Справа № 620/5142/20
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/5142/20 Суддя (судді) першої інстанції: Бородавкіна С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - ГУПФУ в Чернігівській області, відповідач), у якому просив зобов`язати відповідача здійснити з 07.07.2020 перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати для обчислення пенсії з 01.08.1987 по 31.07.1992.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року позов було задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Доводи апелянта ґрунтуються на тому, що суд безпідставно зобов`язав здійснити перерахунок пенсії з урахуванням заробітку за період з 01.08.1987 по 31.07.1992 рр.

Згідно п.3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФУ в Чернігівській області та з 17.04.2020 отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Для обчислення пенсії позивачу пенсійним органом враховано заробітну плату за період з 01.07.1988 по 30.06.1993 та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.03.2020.

Вважаючи, що ГУПФУ в Чернігівській області невірно здійснено розрахунок пенсії, позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії згідно наданого розрахунку.

Листом від 20.10.2020 за №3881-4087/К-02/8-2500 відповідач у задоволенні вказаної заяви відмовив та зазначив, що оскільки позивачем для визначення заробітної плати для призначання пенсії було надано періоди заробітної плати з 1983 по 1993 роки, ГУПФУ в Чернігівській області для перевірки оптимального варіанту заведено весь період заробітку. В результаті було вибрано оптимальний варіант, а саме: з 01.07.1988 по 30.06.1993.

Вважаючи, що вказані дії відповідача протиправними позивач звернувся до суд з даним позовом.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-ІV, пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком (частина перша статті 9 Закону1058-IV).

Частиною 1 ст. 27 вказаного Закону визначено формулу при розрахунку пенсії за віком, що встановлює її пряму залежність від розміру страхового стажу та заробітної плати особи.

При обчисленні пенсії для кожного пенсіонера визначається індивідуальний коефіцієнт страхового стажу та коефіцієнт заробітної плати.

За нормами статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року або заробітна плата ( дохід ) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 200 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Таким чином, з наведених норм вбачається, що звертаючись до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії, особа подає відповідні документи, які підтверджують отриману нею заробітну плату (дохід) за період страхового стажу.

При цьому, пенсіонер має право обирати період, заробітна плата (дохід) за який буде врахована для обчислення пенсії, а саме, за будь як 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Судом першої інстанції встановлено, що для визначення заробітку для призначення пенсії, позивачем було надано довідки про заробітну плату за період з січня 1983 року по грудень 1993 року.

Оскільки зазначений період склав більш ніж 60 місяців, ГУПФУ в Чернігівській області вибрано оптимальний варіант для розрахунку пенсії позивача, а саме: з 01.07.1988 по 30.06.1993.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, не згоден із такими діями уповноваженого органу, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Колегія суддів звертає увагу, що чинним законодавством України громадянам надано право обирати період, заробітна плата (дохід) за який буде врахована для обчислення пенсії.

Відтак, доводи апелянта щодо недоцільності проведення перерахунку на якому наполягає позивач колегія суддів оцінює критично, оскільки вказане порушує право позивача, визначене Законом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відмовляючи у задоволенні заяви позивача від 18.09.2020 відповідач діяв не у межах повноважень та не у спосіб, встановлений Законом.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: