Справа № 280/3771/20
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2021-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 червня 2021 року м. Дніпросправа № 280/3771/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Трошиної А.С.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року (головуючий суддя Татаринов Д.В.) в адміністративній справі

за позовом Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. А.М. Кузьміна»

до Офісу великих платників податків Державної податкової служби

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» (далі - Позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Офісу великих платників податків Державної податкової служби (далі Відповідач), в якій просило суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 29 травня 2020 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 188 261,00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 94 130,50 грн. (загальна сума 282 391,50 грн.).

В обґрунтування позову зазначено, зокрема про те, що податкове повідомлення-рішення № від 29 травня 2020 року прийнято Офісом великих платників податків ДПС безпідставно з огляду на те, що висновки Відповідача щодо завищення ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» суми бюджетного відшкодування за господарськими операціями з ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД» ґрунтуються лише на припущеннях, а не на належних та допустимих доказах. Натомість, на думку Позивача, у ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» наявні належним чином оформлені первинні документи, які підтверджують здійснення господарських операцій, фактичне отримання послуг, а також свідчать про відсутність порушень податкового законодавства з боку Позивача.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року по справі №280/3771/20 позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено (т. 2, а.с. 197-202).

Східне міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржило його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Східне міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що до перевірки не були надані документи, що підтверджують взаємовідносини між ТОВ «К.О.М.» та ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД» та засвідчують надання згоди Позивачем на залучення відповідної субпідрядної організації. В наданих до перевірки актах приймання-виконання робіт не зазначено що до виконання даних робіт було залучено субпідрядні організації, а, отже, на думку Відповідача, акти приймання-виконання робіт оформлено з порушенням.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу Відповідач, також, зазначив про те, що відповідно до баз даних ДПС, податкової звітності та інших джерел інформації, одержаних в ході перевірки, встановлено укладання цивільно-правових відносин, спрямованих на надання податкової вигоди для третіх осіб з метою штучного формування податкового кредиту.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд в задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі.

Відзив мотивовано, зокрема тим, що інформація про третіх осіб (ТОВ «К.О.М.») не може спростовувати документально підтверджені факти про наявність господарських операцій між Позивачем та ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД», оскільки встановленню підлягаю взаємовідносини саме Позивача з його безпосереднім контрагентом, а не операції з третіми особами по ланцюгу. Крім того, на думку Позивача, податкова інформація відповідно до норм процесуального законодавства не є належним та допустимим доказом по справі, оскільки носить виключно інформативний характер.

Разом з апеляційною скаргою Східне Міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків заявило клопотання від про заміну сторони в порядку правонаступництва, а саме: Офіс великих платників податків Державної податкової служби () на Східне Міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків ().

Згідно зі ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів порадившись на місці ухвалила допустити заміну відповідача - Офіс великих платників податків Державної податкової служби () на Східне Міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків ().

Відповідач, який був належним чином сповіщений про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання 02 червня 2021 року свого представника не направив, про причини неявки суд не сповістив.

За таких обставин, колегія суддів, з урахуванням думки представника Позивача, ухвалила розглянути справу без участі представників учасників справи, які не з`явились.

В судовому засіданні 02 червня 2021 року представник Позивача проти вимог апеляційної скарги заперечив.

Заслухавши пояснення представника Позивача, проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Приватне акціонерне товариство «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» зареєстровано 15 квітня 1994 року виконавчим комітетом Запорізької міської ради () (т. 1, а.с. 242).

У період з 24 квітня 2020 року по 18 травня 2020 року головним державним ревізором - інспектором відділу податкового супроводження підприємств чорної та кольорової металургії Запорізького управління Офісу великих платників податків ДПС ОСОБА_1 та головним державним ревізором - інспектором відділу податкового супроводження підприємств чорної та кольорової металургії Запорізького управління Офісу великих платників податків ДПС Шараповим Владиславом Сергійовичем на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), проведено документальну позапланову виїзну перевірку Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» (код за ) (далі ПрАТ «Дніпроспецсталь») з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн по декларації з податку на додану вартість за лютий 2020 року.

За наслідками проведеної перевірки контролюючим органом складено Акт перевірки №29/28-10-51-04/00186536 від 19 травня 2020 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «Дніпроспецсталь», з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн по декларації з податку на додану вартість за лютий 2020 року» (т. 1, а.с. 13-120).

У висновках Акту перевірки податковим органом зазначено, що перевіркою ПрАТ «Дніпроспецсталь» (код за ) встановлено порушення:

- пункту 192.1.1 пункту 192.1 статті 192, пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1, абз «б» пункту 200.4 Податкового Кодексу України в результаті чого ПрАТ «Дніпроспецсталь» (код за ЄДРПОУ 0186536) завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р. 19) на 188 261 грн, що призвело до завищення суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р. 20.2.1) за лютий 2020 рік на 188 261 грн.

- пункту 198.1, статті 198, пункту 200.1, пункту 23 підрозділу 2 розділу XX Податкового Кодексу України ПрАТ «Дніпроспецсталь» завищено показник р. 10.3 податкової декларації з ПДВ за лютий 2020 рік у розмірі 36 955 971 грн.

20 травня 2020 року Позивачем подано до Запорізького управління Офісу ВПП ДПС заперечення на Акт перевірки №29/28-10-51-04/00186536 від 19 травня 2020 року, однак за результатами розгляду такої скарги, податковим органом зроблено висновок про те, що висновки позапланової виїзної перевірки оформлені Актом перевірки №29/28-10-51-04/00186536 від 19 травня 2020 року є правомірні та документально обґрунтовані. Заперечення не задоволені (т. 1, а.с. 121-126, 127-138).

29 травня 2020 року на підставі Акту перевірки №29/28-10-51-04/00186536 від 19 травня 2020 року податковим органом стосовно Позивача винесено податкове повідомлення-рішення № яким ПрАТ «Дніпроспецсталь» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 188261,00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 94130,50 грн. (загальна сума 282 391,50 грн.) (т. 1, 139).

Правомірність винесення Відповідачем податкового повідомлення-рішення № є предметом судового розгляду у даній справі.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи рішення по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що дослідивши надані до матеріалів справи письмові докази, з урахуванням співвідношення вчинених господарських операцій з видами господарської діяльності Позивача, видами господарської діяльності його контрагентів суд дійшов висновку, що в результаті господарських операцій з ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД» у Позивача відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та даними контрагентами

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 лютого 1999 року №996-XIV (зі змінами) (далі Закон №996-XIV) визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону №996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з абзацом першим пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 200.1 статті 200 ПК України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

З аналізу вищенаведеного випливає те, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування показників податкової звітності, зокрема, податкового кредиту, від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду та суми бюджетного відшкодування, наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування показників податкової звітності, зокрема, податкового кредиту, від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду та суми бюджетного відшкодування, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Відповідач, робивши висновки про порушення Позивачем вимог пункту 192.1.1 пункту 192.1 статті 192, пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1, абз «б» пункту 200.4; пункту 198.1, статті 198, пункту 200.1, пункту 23 підрозділу 2 розділу XX Податкового Кодексу України (відповідно до Акту перевірки) виходив з того, що:

- «… згідно з інформацією, наведеною у АС «Податковий блок», у ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД» () не зазначено наявності об`єктів оподаткування. За даними мережі Інтернет (https://www.google.com/maps) за наведеною у податковій звітності юридичною адресою, розташований житловий будинок; складські або виробничі, а також приміщення для зберігання вантажу - відсутні.

Відповідно до інформації, наявної в АІС «Податковий блок», у періоді, що перевірено, ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД» не подавало за місцем реєстрації податкового розрахунку земельного податку, податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Згідно з базою даних Єдиного реєстру податкових накладних, у ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД» в лютому 2020 року відсутнє придбання послуг з оренди складських приміщень, транспортних засобів. Зазначене свідчить про відсутність основних засобів для зберігання вантажу та подальшого транспортно-експедиційного обслуговування.

Згідно з Формою №1ДФ «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум отриманого з них податку», звітності з ЄСВ за лютий 2020 року ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД», на підприємстві працевлаштовано 6 осіб. Середня заробітна плата 2975 грн.: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Зазначене свідчить про незабезпеченість трудовими та матеріальними ресурсами ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД» для здійснення господарської діяльності, зберігання та транспортування вантажу ПрАТ «ДНШРОСГТЕЦСТАЛЬ». …».

«… Згідно з Формою №1 ДФ «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку», а також - звітності з ЄСВ ТОВ «К.О.М.» за лютий 2020 року, на підприємстві було працевлаштовано лише одну особу, що, до того ж, поділяла посадові обов`язки директора та головного бухгалтера.

Зазначене свідчить про незабезпеченість трудовими та матеріальними ресурсами ТОВ «К.О.М.» для здійснення господарської діяльності та надання послуг в адресу ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД», та, як наслідок - зберігання і організації транспортування вантажу ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ».

Відповідно до інформації, наявної в АІС «Податковий блок», у періоді, що перевірено, ТОВ «К.О.М.» не подавало за місцем реєстрації податкового розрахунку земельного податку, податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Згідно з базами даних Єдиного реєстру податкових накладних, у ТОВ «К.О.М.» у лютому 2020 року відсутнє придбання послуг з оренди складських приміщень та обладнання. Зазначене свідчить про відсутність основних засобів для зберігання вантажу для організації подальшого транспортування.

До перевірки не були надані документи, що підтверджують взаємовідносини між ТОВ «К.О.М.» та ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД» та засвідчують надання згоди ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» на залучення відповідної субпідрядної організації.

В наданих до перевірки актах приймання-виконання робіт, не зазначено, що до виконання даних робіт було залучено субпідрядні організації, а, отже, акти приймання-виконання робіт оформлено з порушенням, у зв`язку із відсутністю інформації щодо залучення вищезазначених субпідрядних організацій, не відображенням даних про виконані роботи, відсутність підписів посадових осіб даних субпідрядників.

Відповідно до баз даних ДПС, податкової звітності та інших джерел інформації, одержаних в ході проведення перевірки, встановлено укладання цивільно-правових відносин, спрямованих на надання податкової вигоди для третіх осіб з метою штучного формування податкового кредиту.

Оскільки реальність вчинення господарських операцій між ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» () та ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД» () не було підтверджено обставинами, викладеними вище, надані до перевірки документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку. …».

Досліджуючи наведені Відповідачем доводи суд апеляційної інстанції встановив, що між Позивачем (Замовник) та TOB «САКСФУЛ ТРЕЙД» (Експедитор) укладено Договір транспортно-експедиторського обслуговування №19190597 від 23 грудня 2019 року, за умовами якого Експедитор зобов`язується за плату Замовника організувати виконання визначених цим договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів залізничним, автомобільним, морським та іншими видами транспорту (транспортно-експедиторське обслуговування), а саме: забезпечує оптимальне транспортне обслуговування, здійснює пошук перевізника, укладає договори перевезення, забезпечує оптимізацію руху вантажів з метою мінімального рівня витрат, організовує перевезення зовнішньоторгівельних вантажів різними видами транспорту по території зарубіжних країн, здійснює страхування вантажів та своєї відповідальності, організовує мультимодальні перевезення, забезпечує підготовку та додаткове обладнання транспортних засобів і вантажів згідно з вимогами нормативно-правових актів щодо діяльності відповідного виду транспорту, забезпечує збереження вантажу при перевезеннях, перевалці і під час знаходження вантажу у портах, надає в установленому порядку транспортним підприємствам, залученим до виконання цього Договору, заявки на відправлення експортних, транзитних і реекспортних вантажів і наряди на відвантаження імпортних, транзитних і знятих з експорту вантажів, складає обмірні ескізи на надважкі та негабаритні вантажі, організовує фумігацію вантажів, фрахтує національні, іноземні судна та залучають інші транспортні засоби і забезпечують їх подачу в порти, на залізничні станції, склади, термінали або інші об`єкти для своєчасного відправлення вантажів, виконує роботу, пов`язану з прийманням, накопиченням, сортуванням, складуванням, зберіганням, перевезенням вантажів, веде облік надходження та відправлення вантажів з портів, залізничних станцій, складів, терміналів або інших об`єктів, організовує експертизу вантажів, забезпечує виконання комплексу заходів з відправлення вантажів, що надійшли в некондиційному стані, з браком, у пошкодженій, неміцній, нестандартній упаковці або такій, що не відповідає вимогам перевізників, оформлює документи і організовує роботу згідно з митними, карантинними і санітарними вимогами, організовує стаффірування та консолідацію вантажів у контейнери для подальшого відправлення зазначеним видом транспорту або розстаффірування контейнерів з вантажем Замовника, організовує надання третіми особами послуг, пов`язаних із сепаруванням, кріпленням/спецкріпленням вантажу в транспортному засобі, здійснює розрахунки з портами, транспортними організаціями за перевезення, перевалку, зберігання вантажів, організовує охорону вантажів під час їх перевезення, перевалки та зберігання, здійснює оформлення товарно-транспортної документації та її розсилання за належністю, надає в установленому законодавством порядку учасникам транспортно-експедиторської діяльності заявки на відправлення вантажів та наряди на відвантаження; здійснює роботи, пов`язані з прийманням, накопиченням, подрібненням, доробкою, сортуванням, складуванням, зберіганням, перевезенням вантажів, забезпечує оптимізацію руху матеріальних потоків від вантажовідправника до вантажоодержувача з метою досягнення мінімального рівня витрат; надає інші допоміжні та супутні перевезенням транспортно-експедиторські послуги, що передбачені договором транспортного експедирування і не суперечать законодавству.

В Додатках до Договору сторонами обумовлено вартість послуг, умови приймання вантажу в Одеському морському торговому порту.

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано належним чином складені та зареєстровані в ЄРПН: податкову накладну від 04 лютого 2020 року № 2 ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД»; податкову накладну від 04 лютого 2020 року № 4 ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД»; податкову накладну від 04 лютого 2020 року № 3 ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД»; податкової накладної від 04 лютого 2020 року № 1 ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД»; податкову накладну від 11 лютого 2020 року № 6 ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД»; податкову накладну від 11 лютого 2020 року № 5 ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД»; податкову накладну від 20 лютого 2020 року № 8 ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД»; податкову накладну від 20 лютого 2020 року № 7 ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД»; податкову накладну від 27 лютого 2020 року № 9 ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД».

Також, до суду надано: копію здавального акту № 0423; копію здавального акту № 0421; копію здавального акту № 0418; копію здавального акту № 0414; копію здавального акту № 0430; копію здавального акту № 0429; копію здавального акту № 0431; копію здавального акту № 0413; копію здавального акту № 0432; копію здавального акту № 0422; копію рахунку від 13 січня 2020 року № 32; копію рахунку від 14 січня 2020 року № 35; копію рахунку від 20 січня 2020 року № 59; копію рахунку від 04 лютого 2020 року № 348; копію рахунку від 25 лютого 2020 року № 9792; копію рахунку від 17 лютого 2020 року № 4972; копію додатку до рахунку 4972; копію рахунку від 31 січня 2020 року № 3141; копію рахунку від 29 лютого 2020 року № 320785; копію додатку до рахунку 3141; копію додатку до рахунку 4972 від 17 лютого 2020 року; копію рахунку 4972 від 17 лютого 2021 року; копію договору про надання стивідорних послуг м 1701019 від 17 жовтня 2019 року; копію договору про експедирування вантажів № 1701019 від 17 жовтня 2019 року; копію договору № 191767/к від 11 листопада 2019 року; копію договору № 551/нт від 19 жовтня 2019 року; копію договору №2-1452 від 21 жовтня 2019 року; копію договору №9/01 -20 від 09 січня 2020 року; копію заявки на обробку вантажу № 3 копію заявки на обробку вантажу № 4; копію заявки на обробку вантажу № 5; копію заявки на обробку вантажу № 6; копію заявки на обробку вантажу № 7; копію рахунку на оплату № 000018 від 27 лютого 2020 року; копію акту № 000018 від 27 лютого 2020 року; копію рахунку на оплату № 000016 від 20 лютого 2020 року; копію акту № 000016 від 20 лютого 2020 року; копію рахунку на оплату № 000017 від 20 лютого 2020 року; копію акту № 000017 від 20 лютого 2020 року; копію рахунку на оплату № 000014 від 11 лютого 2020 року; копію акту № 000014 від 11 лютого 2020 року; копію рахунку на оплату № 000015 від 11 лютого 2020 року; копію акту № 000015 від 11 лютого 2020 року; копію рахунку на оплату № 000009 від 04 лютого 2020 року; копію акту № 000009 від 04 лютого 2020 року; копію рахунку на оплату № 000011 від 04 лютого 2020 року; копію акту № 000011 від 04 лютого 2020 року; копію рахунку на оплату № 000013 від 04лютого 2020 року; копію акту № 000013 від 04 лютого 2020 року; копію рахунку на оплату № 000012 від 04 лютого 2020 року; копію акту № 000012 від 04 лютого 2020 року; платіжні доручення №5229, №5534, №5729, №5869, №6169, №7558.

З аналізу вищевказаних первинних документів випливає те, що останні не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Податкового кодексу України та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Більш того, Відповідач не навів жодних зауважень щодо вказаних документів, які б давали підстави для сумніву в реальності здійснення господарських операцій між Позивачем та його контрагентом у перевіряємий період.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити про те, що чинне законодавство не передбачає обов`язковість зазначення в первинних документах інформації про залучення субпідрядних організацій, тому відсутність в первинних документах даних про залучених третіх осіб не є підставою вважати, що оформлені документи є неналежними й недопустимими доказами реальності господарських операцій.

Поряд із зазначеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що посилання Відповідача на те, що акти виконаних робіт оформлені не за формою КБ-2 є необґрунтованим, оскільки ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД» за договором №19190597 від 23 грудня 2019 року надає транспортно-експедиційні послуги, а акт за формою КБ-2 складається при виконанні будівельних робіт (ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013).

Щодо посилань Відповідача та той факт, що у контрагента ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД» - ТОВ «К.О.М.» відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби, воно зареєстровано за адресою, де зареєстровано більше 30 суб`єктів господарювання, колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали даної справи не містять доказів проведення Відповідачем під час перевірки господарської діяльності Позивача зустрічних звірок по ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД», у тому числі відсутні докази перевірки наявності господарсько-правових стосунків ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД з іншими суб`єктами господарювання, у тому числі з ТОВ «К.О.М.», в частині придбання товарів, оренди основних засобів, виробництва, складських приміщень, транспортних засобів; наявність правовідносин по зберіганню матеріальних цінностей, наявність укладених цивільно-правових угод з іншими суб`єктами господарювання тощо.

я суддів вважає за необхідне зазначити і про те, що податкова інформація, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 20 березня 2018 року у справі №804/939/16.

Приймаючи рішення по суті заявлених апеляційних вимог, суд апеляційної інстанції бере до уваги і те, що платник податків, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та сплату лише ним самим податку до бюджету відповідно до законодавства України. Він не може нести відповідальність за порушення контрагентами правил здійснення господарської діяльності та/або податкової дисципліни, як і не може нести відповідальність за неподання контрагентом первинних документів. У разі якщо контрагентом були допущені порушення норм податкового або іншого законодавства, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цього контрагента, а не сумлінного платника податків. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постановах, зокрема, від 24 січня 2018 року у справі №824/942/13, від 14 березня 2018 року у справі №803/1198/16.

При цьому, матеріали даної справи не містять доказів наявності між Позивачем та його контрагентом при укладанні і виконанні договорів, взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.

Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції на підставі комплексного дослідження обставин справи, врахування факту наявності первинних документів, як підстави формування податкового та бухгалтерського обліку, наданих на підтвердження господарських операцій, дійшов висновку про реальність господарських операцій Позивача з ТОВ «САКСФУЛ ТРЕЙД» у перевіряємий період, що, у свою чергу свідчить про протиправність спірного податкового повідомлення-рішення та наявність підстав для його скасування.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись статтями 243, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року у справі №280/3771/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 08 червня 2021 року.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова