній будівлі, в тому числі й неповнолітніх дітей, які навчаються в даному приміщенні.

Враховуючи, що відповідач не усунув всіх порушень, які виявлені в ході проведення перевірки, і те порушення, яке на теперішній час продовжує існувати, створює загрозу життю та здоров`ю людей, які проживають в даному гуртожитку , а саме: студенти та працюють працівники, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації Середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №184 м. Києва, , розташованої за адресою: вул. Вільде, 5 у Дніпровському районі м. Києва до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, шляхом знеструмлення та накладання печаток на електрощит.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що згідно позиції Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року по справі №560/639/19 до повноважень суду по цій категорії справ не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду апеляційним судом є виключно питання застосування права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України», «Рябих проти Росії», «Нєлюбін проти Росії»), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, оскаржуване рішення суду першої інстанції ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка, судом правильно застосували норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, а отже, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 34, 242, 243, 246, 308, 311, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління освіти Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 березня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, зазначених у ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Г. В. Земляна

Судді: Є. І. Мєзєнцев В. В. Файдюк