Справа № 274/3724/21
Суддя: Хуторна І. Ю.
Дата ухвалення: 2021-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 274/3724/21
Провадження № 2-а/0274/51/21
РІШЕННЯ

Іменем України

10.06.2021 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Хуторної І.Ю.,

з участю секретаря Поступайло Х.О.,

представників позивача Паламарчук Н.М., Юхимчук О.М.

відповідача Мєлікова А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в прядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Бердичівського районного відділу УДМС України в Житомирській області до ОСОБА_1 про примусове видворення іноземця за межі території України,-

в с т а н о в и в :

1. Вступна частина

04 червня 2021 року начальник Бердичівського РВ УДМС України в Житомирській області Паламарчук Н. звернулась до суду з адміністративним позовом про примусове видворення громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за межі території України в країну громадянської належності - Республіку Узбекистан, звернувши рішення до негайного виконання.

Стислий виклад позицій сторін

На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_3 з 2017 року перебуває на території України з порушенням правил перебування та вимог статей 9, 16, 23 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

З метою забезпечення вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства начальником Богунського РВ у м. Житомирі УДМС України в Житомирській області затверджено рішення № 33 від 05.12.2017 про примусове повернення Відповідача з України із подальшою забороною в`їзду на територію України терміном на три роки.

Вказаним рішенням ОСОБА_1 зобов`язано залишити територію України в строк до 05.01.2018, однак Відповідач у визначений термін добровільно не виїхав за межі України. Дане рішення про примусове повернення останнім отримано 05.12.2017.

Рішення Богунського РВ у м. Житомирі УДМС України в Житомирській області № 33 від 05.12.2017 про примусове повернення за межі України відповідача не було виконано з тих підстав, що він вказав свої місце перебування: АДРЕСА_1 , між тим за вказаною адресою його не було виявлено.

20.04.2021 до УДМС в Житомирській області надійшов лист ГУНП в Житомирській області, де зазначено, що громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_3 відбуває покарання у Державній установі "Райківська виправна колонія № 73", строк відбування покарання закінчується 10.06.2021.

Відповідач у судовому засіданні визнав позов.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

09.06.2021 ухвалою Бердичівського міськрайонного суду позивачу поновлено строк звернення до суду та відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позові .

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що бажає повернутися до Республіки Узбекестан. Він знає про рішення щодо його повернення від грудня 2017 року, проте не виконав його через відсутність документів та коштів. На даний час він має квиток на проїзд додому на 12 червня, грошові кошти для проживання в Україні на 2 дні та документи про повернення до Республіки Узбекестан. Документи, які посвідчують його особу він втратив.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що відповідач є громадянином Республіки Узбекистан, що підтверджується копією вироку, довідкою про звільнення із місць позбавлення волі, посвідченням про повернення до Республіки Узбекистан.

Рішенням Богунського РВ у м. Житомирі УДМС України в Житомирській області № 33 від 05.12.2017 вирішено примусово повернути за межі України громадянина Узбекистану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із подальшою забороною в`їзду на територію України терміном на три роки та зобов`язано його покинути територію України у термін до 05.01.2018, про що цього ж дня повідомлено відповідача під підпис (а.с.6, 7).

З копії повідомлення ГУНП в Житомирській області від 17.01.2018 вбачається, що громадянин Узбекистану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбував покарання у ДУ "Житомирська виправна колонія № 4" та 05.12.2017 був звільнений, місце перебування його не відоме (а.с.31).

Вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 14.08.2018 ОСОБА_1 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі (а.с.11, 12).

10.06.2021 ОСОБА_3 звільнений із державної установи "Райківська виправна колонія № 73", що стверджується довідкою ДУ "Райківська виправна колонія № 73" від 10.06.2021.

ОСОБА_5 видано свідоцтво про повернення до Республіки Узбекестан та він має електронний квиток на проїзд до країни проживання на 12.06.2021.

Норми права, які застосовані судом

Відповідно до частини п`ятою статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

За положеннями статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, може, на підставі винесеної за його позовом постанови суду, примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк, без поважних причин, рішення про примусове повернення, або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Відповідно до частини 1 статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки. Забороняється колективне примусове видворення іноземців та осіб без громадянства.

За правилами пункту 2 «Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України», затвердженого Постановою КМ України від 15 лютого 2012 р. № 150 (далі Порядок) іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

Частинами 1, 4 статті 189 КАС України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.

У відповідності до п.3 ч.2 ст.371 КАС України, рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства підлягає негайному виконанню.

Висновки суду

Судом встановлено, що підстави для подальшого перебування в Україні у ОСОБА_1 відсутні та він знаходиться на території України з порушенням вимог чинного міграційного законодавства.

Рішенням Богунського РВ у м. Житомирі УДМС України в Житомирській області № 33 від 05.12.2017 ОСОБА_1 зобов`язано залишити територію України в строк до 05.01.2018, однак відповідач у визначений термін добровільно не виїхав за межі України, скоївши у 2018 році злочин та до 10.06.2021 перебував у місцях позбавлення волі.

За встановлених обставин, зважаючи, що відсутні підстави для застосування щодо відповідача положень Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" та не встановлено фактів визначених частиною першою статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а відповідач позов визнав і таке визнання позову не суперечить закону та не порушує чиїх-небудь прав, свобод або інтересів, - позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Керуючись ст. ст. 250, 288, 371 КАС України, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов Бердичівського районного відділу УДМС України в Житомирській області до ОСОБА_1 про примусове видворення іноземця за межі території України - задовольнити.

Примусово видворити громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України в країну громадянської належності - Республіку Узбекистан.

Допустити рішення до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя: І.Ю. Хуторна