Справа № 560/1399/21
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1399/21
РІШЕННЯ

іменем України

26 травня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

за участю:секретаря судового засідання Троян О.А. представника позивача Бойко Н.В. представника відповідача Кундиловської М.М.
розглянувши адміністративну справу за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення № від 04.12.2020 року та № від 04.12.2020 року, що були видані Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що СТОВ "Зоря" займається вирощуванням зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, (основний КВЕД 01.11), а також іншою сільськогосподарською діяльністю.

Позивач в період з 01.11.2019 року по 30.09.2020 року здійснював операції з придбання засобів захисту рослин, насіння, міндобрива та мікродобрив у ТОВ "Компанія Агронова" згідно із договорами поставки від 11.03.2019 року №ЗП 49/19Д та від 02.01.2020 року №ЗП 31/2020.

19 жовтня 2020 року позивач подав податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2020 року в якій задекларував від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) в сумі 773057 грн.

Від`ємне значення з податку на додану вартість виникло у листопаді 2019 року-вересні 2020 року.

З 28 жовтня 2020 року по 04 листопада 2020 року відповідач провів документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість.

За наслідками перевірки відповідач склав акт від 12.11.2020 року № 0497/22-01-07-12/04328447, яким зафіксовані допущені позивачем порушення, а саме:

-пункту 44.1 статті 44, пункту 198.6 статті 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету всього в сумі 375930 грн., в тому числі в розрізі звітних податкових періодів: за травень 2020 року в сумі 247843 грн., за червень 2020 року в сумі 128087 грн.;

-пункту 44.1 статті 44, пункту 198.6 статті 198 ПК України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 Декларації з ПДВ) за вересень 2020 року в сумі 302555 грн.

Відповідач не погодився із поданими запереченнями на акт перевірки та прийняв податкові повідомлення-рішення.

Скарга позивача на податкові повідомлення-рішення залишена ДПС України без задоволення.

Позивач вважає, що прийняті податкові повідомлення-рішення є протиправними з наступних підстав.

Відповідно до умов договорів та специфікацій, поставки товарів відбувалися партіями. На кожну окрему партію товару постачальник виставляв рахунок-фактуру, в якому зазначені номенклатура та кількість товару, що дає підстави ідентифікувати його.

Позивач оплату здійснював за декількома рахунками одним платежем із зазначенням за якими саме рахунками проводиться оплата.

За наслідками першої події-зарахування коштів від покупця, постачальником товарів складалися і реєструвалися декілька податкових накладних, загальна сума яких дорівнює сумі відповідного платіжного доручення.

Необхідність складання декількох податкових накладних обгрунтовується специфікою товару, що поставлявся позивачу контрагентом.

Для зручного та ефективного ведення бухгалтерського обліку постачальник складав декілька податкових накладних.

Товар поставлений покупцю, що підтверджується відповідними видатковими накладними.

Таким чином, декілька податкових накладних, складених та зареєстрованих постачальником, в сукупності складають повну суму одного платіжного доручення.

Натомість відповідач в акті перевірки зазначає, що складання постачальником двох або більше податкових накладних у випадку отримання попередньої оплати товарів, не відповідає вимогам ПК України, зокрема статтям 187, 201 ПК України, а сформований податковий кредит в загальній сумі 678485 грн., не підтверджений належним чином складеними постачальником податковими накладними, оскільки за подією яка сталася раніше-зарахування коштів від позивача, постачальником складалися декілька податкових накладних, в яких суми сплаченого податку на додану вартість не відповідають сумам, зазначеним у платіжних дорученнях.

Позивач вважає, що такі висновки відповідача суперечать об`єктивному трактуванню норм ПК України, оскільки із змісту пункту 201.7 статті 201 ПК України не вбачається будь-якої заборони складання декількох податкових накладних на підставі одного платіжного доручення.

Слід звернути увагу на те, що вказана правова норма не містить словосполучення "на всю суму коштів", а також не містить уточнення "однією сумою".

Позиція відповідача грунтується на власному некоректному тлумаченні та перекручуванні змісту пункту 201.7 статті 201 ПК України, тому відповідач дійшов хибного висновку про те, що складання двох або більше податкових накладних у випадку отримання попередньої оплати товарів однією сумою не відповідає нормам ПК України.

Суми податку на додану вартість вказані у податкових накладних повністю відповідають сумі податку на додану вартість згідно із платіжними дорученнями.

Сума податку на додану вартість у відповідній податковій накладній фактично не могла відповідати сумі у платіжному дорученні, оскільки таких податкових накладних було виписано декілька на одне платіжне доручення, водночас сума цих податкових накладних дорівнює сумі одного платіжного доручення.

Всі податкові накладні за своїм змістом відповідають первинним документам, таким як рахунки-фактури та видаткові накладні.

Таким чином, висновок відповідача про те, що складання двох або більше податкових накладних у випадку отримання попередньої оплати товарів однією сумою або одноразової поставки товарів не відповідає вимогам ПК України та не надає право покупцю товарів на віднесення сплаченого податку на додану вартість до податкового кредиту, оскільки такі податкові накладні не відповідають первинним документам (платіжним дорученням), є безпідставним.

Також є помилковим висновок відповідача про те, що складання двох або більше податкових накладних у випадку отримання попередньої оплати товарів однією сумою не дає можливості ідентифікувати операції, так як у самому акті перевірки наводиться детальний опис всіх податкових накладних, поставлених позивачу товарів, зокрема номенклатура, кількість та ціна товару.

Складання постачальником двох і більше податкових накладних які у сукупності дорівнюють загальній сумі господарської операції та сумі податку на додану вартість платіжного доручення не призвело до ухиляння позивача від сплати податку на додану вартість належним чином.

Податкові накладні, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів є для покупця таких товарів достатньою підставою для віднесення сплаченого податку на додану вартість до податкового кредиту звітного періоду.

Позивач вважає, що на підставі викладеного позовні вимоги необхідно задовольнити.

Ухвалою від 15 лютого 2021 року Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Підготовче засідання призначено на 03.03.2021 року.

Протокольною ухвалою суду від 03.03.2021 року підготовче засідання закрито та призначено справу до розгляду по суті на 30.03.2021 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, та надала суду пояснення, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, та надала суду пояснення згідно із поданим відзивом на адміністративний позов від 25.02.2021 року.

В обгрунтування заперечень позовних вимог представник відповідача пояснила, що Головним управлінням Державної податкової служби у Хмельницькій області проведена документальна позапланова виїзна перевірка СТОВ "Зоря" з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначено з врахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах, а саме: листопаді 2019 року-вересні 2020 року.

За результатами перевірки складений акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки № 0497/22-01-07-12/04328447 від 12.11.2020 року.

Перевіркою встановлено порушення:

-пункту 44.1 статті 44, пункту 198.6 статті 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету всього в сумі 375930 грн., в тому числі в розрізі звітних податкових періодів: за травень 2020 року в сумі 247843 грн., за червень 2020 року в сумі 128087 грн.;

-пункту 44.1 статті 44, пункту 198.6 статті 198 ПК України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 Декларації з ПДВ) за вересень 2020 року в сумі 302555 грн.

Позивач подав заперечення на акт перевірки від 24.11.2020 року за № 24112020.

За результатами розгляду заперечень на акт перевірки, Головним управлінням Державної податкової служби у Хмельницькій області надана відповідь СТОВ "Зоря" про залишення висновків акта перевірки без змін.

На підставі акту перевірки відповідач виніс податкові повідомлення-рішення форми "Р" від 04.12.2020 року № 2 про донарахування податку на додану вартість в сумі 375930 грн., та застосування штрафних санкцій в сумі 93982,50 грн., та форми «В4» від 0412.2020 року № 001542012 яким зменшено суму від`ємного значення по податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за вересень 2020 року в сумі 302555 грн., та направив його поштою на адресу позивача.

Позивач оскаржив податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку до Державної податкової служби України, яка рішенням за результатами розгляду скарги від 11.01.2021 року № 313/6/99-00-06-01-01-06 залишила податкові повідомлення-рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Докази, наведені у позовній заяві не спростовують висновки викладені в акті перевірки, виходячи із наступного.

Перевіркою визначення правомірності податкового кредиту за період з 01.11.2019 року по 30.09.2020 року встановлено його завищення в загальній сумі 678485 грн.

Таке завищення податкового кредиту виникло за рахунок віднесення до його складу суми податку на додану вартість по податкових накладних які виписані та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальником товарів ТОВ "Компанія Агронова" з порушенням вимог пункту 187.1 статті 187, пункту 201.1 статті 201 ПК України.

Відповідно до правових норм ПК України податкова накладна складається окремо на кожне постачання товарів, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата.

Складання двох або більше податкових накладних у випадку отримання попередньої оплати товарів однією сумою або одноразової поставки товарів, не відповідає нормам ПК України.

У разі складання таких податкових накладних постачальником, покупець не має права для віднесення зазначених в них сум податку на додану вартість до податкового кредиту, оскільки такі податкові накладні не відповідають первинним документам.

Складання двох або більше податкових накладних у випадку отримання попередньої оплати товарів однією сумою або одноразової поставки товарів не дає можливості ідентифікувати операції.

Перевіркою встановлено невідповідність основного реквізиту податкових накладних-"загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку" фактичним сумам коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата згідно із первинними бухгалтерськими документами, які надані до перевірки.

Суми податку на додану вартість по податкових накладних включено до складу податкового кредиту відповідних звітних періодів, які відповідають даним додатків № 5 до податкових декларацій з податку на додану вартість за грудень 2019 року, березень, травень, червень, серпень 2020 року та даним Єдиного реєстру податкових накладних.

Перелік податкових накладних в яких постачальником-ТОВ "Компанія Агронова" не вірно заповненні основні реквізити "загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку", наведений в таблиці відзиву на позов.

СТОВ "Зоря" не зверталося до податкового органу за місцем обліку щодо того, що постачальник товарів ТОВ "Компанія Агронова" виписував податкові накладні у грудні 2019 року, березні, травні, червні та серпні 2020 року на загальну суму податку на додану вартість в розмірі 678485 грн., з порушенням вимог пункту 187.1 статті 187, пункту 201.1 статті 201 ПК України.

Згідно із пункту 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) в зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пункту 201.11 статті 201 ПК України.

Враховуючи зазначене, відповідач завищив податковий кредит в загальній сумі 678485 грн., в результаті віднесення до його складу сум податку на додану вартість, що не підтверджені належним чином податковими накладними.

Порушення в частині формування суми податкового кредиту вплинуло на визначення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за відповідні податкові (звітні) періоди, тобто до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту.

На підставі викладеного відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в період з 28 жовтня 2020 року по 04 листопада 2020 року Головним управлінням Державної податкової служби у Хмельницькій області проведена документальна позапланова виїзна перевірка СТОВ "Зоря" з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначено з врахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах, а саме: листопаді 2019 року-вересні 2020 року.

Внаслідок перевірки, Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області складений акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки № 0497/22-01-07-12/04328447 від 12.11.2020 року.

Перевіркою встановлено порушення:

-пункту 44.1 статті 44, пункту 198.6 статті 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету всього в сумі 375930 грн., в тому числі в розрізі звітних податкових періодів: за травень 2020 року в сумі 247843 грн., за червень 2020 року в сумі 128087 грн.;

-пункту 44.1 статті 44, пункту 198.6 статті 198 ПК України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 Декларації з ПДВ) за вересень 2020 року в сумі 302555 грн.

СТОВ "Зоря" подало заперечення на акт перевірки від 24.11.2020 року № 24112020.

За результатами розгляду заперечень на акт перевірки, Головним управлінням Державної податкової служби у Хмельницькій області листом від 02.12.2020 року № 3-07-01 надана відповідь СТОВ "Зоря" про залишення висновків акта перевірки без змін.

На підставі акту перевірки відповідач виніс такі податкові повідомлення-рішення: форми "Р" від 04.12.2020 року № 2 про донарахування податку на додану вартість в сумі 375930 грн., та застосування штрафних санкцій в сумі 93982,50 грн., та форми «В4» від 0412.2020 року № 001542012 яким зменшено суму від`ємного значення по податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за вересень 2020 року в сумі 302555 грн., та направив їх поштою на адресу позивача.

Позивач оскаржив податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку до Державної податкової служби України, яка рішенням за результатами розгляду скарги від 11.01.2021 року № 313/6/99-00-06-01-01-06 залишила податкові повідомлення-рішення без змін, а скаргу платника податків без задоволення.

Висновки акту про порушення позивачем податкового законодавства базуються на тому, що перевіркою визначення правомірності податкового кредиту за період з 01.11.2019 року по 30.09.2020 року встановлено його завищення товариством в загальній сумі 678485 грн.

Таке завищення податкового кредиту виникло за рахунок віднесення до його складу суми податку на додану вартість по податкових накладних які виписані та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальником товарів ТОВ "Компанія Агронова" з порушенням вимог пункту 187.1 статті 187, пункту 201.1 статті 201 ПК України.

Відповідно до правових норм ПК України податкова накладна складається окремо на кожне постачання товарів, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата.

Складання двох або більше податкових накладних у випадку отримання попередньої оплати товарів однією сумою або одноразової поставки товарів, не відповідає нормам ПК України.

У разі складання таких податкових накладних постачальником, покупець не має права для віднесення зазначених в них сум податку на додану вартість до податкового кредиту, оскільки такі податкові накладні не відповідають первинним документам.

Складання двох або більше податкових накладних у випадку отримання попередньої оплати товарів однією сумою або одноразової поставки товарів не дає можливості ідентифікувати операції.

Перевіркою встановлено невідповідність основного реквізиту податкових накладних-"загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку" фактичним сумам коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата згідно із первинними бухгалтерськими документами, які надані до перевірки.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 19-1.1.1 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Права контролюючих органів для здійснення ними своїх функцій, визначені статтею 20 ПК України, зокрема підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 передбачено право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок, встановлений статтею 78 ПК України.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок, передбачені статтею 81 ПК України.

Згідно із пунктом 86.1 статті 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно із пунктом 86.7 статті 86 ПК України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Із наведених правових норм ПК України вбачається, що ГУ ДПС у Хмельницькій області як контролюючий орган для виконання своїх функцій, передбачених ПК України, має право проводити перевірки платників податків за наявності законодавчо встановлених підстав.

У разі встановлення факту порушення платником податків податкового законодавства, контролюючий орган складає акт перевірки, а платник податків в свою чергу має право подати заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення.

Відповідно до підпункту 86.7.5 пункту 86.7, пункту 86.8 статті 86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 цього пункту.

Податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

Так як заперечення позивача на акт перевірки від 24.11.2020 року № 24112020 за результатами їх розгляду контролюючим органом відхилено, а висновки акта перевірки залишено без змін, відповідач виніс податкові повідомлення-рішення форми "Р" від 04.12.2020 року № 2 про донарахування податку на додану вартість в сумі 375930 грн., та застосування штрафних санкцій в сумі 93982,50 грн., та форми «В4» від 0412.2020 року № 001542012 яким зменшено суму від`ємного значення по податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за вересень 2020 року в сумі 302555 грн., та направив їх поштою на адресу позивача.

Відповідно до пункту 56.2 статті 56 ПК України, у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Позивач оскаржив податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку до Державної податкової служби України, яка рішенням за результатами розгляду скарги від 11.01.2021 року № 313/6/99-00-06-01-01-06 залишила податкові повідомлення-рішення без змін, а скаргу платника податків без задоволення.

Вважаючи, що винесені відповідачем податкові повідомлення-рішення від 04.12.2020 року є протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Згідно із підпунктом а) пункту 198.1, пункту 198.2 статті 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

-дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

-дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до абзаців 1, 3 пункту 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом, суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Із змісту наведених правових норм ПК України вбачається, що у разі вчинення першої події-списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, та у разі отримання покупцем товарів від їх продавця зареєстрованих податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, платник податку на додану вартість має право на віднесення сплачених ним сум податку на додану вартість до податкового кредиту звітного періоду.

Єдиною правовою підставою, наявність якої забороняє платнику податку-покупцю товарів віднести сплачений податок на додану вартість до податкового кредиту відповідного звітного періоду є відсутність підтвердження сплати податку зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу 2 пункту 198.6 статті 198 ПК України, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу тільки у разі коли на момент його перевірки контролюючим органом, суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, інших підстав які б обмежували право платника податку віднести сплачені суми податку на додану вартість до податкового кредиту звітного періоду, відсутні.

Пунктом 201.11 статті 201 ПК України передбачено які інші документи можуть бути підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної.

Із пояснень представника позивача та матеріалів справи судом встановлено, що СТОВ "Зоря" у період з 01.11.2019 року по 30.09.2020 року здійснювало операції з придбання засобів захисту рослин, насіння, міндобрива та мікродобрив і ТОВ "Компанія Агронова" відповідно до договорів поставки від 11.03.2019 року № ЗП 49/19Д та від 02.01.2020 року № ЗП 31/2020.

19 жовтня 2020 року позивач подав податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2020 року, якою задекларовано від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 773057 грн.

Поставки товару здійснювалися відповідно до умов договорів поставки партіями, на кожну окрему партію товару постачальник виставляв відповідний рахунок-фактуру, в якому зазначені номенклатура та кількість товару, що дає можливість ідентифікувати товар.

Позивач як покупець товару здійснював оплату за декількома рахунками-фактурами одним платежем, та у призначенні платежу в платіжному дорученні зазначав за якими саме рахунками здійснюється оплата.

Отже за настанням першої події-зарахування коштів на рахунок постачальника від покупця товару, за кожним рахунком, постачальником-ТОВ "Компанія Агронова" складалися і реєструвалися декілька податкових накладних за партіями товару, загальна сума вартості товару та сплаченого податку на додану вартість в яких дорівнює сумі відповідного платіжного доручення та відповідає його змісту.

Необхідність складання декількох податкових накладних обумовлювалася специфікою товару, що поставлявся позивачу, та відповідно до такої специфіки і формувалися окремо рахунки-фактури по видах і номенклатурі товару.

Оскільки позивач сплачував постачальнику вартість товару платіжними дорученнями та отримував податкові накладні по видах та специфікаціях оплаченого товару згідно рахунків-фактур, такі отримані податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для віднесення позивачем сплачених сум податку на додану вартість до податкового кредиту відповідного звітного періоду.

ПК України не передбачає інших правових підстав як тільки наявність підстави щодо відсутності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка (відсутність реєстрації податкових накладних) робить неможливим віднесення платником податків сплачених сум податку на додану вартість до податкового кредиту.

Матеріалами перевірки не встановлено відсутність реєстрації податкових накладних відповідно до яких позивач формував податковий кредит в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Перевіркою не встановлено невідповідність податкових накладних первинним документам, оформлених за результатами господарських операцій.

Згідно із пунктом 201.7 статті 201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Дослідження змісту первинних документів, розрахункових документів, податкових накладних, копії яких додані до матеріалів справи, дає суду підстави прийти до висновку, що зміст податкових накладних по сумах вартості партій товару та сплачених сум податку на додану вартість в арифметичній сукупності відповідає сумі коштів, перерахованих позивачем в рахунок оплати товару відповідним платіжними дорученнями, а також співпадає за іншими реквізитами.

За таких обставин суд вважає, що позивач правомірно відносив сплачені суми податку на додану вартість до податкового кредиту згідно із отриманими податковими накладними.

Суд погоджується із позицією відповідача відносно того, що податкова накладна повинна складатися за першою подією на повну суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс), але разом з тим, приходить до висновку, що у разі якщо первинні документи підтверджують зміст податкових накладних, а ті в свою чергу в арифметичній сукупності відповідають змісту платіжних доручень по вартості товару а також розміру сплаченого податку на додану вартість, такі податкові накладні можуть слугувати підставою для формування покупцем товарів податкового кредиту, враховуючи, що поставки товару здійснювалися партіями.

ПК України не передбачає правової підстави для відповідальності платника податку у разі наявності декількох податкових накладних, наданих покупцю за одним авансовим платежем у разі якщо такі податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних та за своїм змістом в сукупності відповідають платіжному документу яким постачальнику оплачені партії товару.

У позовній заяві, акті перевірки, відзиві на позов наведені таблиці щодо відповідності змісту податкових накладних первинним та розрахунковим документам, що об`єктивно підтверджує позицію позивача щодо можливості формування податкового кредиту на підставі декількох податкових накладних, виписаних постачальником за одним платіжним документом.

Відповідно до абзацу 11 пункту 201.10 статті 201 ПК України, помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Наявність прийняття податкових накладних у електронному вигляді та реєстрації їх в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для формування платником податку податкового кредиту.

Перевіркою не встановлено та не доведено того, що податкові накладні відносяться до інших господарських операцій ніж ті які оплачувалися платіжними документами і на підставі яких покупцю видавалися такі податкові накладні.

Факт сплати позивачем податку на додану вартість постачальнику в рахунок оплати товару не заперечується доказами, наведеними відповідачем при вирішенні спору, зміст первинних документів які були предметом дослідження при проведенні перевірки не заважали контролюючому органу ідентифікувати здійсненні сторонами договорів поставки господарських операцій, тобто поставки товарів партіями відповідно до їх номенклатури із оплатою одним платіжним документом.

Згідно із частиною 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідач, заперечуючи позовні вимоги посилається на правову позицію викладену Касаційним адміністративним судом у складі Верховного суду, викладену у постанові від 15.06.2020 року по справі № 440/17/19.

Суд не може врахувати таку правову позицію при вирішенні даного спору, оскільки обставини справи № 440/17/19 не відповідають фактичним обставинам даної справи.

Аналізуючи все в сукупності, із врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме: необхідно визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 04.12.2020 року № та № .

Оскільки судові витрати підлягають розподілу, суд вважає, що необхідно стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" судовий збір у розмірі 9 318,69 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області (код ЄДРПОУ ВП 44070171).

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.12.2020 року № , яким Головне управління ДПС у Хмельницькій області збільшило сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Зоря" грошове зобов`язання за платежем: податок на додану вартість на суму 469 912,50 грн., у тому числі 375 930 грн., - основний платіж, та 93 982,50 грн., - штрафні санкції.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.12.2020 року № , яким Головне управління ДПС у Хмельницькій області зменшило товариству з обмеженою відповідальністю "Зоря" розмір від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 302 555 грн.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" судовий збір у розмірі 9 318,69 грн., (дев`ять тисяч триста вісімнадцять гривень шістдесят дев`ять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 07 червня 2021 року

Позивач:Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Зоря" (Подільське,Кам`янець-Подільський район, Хмельницька область,32381 , код ЄДРПОУ - 04328447)
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя В.К. Блонський