Справа № 640/19233/20
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2021-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2021 року м. Київ № 640/19233/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Державна служба України з надзвичайних ситуацій
провизнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа - Державна служба України з надзвичайних ситуацій, про визнання протиправними дій відповідача щодо стягнення з позивача переплати по пенсії за період з 12.10.2018 по 31.05.2020 у сумі 144399,95 гривень, а також припинення нарахування та виплати пенсії з 01.06.2020, зобов`язання відповідача поновити нарахування та виплати пенсійного забезпечення з 01.06.2020.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач протиправно зупинив виплату пенсії позивачу з підстав повторного прийняття на військову службу, оскільки позивача повторно прийнято на військову службу за контрактом в особливий період, а тому виплата пенсії йому не повинна припинятись на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичного звільнення зі служби.

Відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні, оскільки припинення виплати пенсії було спричинене повторним прийняттям позивача на військову службу.

Третьою особою подано пояснення щодо позовних вимог, в яких зазначається, що з позивачем було укладено контракт на проходження служби цивільного захисту під час дії особливого періоду, а отже позивачу не повинна припинятись виплата пенсії до закінчення особливого періоду.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 10.02.2012 № 107 ОСОБА_1 звільнено зі служби в органах і підрозділах цивільного захисту.

З 21.02.2012 ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

01.10.2018 ОСОБА_1 уклала з Державною службою України з надзвичайних ситуацій контракт № 72/18 про проходження служби цивільного захисту, який набрав чинності 12.10.2018, строком дії на три роки.

Відповідно до витягу з наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій (по особовому складу цивільного захисту) від 12.10.2018 № 431 позивача прийнято на службу цивільного захисту.

У червні 2020 року позивач не отримала пенсію, у зв`язку з чим звернулась до пенсійного органу з заявою від 11.06.2020, в якій просила роз`яснити причини припинення виплати пенсії та негайно вжити заходів щодо виплати належної пенсії.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 30.06.2020 № 2600-0405-8/85211 повідомило позивача, що у зв`язку з зарахуванням на військову службу припинено виплату пенсії та виникла переплата пенсії за період з 12.10.2018 по 31.05.2020 у розмірі 144399,95 гривень.

Листом від 27.07.2020 № 2600-0213-8/103127 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві додатково роз`яснює, що оскільки наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 12.10.2018 № 431 позивача прийнято повторно на службу цивільного захисту за контрактом, виплату пенсії припинено.

Позивач, вважаючи дії відповідача щодо припинення виплати пенсії протиправними, звернулась з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до частини третьої статті 2 Закону № 2262-XII пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде нижчим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу в особливий період.

В абзаці одинадцятому статті 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991 визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з абзацом п`ятим статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Частиною другою цієї ж статті встановлено, що проходження військової служби громадянами України здійснюється у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

У відповідності до частини першої статті 4 Закону № 2232-ХІІ, Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Отже, за змістом наведених норм, особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, а в разі оголошення стану війни - воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В умовах відсутності рішення про оголошення війни або мобілізації, чи закінчення строків, встановлених для проведення мобілізації, особливий період не діє.

Так, 17.03.2014 виконуючим обов`язки Президента України видано Указ «Про часткову мобілізацію» № 303/2014, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 № 1126-VІІ.

Згідно пункту 8 цього Указу, він набирає чинності після його затвердження Верховною Радою України.

Закон України від 17.03.2014 № 1126-VІІ «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності з дня його опублікування, а саме - 18.03.2014.

Відповідно до пункту 3 зазначеного Указу мобілізація проводиться протягом 45 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Таким чином, з 18.03.2014 в Україні, відповідно до абзацу одинадцятого статті 1 Закону України «Про оборону України» та абзацу четвертого статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», настав особливий період.

Висновки суду щодо дії особливого періоду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, якої Верховний Суд дотримується і наразі та викладено в чисельних постановах, наприклад, в постановах від 23.09.2020 у справі № 810/4097/16 та від 19.11.2019 у справі № 812/452/17.

З урахуванням вказаного суд приходить до висновку, що позивач прийнятий на службу за контрактом в органи цивільного захисту під час дії особливого періоду.

Таким чином, оскільки позивачем укладався контракт під час особливого періоду, то на нього поширюється дія частини третьої статті 2 Закону №2262-ХІІ.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.

Враховуючи те, що прийняття позивача на службу цивільного захисту в особливий період не спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, у позивача був відсутній обов`язок повідомлення пенсійного органу про прийняття на службу.

Керуючись статтями 241, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ), третя особа - Державна служба України з надзвичайних ситуацій (01030, м. Київ, вул. Олеся Гончара, 55, ), про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо стягнення з ОСОБА_1 суми переплати пенсії за період з 12.10.2018 по 31.05.2020 у розмірі 144399,95 гривень, а також припинення нарахування та виплати пенсії з 01.06.2020.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 01.06.2020.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов