Справа № 280/2784/21
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
09 червня 2021 року о/об 09 год. 40 хв.Справа № 280/2784/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Новіковій Д.А., розглянувши у місті Запоріжжі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_2 ), в якому позивач просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 12.12.2014 по 06.09.2016; 2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму індексації грошового забезпечення за період з 12.12.2014 по 06.09.2016.

У позові зазначено, що з 12.12.2014 по 06.09.2016 ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 . Був звільнений з військової служби за станом здоров`я відповідно до п.«б» п.1 ч.8 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», що підтверджується Витягом з Наказу командира Військової частини НОМЕР_2 за №187 від 06.09.2016 та військовим квитком (військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини). В період часу з 05.02.2015 по 18.05.2015, з 05.08.2015 по 06.10.2015 ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, що підтверджується Військовим квитком. За підсумками участі в антитерористичній операції ОСОБА_1 було присвоєно статус учасника бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_4 . виданого 25.05.2016. В період проходження служби позивачем нарахування грошового забезпечення проводилось не в повному обсязі, а саме не проводилась індексація грошового забезпечення, у зв`язку із чим 15.01.2021 представником ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 було направлено цінним листом з описом заяву позивача про нарахування та виплату йому індексації грошового забезпечення за період з 12.12.2014 по 06.09.2016 обрахованої на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення. Також, 15.01.2021 було направлено адвокатський запит з метою отримання доказів, а саме Довідки про доходи позивача та картки на грошове забезпечення за весь час проходження військової служби. У березні 2021 року отримано Лист №581 від 18.02.2021 Військової частини НОМЕР_2 у відповідь на адвокатський запит від 15.01.2021 та щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення, позивачу відмовлено та повідомлено, що індексація за період з 12.12.2014 по 06.09.2016 не нараховувалась та не виплачена у зв`язку із відсутністю підстав для її виплати. Надано лише Довідку про виплачене грошове забезпечення, яка не відповідає вимогам Додатку 16 до п.4.3 Порядку фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій ЗСУ (з розбивкою по нарахованим видам грошового забезпечення), картки на грошове забезпечення не надано, обґрунтовуючи відмову тим, що керівними документами не передбачена видача таких карток. З вказаною бездіяльністю ОСОБА_1 не згодний, вважає його право на проведення індексації його грошового забезпечення за період служби з 12.12.2014 по 06.09.2016 порушеним відповідачем, а бездіяльність відповідача протиправною, у зв`язку із чим звернувся до суду із вказаним позовом.

Позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідачем подано до суду пояснення (а.с.37-43) та відзив на позов (а.с.55-66), в яких зазначено, що у зв`язку із здійсненням заходів щодо усунення реальних загроз економічній безпеці України та забезпечення національної безпеки, у тому числі й економічної, що, у свою чергу, безпосередньо впливає на наявний фінансовий ресурс бюджету України, можливості Міністерства оборони України здійснювати виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України з січня 2016 року по лютий 2018 року не було. Щомісячна сума нарахованої індексації у період з червня по листопад 2016 року становить 59,45 грн. Вищевказані розрахунки підтверджуються сумами нарахованого та сплаченого грошового забезпечення ОСОБА_1 , а саме: Витягом з розрахунково-платіжних відомостей на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_2 за 2015 рік ОСОБА_1 за вих.№1402 від 29.04.2021; Витягом з розрахунково-платіжних відомостей на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_2 за 2016 рік ОСОБА_1 за вих.№1403 від 29.04.2021. Відповідно до вищевказаних витягів позивачу з жовтня 2015 року по квітень 2016 року не виплачувалось грошове забезпечення у зв`язку з неодноразовим самовільним залишенням ним ВЧ НОМЕР_2 , а тому саме ці місяці не підлягають індексації взагалі. Вищевказане підтверджується Наказами командира ВЧ НОМЕР_2 від 21.10.2015 за №208, від 11.12.2015 за №244, від 25.12.2015 за №254, від 02.03.2016 за №42, від 29.04.2016 за №84, від 12.05.2016 за №91. Вимоги позивача щодо застосування виплати індексації грошового забезпечення з 12.12.2014 не підлягають до розгляду у даній справі, оскільки позивач був зарахований до особового складу ВЧ НОМЕР_2 наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 02.02.2015 за №21.

Відповідач проти позову заперечував.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.04.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

У Витязі з Наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 02.02.2015 за №21 зазначено: «… 33.Матроса ОСОБА_2 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 №8-кс від 02 лютого 2015 року на посаду механіка-водія зенітної ракетної обслуги зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 м.Миколаїв, з 02 лютого 2015 року зарахувати до списків особового складу частини на всі види забезпечення. З 02 лютого 2015 року вважати таким що прийняв справи та посаду механіка - водія зенітної ракетної обслуги зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 м.Миколаїв ВОС - 840259А. Встановити надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років. Встановити грошовий оклад за посадою у розмірі 565 гривень на місяць. …» (а.с.47, 70).

У Витязі з Наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 06.09.2016 за №187 зазначено: «… 11.Матроса ОСОБА_2 , механіка-водія зенітного ракетного взводу зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 , звільненого з військової служби в запас наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 11 липня 2016 року №81-РС, відповідно до пункту «1» підпункту «б» (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час) частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вважали таким, що 06 вересня 2016 року здав справи та посаду механіка - водія зенітного ракетного взводу зенітної ракетної батареї зенітного ракетно - артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 . З 06 вересня 2016 року виключиш зі стисків особового складу частини, зі всіх видів забезпечення, з котлового забезпечення по загальновійськовій нормі №1 обід з 07 вересня 2016 року, та направиш для зарахування на військовий облік до Оріхівського РВК Запорізької області. Основну щорічну відпустку за 2016 рік використав. Грошову допомогу на оздоровлення за 2016 рік не отримував. Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2016 рік не отримував. Виплатити премію за особистий внесок у загальні результати служби за вересень 2016 року у повному обсязі, передбачену наказом Міністра оборони України від 11.06.08 №260. Виплатити надбавку за виконання особливо важливих завдань за вересень 2016 року у повному обсязі, передбачену наказом Міністра оборони України від 11.06.08 №260. Виплатити щомісячну додаткову грошову винагороду за вересень по день здачі справ та посади у розмірі 60% місячного грошового забезпечення, передбачену наказом Міністра оборони України від 05 вересня 2012 року №591, та наказом Міністра оборони України від 15 листопада 2010 року №595. Виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, передбачену наказом Міністра оборони України від 11.06.08 №260. Вислуга років на день здачі справ і посади становить 1 рік 6 місяців 24 діб. …» (а.с.16-зворот, 53, 77)

Згідно з Посвідченням серії НОМЕР_5 , виданим 25.05.2016, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с.16).

Як вбачається з матеріалів справи, у тому числі з Військового квитка позивача Серії НОМЕР_6 (а.с.17-18), позивач проходив військову службу у період з 12.12.2014 по 06.09.2016, у тому числі у Військовій частині НОМЕР_2 у період з 02.02.2015 по 06.09.2016.

У листі від 18.02.2021 за №581 Військової частини НОМЕР_2 на адвокатський запит позивача зазначено: «… У зв`язку з виключенням 06.09.2016 року зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 матроса ОСОБА_1 , згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 06.09.2016 року №187, та направлення його особової справи до Оріхівськош РВК Запорізької області, згідно супровідного листа за вих.№2287 від 20.09.2016 року, для отримання довідок про періоди проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 та участі в антитерористичній операції громадянина ОСОБА_1 рекомендуємо Вам звернутись до Орловського РВК Заіюіязької області. Одночасно повідомляємо, що забезпечити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій та грошової компенсації за неотримане речове майно, вказаних в 3 (трьох) заявах громадянина ОСОБА_1 котрі направлені Вами супровідним листом за вих.№8 від 15.01.2021 року, не вбачається за можливе у зв`язку з виключенням 06.09.2016 року зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 вищевказаного військовослужбовця. …» (а.с.22).

При вирішенні спору по суті суд виходить з викладеного вище та наступного.

У ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з ч.3 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

У Преамбулі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» зазначено, що цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Як зазначено у ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

У ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» зазначено: «Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: … оплата праці (грошове забезпечення); … Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення».

Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (ч.1 ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів (ч.1 ст.5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Згідно з ч.2 ст.5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч.6 ст.5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

У п.1-1 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого 17.07.2003 постановою Кабінету Міністрів України №1078 (надалі «Порядок проведення індексації грошових доходів населення»), зазначено: «1-1. Підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. … Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003р. №491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". …».

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абз.7 п.4 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення»).

Згідно з пп.2 п.6 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Враховуючи наведені норми права суд вважає, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Суд зауважує, що обґрунтовуючи правомірність своїх дій щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення, відповідач не посилається на відсутність обставин, передбачених ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» для проведення індексації. Відповідач зазначає фактично лише про те, що у межах коштів ВЧ НОМЕР_2 , передбачених на виплату грошового забезпечення, виплата індексації грошового забезпечення є неможливою.

Реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних і чинних, на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.

Суд зазначає, що обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування індексації грошового забезпечення, що є предметом спору у цій справі.

Твердження відповідача про те, що проведення індексації грошових доходів здійснюється виключно у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів є необґрунтованими, оскільки ч.6 ст.5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», на яку посилається відповідач, не обмежує проведення, передбачених чинними нормами права, виплат, а вказує на джерела походження цих коштів.

Роз`яснення Міністерства соціальної політики України не є нормативно-правовими актами, а тому не можуть встановлювати порядок нарахування та/або припинення виплат індексації грошового забезпечення.

Посилання відповідача на неможливість проведення індексації грошових доходів за минулі періоди часу є безпідставними, оскільки така індексація позивачу не проведена з вини саме відповідача, а тому останній і повинен забезпечити її проведення та віднайти такий механізм.

Виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні, тобто військовими частинами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги мають бути задоволені частково.

Аналогічне застосування норм права здійснено: Верховним Судом у постановах від 12.12.2018 у справі №825/874/17 (адміністративне провадження №К/9901/17256/18), від 19.07.2019 у справі №240/4911/18 (адміністративне провадження №К/9901/12055/19); Третім апеляційним адміністративним судом у постановах від 07.08.2019 у справі №1140/3491/18, від 18.06.2019 у справі №340/36/19.

Предметом спору не є конкретні розміри індексації грошового забезпечення.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню. Доводи позивача та відповідача частково не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Представником позивача у позові заявлено про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3500 грн. 00 коп.

Позивач звільнений від сплати судового збору.

Відповідач заперечував проти задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача до суду подано: Договір про надання правничої допомоги №201214-01 від 14.12.2020; Детальний розрахунок вартості адвокатського гонорару за договором про надання правничої допомоги №201214-01 від 14.12.2020; Акт прийому передачі виконаних робіт і послуг за договором про надання правничої допомоги №201214-01 від 14.12.2020; Квитанцію до прибуткового касового ордера №40 від 23.03.2021 на суму 3500,00 грн.

В Детальному розрахунку вартості адвокатського гонорару за договором про надання правничої допомоги №201214-01 від 14.12.2020 зазначено: «… 15.01.2021р. складання заяви про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення та адвокатського запиту до військової частини НОМЕР_2 1 година 500 грн.; 23.03.2021р. - складання позовної заяви до військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії із підготуванням додатків до неї (копіювання та засвідчення копій), для подання до Запорізького окружного адміністративного суду 4 години 3000 грн. Всього 3000 грн. …».

Судом прийнято до уваги, що така категорія адміністративних справ є пошириною, а, отже, не потребує витрат значних зусиль при здійсненні професійної правничої допомоги.

Завником документально та нормативно не обґрунтовано кількість витраченого часу щодо надання професійної правничої допомоги.

Також, суд вважає вартість послуг і робіт правничої допомоги, зазначену у наданих до суду документах, не співмірною з фактично виконаними послугами та роботами.

На думку суду, підготовка позовної заяви включає в себе: складання заяв, адвокатських запитів.

Отже, судові витрати на правничу допомогу у сумі 3500,00 грн. є не обґрунтованими та не можуть бути стягнуті на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На думку суду, з урахуванням вимог ч.5 ст.134 КАС України, витрати на професійну правничу допомогу мають бути відшкодовані позивачу лише у сумі 2000 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,
ВИРІШИВ:
Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) індексації грошового забезпечення за період з 02.02.2015 по 06.09.2016.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) суму індексації грошового забезпечення за період з 02.02.2015 по 06.09.2016, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовної заяви відмовити.

У стягненні на користь позивача судових витрат по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - відмовити.

Задовольнити частково заяву представника позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн. 00 коп.

В іншій частині заяви представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повний текст судового рішення складено 09.06.2021.

Суддя О.О. Прасов