Справа № 160/3475/21
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2021 року Справа № 160/3475/21
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання рішення неправомірним, зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області (далі - відповідач, ГУ виконавчої дирекції ФСС), в якій позивач просить:
- визнати рішення Павлоградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні одноразової допомоги у разі смерті потерпілого від 24.07.2020р. №24.1-15/2420 та від 05.03.2020 №24.2-06/1089 - неправомірним.
-зобов`язати виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування в Дніпропетровській області, призначити страхові виплати в разі смерті потерпілого ОСОБА_2 в зв`язку з нещасним випадком на виробництві.
Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 11 січня 2020 року її син загинув під час виконання своїх трудових обов`язків в результаті нещасного випадку на виробництві, а саме на шахті ім. М.І. Сташкова виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління Дніпровське» Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля». Оскільки позивач разом із сином проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, 17 лютого 2020 року, вона звернулася з заявою та відповідним пакетом документів до Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування в Дніпропетровській області. 05 березня 2020 року за вих.№24.0-06/1089 відповідачем було надано лист-відмову у призначені одноразової допомоги у зв`язку з тим, що начебто не були надані документи підтверджуючі факт проживання з сином однією сім`єю. Нею повторно було надано заяву та пакет документів, який містив в тому числі ще один документ який підтверджував факт спільного проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав і обов`язків. 24 липня 2020р. листом Павлоградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області № 24.1- 15/2420 було повідомлено про відмову в призначенні страхових виплат в разі смерті потерпілого ОСОБА_2 в зв`язку з нещасним випадком, який стався 12.01.2020р. на ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у зв`язку з відсутністю правових підстав, не надані документи, які б підтверджували факт проживання однією сім`єю з потерпілим. Факт спільного проживання позивача із сином на момент смерті підтверджується: копією паспорту сина, який містить позначку із зазначенням місця реєстрації, яке повністю співпадає з місцем реєстрації ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 ; копією її паспорту із зазначенням місця реєстрації АДРЕСА_1 ; довідками про склад сім`ї або застрахованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 22.06.2020р. №6841/1; актами комісії в складі начальників дільниць ПП «Комунальщик-3» від 22.06.2020р. №303 та №74 від 30.01.2020р., якими підтверджується спільне проживання однією сім`єю з сином до дня його смерті. Оскільки позивачем було надано всі документи підтверджуючі факт спільного проживання остання вважає доведеним факт спільного проживання з сином, ведення спільного господарства та наявність спільних прав та обов`язків і відповідно вона має право на призначення допомоги у зв`язку з нещасним випадком який стався з її сином на підприємстві. Отже, без законних на те підстав відповідачем було порушено її право на отримання вищезазначеної виплати, що відображено у відмові в призначенні одноразової допомоги у разі смерті потерпілого.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі.
Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
28.04.2021 року до суду від представника відповідача шляхом електронного зв`язку надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що при зверненні до Павлоградського відділення управління 17 лютого 2020 року із заявою про призначення одноразової допомоги, як сім`ї потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві сина, позивачкою надано довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 4765 від 13.02.2020 за підписом та печаткою Виконавчого комітету Першотравенської ради та Акт № 74 від 30.01.2020 про сумісне проживання заявника з потерпілим ОСОБА_2 на момент смерті за адресою АДРЕСА_1 . В період звернення позивача із заявою про призначення одноразової допомоги до Павлоградського відділення управління, за умовами пункту 5.1 Порядку №11 (діяв до 01.01.2021) одноразова допомога в разі смерті потерпілого сім`ї та особам, які мають на це право призначалась за умови подання документів, серед яких підпунктом 20) передбачалось довідку про склад сім`ї померлого, у т.ч. про тих, хто перебував на його утриманні або копії відповідного рішення суду. У разі відсутності відповідних документів і неможливості їх відновлення факт перебування на утриманні потерпілого встановлюється в судовому порядку. Враховуючи, що наданими позивачем документами не підтверджено право на призначення одноразової допомоги в разі смерті потерпілого, Павлоградським відділенням управління надано відповідь листом від 05.03.2020 №24.2-06/1089, копія якого долучена до позовної заяви. При повторному зверненні до Павлоградського відділення управління, 25.06.2020, із заявою про призначення одноразової допомоги в разі смерті потерпілого у зв`язку з нещасним випадком який стався 12.01.2020 на ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» позивачем надано документи: довідку про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 6841/2 від 22.06.2020, в якій наявна приписка «до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 а/з №25 від 15.01.2020 та вели спільне господарство», яка не була зазначена в первинній довідці, та акт № 303 від 22.06.2020. Враховуючи умови пункту 5.1 Порядку №11, що діяв до 01.01.2021, на дату настання страхового випадку, листом Павлоградського відділення управління від 24.07.2020 року №24.1-15/2420 вдруге повідомлено ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для призначення одноразової допомоги на сім`ю та встановлення в судовому порядку фактів, що мають юридичне значення. Відповідач заперечує проти того, що лист Павлоградського відділення управління є протиправним рішенням. Враховуючи, що позивачем при зверненні із заявою не надано усіх необхідних документів, передбачених пунктом 5.1 Порядку №11, що діяв до 01.01.2021, Павлоградським відділенням управління не прийнято рішення у формі постанови, а надано відповідь, в якій повідомлено про відсутність підстав для призначення одноразової допомоги, яка не може вважатися рішенням у розумінні статті 44 Закону №1105.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 .
Згідно штампу в паспорті серії НОМЕР_2 місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .
Згідно штампу в паспорті серії НОМЕР_3 місцем проживання ОСОБА_2 було АДРЕСА_1 .
Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що 11 січня 2020 року ОСОБА_2 загинув під час виконання своїх трудових обов`язків в результаті нещасного випадку на виробництві, а саме на шахті ім. М.І. Сташкова виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління Дніпровське» Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля».
Згідно акту №74 від 30.01.2020, виданого комісією Приватного підприємства «Комунальщик - 3», ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_2 до дня його смерті проживала в квартирі АДРЕСА_1 , про що свідчили сусіди ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
На звернення позивача щодо призначення страхових виплат в разі смерті потерпілого ОСОБА_2 , в зв`язку з нещасним випадком, відповідач, листом від 05.03.2020 року №24.2-06/1089 повідомив, що відповідно до наданих документів встановлено, що позивач є матір`ю померлого на виробництві ОСОБА_2 . Оскільки вік потерпілого ОСОБА_2 на момент смерті складав тридцять п`ять років, тому це свідчить про те, що він не належав до сім`ї свої батьків, так як згідно законодавства вже не мав статусу дитини. Інші документи, якими встановлено, що позивач вела з потерпілим ОСОБА_2 побут та мала взаємні права та обов`язки, не надані. На підставі вище викладеного відділення не мало правових підстав для призначання одноразової допомоги на сім`ю в зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .
Згідно акту №303 від 22.06.2020, виданого комісією Приватного підприємства «Комунальщик - 3», ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_2 до дня його смерті проживала в квартирі АДРЕСА_1 та вела спільне господарство, про що свідчили сусіди ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .
Відповідно до довідки №6841/1, яка видана 22.06.2020 року на підставі заяви ОСОБА_1 , до складу сім`ї/зареєстрованих входять:
- ОСОБА_1 - заявник
- ОСОБА_2 - син, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Крім того, в довідці йде посилання на акт №303 від 22..06.2020, виданого комісією Приватного підприємства «Комунальщик - 3», ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_2 до дня його смерті проживала в квартирі АДРЕСА_1 та вела спільне господарство.
На звернення позивача щодо призначення страхових виплат в разі смерті потерпілого ОСОБА_2 , в зв`язку з нещасним випадком, відповідач, листом від 24.07.2020 року №24.1-15/2420 повідомив, що відповідно до наданих документів встановлено, що позивач є матір`ю померлого на виробництві ОСОБА_2 . Оскільки вік потерпілого ОСОБА_2 на момент смерті складав тридцять п`ять років, тому це свідчить про те, що він не належав до сім`ї свої батьків, так як згідно законодавства вже не мав статусу дитини. Інші документи, якими встановлено, що позивач вела з потерпілим ОСОБА_2 побут та мала взаємні права та обов`язки, не надані. На підставі вище викладеного відділення не мало правових підстав для призначання одноразової допомоги на сім`ю в зв`язку зі смертю ОСОБА_2 . Відповідно до ч. 2 ст. З Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Тобто, лише поєднання всіх трьох складових дає підстави стверджувати, що особи складають сім`ю. Одне лише спільне проживання осіб не доводить факту проживання однією сім`єю. Сім`ю складають особи, які не тільки спільно проживають, але й пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав розглядаються в порядку окремого провадження. Отже, факти, які мають юридичне значення, можуть бути встановлені судом. Таким чином, надані довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 6841/2 від 22.06.2020 та № 4765 від 13.02.2020 та акти № 303 від 22.06.2020 та № 74 від 30.01.2020, складені представниками Приватного підприємства «Комунальщик - 3», разом з іншими документами можуть бути надані суду для встановлення факту проживання однією сім`єю. У зв`язку з неподанням позивачем документів, які підтверджують факт проживання однією сім`єю з померлим ОСОБА_2 , Павлоградське відділення не має правових підстав для призначення позивачу одноразової допомоги на сім`ю у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .
З метою встановлення фактів, що мають юридичне значення ОСОБА_1 звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області.
Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 30.09.2020 року провадження у справі №186/1135/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Павлоградське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, закрито.
Роз`яснено заявниці право на звернення до Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дніпропетровської області за захистом порушеного права в порядку адміністративного судочинства.
Вважаючи відповіді від 24.07.2020р. №24.1-15/2420 та від 05.03.2020 №24.2-06/1089 протиправними відмовами у призначенні та виплаті одноразової допомоги як члену сім`ї загиблого, позивач звернулася до суду з позовом.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
Відповідно до ч.6 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.
Статтею 41 вищезазначеного Закону передбачено, що у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.
Такими непрацездатними особами є:
1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання, - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років;
2) особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якщо вони не працюють;
3) особи з інвалідністю - члени сім`ї потерпілого на час інвалідності;
4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов`язаний виплачувати аліменти;
5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.
Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім`ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку.
Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Як зазначалося вище, ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 .
Згідно штампу в паспорті серії НОМЕР_2 місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .
Згідно штампу в паспорті серії НОМЕР_3 місцем проживання ОСОБА_2 було АДРЕСА_1 .
Згідно акту №74 від 30.01.2020, виданого комісією Приватного підприємства «Комунальщик - 3», ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_2 до дня його смерті проживала в квартирі АДРЕСА_1 , про що свідчили сусіди ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Відповідно до довідки №4765, яка видана на підставі заяви ОСОБА_1 , до складу сім`ї/зареєстрованих входять:
- ОСОБА_1 - заявниця
- ОСОБА_2 - син, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно акту №303 від 22.06.2020, виданого комісією Приватного підприємства «Комунальщик - 3», ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_2 до дня його смерті проживала в квартирі АДРЕСА_1 та вела спільне господарство, про що свідчили сусіди ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .
Відповідно до довідки №6841/1, яка видана 22.06.2020 року на підставі заяви ОСОБА_1 , до складу сім`ї/зареєстрованих входять:
- ОСОБА_1 - заявниця
- ОСОБА_2 - син, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Крім того, в довідці йде посилання на акт №303 від 22..06.2020, виданого комісією Приватного підприємства «Комунальщик - 3», ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_2 до дня його смерті проживала в квартирі АДРЕСА_1 та вела спільне господарство.
З урахуванням наведених вище довідок та актів, які складені за участю сусідів загиблого, суд дійшов висновку, що позивач і загиблий складали одну сім`ю на підставі спільного проживання, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, тому позивач має право на отримання одноразової допомоги як член сім`ї померлого ОСОБА_2 .
Щодо доводів відповідача стосовно того, що позивач не входить до переліку осіб, які мають право на отримання одноразової допомоги за рахунок коштів Фонду у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві, суд зазначає таке.
Згідно з п. 5.2.1 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затверджений постановою правління Фонду соціального страхування України 19.07.2018 № 11, на який посилається відповідача, право на страхові виплати в разі смерті потерпілого мають особи, визначені статтею 41 Закону.
При цьому, згідно з ч. 7 ст. 36 Закону № 1105 страхові виплати складаються із:
1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);
2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого);
3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;
4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.
Однак, позивач просить призначити їй одноразову допомогу сім`ї потерпілого, а не страхову виплату членам сім`ї потерпілого та особам, які перебували на його утриманні.
Так, норма ч.6 ст. 42 Закону № 1105-XIV встановлює та розмежовує виплату одноразової допомоги в разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві, зокрема виплата одноразової допомоги сім`ї потерпілого, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та виплату одноразової допомоги кожній особі, яка перебувала на утриманні потерпілого, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.
З позовної заяви вбачається, що позивач просить зобов`язати відповідача призначити страхові виплати в разі смерті потерпілого ОСОБА_2 в зв`язку з нещасним випадком на виробництві, яка передбачена ч.6 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а тому для отримання вказаної допомоги позивачу достатньо бути членом сім`ї ОСОБА_2 .
Враховуючи, що позивач звернувся до відповідача не про виплату одноразової допомоги кожній особі, яка перебувала на утриманні потерпілого, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, а щодо отримання одноразової допомоги, суд вказані доводи відповідача вважає безпідставними, з огляду на дотримання позивачем єдиної умови, встановленої ч. 6 ст. 36 Закону № 1105.
Оскільки син позивачки помер внаслідок нещасного випадку на виробництві і вони разом проживали однією сім`єю до самої його смерті, то суд вважає, що позивач має право на отримання від відповідача одноразової допомоги як член сім`ї потерпілого відповідно до вищезазначених положень ч.6 ст.42 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а тому суд дійшов висновку, що відмова в призначенні та виплаті такої допомоги є протиправною.
Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Так, у листах від 24.07.2020р. №24.1-15/2420 та від 05.03.2020 №24.2-06/1089 відповідачем зазначено про те, що саме відсутність доказів проживання позивача однією сім`єю з загиблим ОСОБА_2 , є обставиною для висновку про відсутність правових підстав для призначення ОСОБА_1 одноразової допомоги, як члену сім`ї загиблого. Інших підстав для відмови у призначенні одноразової допомоги відповідачем не наведено.
Таким чином, у листах відповідача викладено відмову позивачу у призначенні одноразової допомоги, із зазначенням обставини, за якої таке рішення прийнято.
Отже, листи відповідача від 24.07.2020р. №24.1-15/2420 та від 05.03.2020 №24.2-06/1089 є рішеннями суб`єкта владних повноважень у відповідності до норм Кодексу адміністративного судочинства України.
Щодо відсутності постанови відділення Фонду, то така постанова приймається у разі нарахування такої виплати.
Оскільки у даному випадку позивачу відмовлено у призначення одноразової допомоги сім`ї потерпілого, постанова, на підставі якої згідно з п. 1 ст. 47 Закону № 1105 проводяться страхові виплати, відсутня.
Разом з тим, суд зазначає, що розрахунок розміру одноразової допомоги віднесено до компетенції відповідача і предмет спору щодо суми одноразової допомоги на час розгляду справи відсутній.
За таких обставин, приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, визнати дії Павлоградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні одноразової допомоги ОСОБА_1 як члену сім`ї загиблого її сина ОСОБА_2 протиправними, та зобов`язати виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування в Дніпропетровській області, призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову допомогу як члену сім`ї загиблого її сина ОСОБА_2 , в зв`язку з нещасним випадком на виробництві.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно з частиною 2 статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Частиною 3 статті 139 КАС України передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 139, 241-246, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Визнати протиправними дії Павлоградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні одноразової допомоги ОСОБА_1 як члену сім`ї загиблого її сина ОСОБА_2 .
Зобов`язати виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування в Дніпропетровській області, призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову допомогу як члену сім`ї загиблого її сина ОСОБА_2 , в зв`язку з нещасним випадком на виробництві.
В іншій частині позовних вимог, - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 09.06.2021 р.

Суддя О.М. Неклеса