Справа № 120/8042/20-а
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 червня 2021 року

Київ

справа №120/8042/20-а

адміністративне провадження №К/9901/18979/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желєзного І.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Чиркіна С.М.,

перевіривши касаційну скаргу Державної служби геології та надр України

на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року

та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року

у справі № 120/8042/20-а

за позовом Державної служби геології та надр України

до Приватного підприємства "Каменяр-Д"

про анулювання дозволу на користування надрами,

УСТАНОВИВ:

18 грудня 2020 року Державна служба геології та надр України звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного підприємства "Каменяр-Д" про анулювання дозволу на користування надрами.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

21 травня 2021 року відповідачем направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року у справі № 120/8042/20-а.

Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимозі ст. 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) колегія суддів приходить до висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Приписами ч. 4 ст. 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 4 ст. 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі п. 2 ч. 4 ст. 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у ч. ч. 2, 3 ст. 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Із системного аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у ч. 1 ст. 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) ч. 4 ст. 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 328 КАС України встановлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Справа №120/8042/20-а розглядалася судами попередніх інстанцій за правилами спрощеного позовного провадження.

При касаційному оскарженні судових рішень у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження скаржник повинен обґрунтувати підстави для відкриття касаційного провадження відповідно до ч. 4 ст. 328 і ч. 5 ст. 328 КАС України.

В касаційній скарзі відповідач посилається на те, що судами попередніх інстанцій застосовано норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі №812/1074/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №812/1735/17, від 22 січня 2019 року у справі №810/3865/17, від 12 серпня 2020 року у справі №813/2441/16.

Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на правову позицію Верховного Суду висловлену у постановах від 22 січня 2019 року у справі №810/3865/17, від 12 серпня 2020 року у справі №813/2441/16, оскільки у вищезазначених судових рішеннях зазначено, що допущені судами попередніх інстанцій порушення норм права унеможливили встановлення фактичних обставин справи, тому справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Посилання скаржника на правові позиції Верховного Суду висловлені у постановах є від 03 травня 2018 року у справі №812/1074/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №812/1735/17 є необґрунтованим, оскільки наведені судові рішення стосуються оцінки судом інших фактичних обставин справи.

Крім того, скаржником не зазначено який саме висновок Верховного Суду не враховано судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Оцінивши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що посилання на існування обставин, передбачених пп. "а"-"г" п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, у касаційній скарзі відсутні й такі обставини не встановлені Верховним Судом з поданих матеріалів касаційної скарги.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів зазначає, що касаційна скарга не відповідає вимогам, встановленим п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України, оскільки заявник у касаційній скарзі не обґрунтував наявність для відкриття касаційного провадження відповідно до ч. 4 ст. 328 і ч. 5 ст. 328 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 330 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу, а саме така касаційна скарга залишається без руху.

Виходячи з наведеного, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків касаційної скарги особі, яка її подала, шляхом надання до суду обґрунтування наявності підстав для відкриття касаційного провадження відповідно до ч. 4 ст. 328 і ч. 5 ст. 328 КАС України.

У випадку неусунення недоліків касаційної скарги, така буде повернута особі, яка її подала, відповідно до п.1 ч. 4 ст. 169 та ч. 2 ст. 332 КАС України.

Керуючись ст. ст. 169, 328, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Залишити без руху касаційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року у справі № 120/8042/20-а за позовом Державної служби геології та надр України до Приватного підприємства "Каменяр-Д" про анулювання дозволу на користування надрами.

Надати скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Желєзний

Судді Я. О. Берназюк

С. М. Чиркін