Справа № 320/4181/19
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2021 року № 320/4181/19

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г. розглянувши у м. Києві у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Української міської ради, третя особа ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Української міської ради, третя особа ОСОБА_2 , в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення 55 сесії 7 скликання від 28.02.2019 "Про затвердження містобудівної документації Детальний план території по АДРЕСА_1 ».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вказаним рішенням порушено її права, як мешканки АДРЕСА_1 , щодо врахування громадського інтересу під час розроблення проекту містобудівної документації, оскільки Українською міською радою відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не було проведено громадських слухань щодо нового проекту детального плану території по АДРЕСА_1 від 2018 року, не оприлюднено розроблені проекти містобудівної документації та не забезпечено доступ громадськості та її в тому числі до зазначеної інформації.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.08.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Третьою особою ОСОБА_2 надано до суду письмові пояснення в яких останній зазначив, що дана містобудівна документація детальний план території, пройшла громадські обговорення та містобудівну раду, виявлені недоліки були усунуті проектною організацією, жодних законних підстав для її не затвердження не було. З пояснень розробника містобудівної документації вбачається відсутність порушень норм чинних державних будівельних норм. У зв`язку з чим, просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідач проти позовних вимог заперечував, надав до суду письмовий відзив, у якому зазначив, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки оскаржуване рішення прийнято відповідно до норм чинного законодавства, у спосіб який визначений законом.

Ухвалою суду від 11.09.2019 зупинено провадження у даній справі за обґрунтованим клопотанням сторони до 09.10.2019.

09.10.2019 відкладено розгляд питання про поновлення провадження у справі за обґрунтованим клопотанням сторони до 11.11.2019.

Ухвалами суду від 11.11.2019 поновлено провадження у справі та зупинено провадження у справі за обґрунтованим клопотанням сторони до 25.11.2019.

Ухвалами суду від 25.11.2019 поновлено провадження у справі та закрито підготовче засідання.

Сторони в судове засідання не прибули, повідомлені належним чином, керуючись ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205 КАС України, суд на місці ухвалив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, на підставі заяви громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які стали інвесторами та були власниками земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий № :01:031:0008 рішенням дванадцятої сесії сьомого скликання Української міської ради Обухівського району Київської області №283/0/7-16 від 14.07.2016 було надано дозвіл на розробку Детального плану території по АДРЕСА_1 з подальшим будівництвом магазину.

28.11.2016 року відбулися громадські слухання щодо детального плану території. У зв`язку з незгодою більшості мешканців прилеглих будинків, внесенням пропозицій, рішення щодо затвердження ДПТ не було прийнято та вирішено створити погоджувальну комісію.

7 лютого, 3 березня та 7 квітня 2017 року відбулися засідання погоджувальної комісії з приводу погодження ДПТ, де рішення щодо прийняття ДПТ також не було прийнято.

На 24-їй (двадцять четвертій) сесії сьомого скликання Української міської ради, яка відбулася 13.04.2017 року, рішення щодо прийняття ДПТ по АДРЕСА_1 » знову не було прийнято.

06.03.2018 року на підставі договору купівлі-продажу громадської будівлі, дана земельна ділянка кадастровий № :01:031:0008 щодо якої прийнято рішення про розроблення ДПТ перейшла у власність ОСОБА_2 .

28.09.2018 року відбулося засідання Архітектурно-містобудівної ради, де був представлений новий проект ДПТ 2018 року в якому було змінено архітектурно-планувальне завдання, площа забудови зменшилась з 175м2 до 124 м2 у порівнянні з ДТП 2016 року. Розроблення нового ДПТ відбулось на підставі Договору № 0015.05/16 про розроблення ДПТ, яке було укладено між виконавчим комітетом Української міської ради, інвесторами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та виконавцем ПНВІП «Архітектурно-технічне бюро».

На засіданні Архітектурно-містобудівної ради було прийнято рішення - «Детальний план території по АДРЕСА_1 » рекомендувати для затвердження в установленому порядку та подальшої розробки проектної документації з урахуванням зауважень та пропозицій викладених в листах Головного управління ДСНС України у Київській області від 20.08.2018 р. №66/1/8425, Департаментом екології та природних ресурсів Київської ОДА та Головного управління державного геокадастру в Обухівському районі Київської області.

26.09.2018 року Архітектурно-технічне бюро (АТБ), що розробляло Детальний план території, надіслало лист №83 Виконавчому комітету Української міської ради щодо усунення цих зауважень, які фактично не були усунуті, що відображено в пояснювальній записці до ДТП 2018 року.

На 48-й (сорок восьмій) сесії сьомого скликання Української міської ради, яка відбулася 08.11.2018 року розглядалося питання про затвердження «Детального плану території по АДРЕСА_1 ». Рішення не було прийнято.

Як слідує з листа Української міської ради, у зв`язку з відсутністю з жовтня 2018 року начальника Відділу архітектурно-будівельного контролю при виконавчому комітеті Української міської ради, Українською міською радою не вбачається можливості проведення перевірки законності будівництва, тому мешканцями був направлений лист в Державну архітектурно-будівельну інспекцію України в Київській області щодо порушень норм ДБН при розробленні ДПТ.

У відповіді Державна архітектурно-будівельна інспекція повідомила, що звернулася до Відділу архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Української міської ради з вимогою здійснити позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на прибудинковій території між житловими будинками за адресою АДРЕСА_2 та 12. Перевірку не було проведено.

11.02.2019 р. був направлений лист В.о. голови м. Українка ОСОБА_5 , в якому було звернення з вимогою не виносити питання щодо затвердження ДПТ на розгляд депутатів Української міської ради в зв`язку з відсутністю начальника Відділу архітектурно-будівельного контролю при виконавчому комітеті Української міської ради та не можливістю розглянути усі спірні питання, що виникли навколо Детального плану території.

28.02.2019 року на 55-й (п`ятдесят п`ятій) сесії сьомого скликання Української міської ради рішення щодо затвердження «Детального плану території по АДРЕСА_1 » було прийнято.

На офіційному сайті Української міської ради графічна частина затвердженого ДПТ з`явилася 27.02.2019 року, тобто за день до голосування, а Пояснювальна записка 13.05.2019 року.

В Пояснювальній записці п. 5 «Детального плану території по АДРЕСА_1 » вказана торгівельна площа магазину продовольчих товарів біля 100м, хоча в п. 4 відповіді Архітектурно-технічного бюро (надалі - АТБ), що зазначена в листі №83 від 26.09.2018 року вказана площа торгівельного залу магазину - 39 м2. В Пояснювальній записці на титульній сторінці дата розроблення ДТП виправлена від руки, а п.3.1 зазначені старі власники - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що свідчить про формальний підхід до розробки детального плану території та як наслідок містить чисельні порушення державних будівельних норм.

Вважаючи рішення відповідача протиправним, та таким, що порушує законні інтереси позивача, остання звернулась до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно вимог ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Відповідно до ч. 5-7 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план території складається із графічних і текстових матеріалів; склад, зміст, порядок розроблення та затвердження детального плану території визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; матеріали детального плану території не можуть містити інформацію з обмеженим доступом та бути обмеженими в доступі. Загальна доступність матеріалів детального плану території забезпечується відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» шляхом надання їх за запитом на інформацію, оприлюднення на веб-сайті органу місцевого самоврядування, у тому числі у формі відкритих даних, на єдиному державному веб- порталі відкритих даних, у місцевих періодичних друкованих засобах масової інформації, у загальнодоступному місці у приміщенні органу місцевого самоврядування.

Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

«Порядком розроблення містобудівної документації», затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 16.11.2011 № 290 (надалі - Порядок) визначено механізм розроблення або внесення змін до містобудівної документації з планування території на державному рівні в частині схем планування окремих частин території України та містобудівної документації з планування території на регіональному і місцевому рівнях.

Відповідно до п. 1.4 вищевказаного порядку, організація розроблення містобудівної документації або внесення змін до неї здійснюється шляхом забезпечення: оприлюднення рішення про розроблення містобудівної документації або внесення змін до неї; визначення розробника містобудівної документації або внесення змін до неї та укладання договору з урахуванням положень, встановлених»; складання разом із розробником та затвердження проекту завдання на розроблення містобудівної документації або внесення змін до неї; надання розробнику вихідних даних, а також вимог щодо розміщення об`єктів державного й регіонального значення або доручення щодо їх збирання; фінансування розроблення містобудівної документації або внесення змін до неї відповідно до укладеного договору; надання розробнику оновленої картографічної основи, складеної відповідно до вимог законодавства; здійснення контролю за розробленням або внесенням змін до містобудівної документації; узгодження проекту містобудівної документації з органами місцевого самоврядування, що представляють інтереси суміжних територіальних громад, в частині врегулювання питань щодо територій спільних інтересів; розгляду проекту містобудівної документації архітектурно-містобудівною радою згідно зі»; подання проекту містобудівної документації з планування території на державному рівні в частині схем планування окремих частин території України, містобудівної документації з планування територій на регіональному рівні, генерального плану міст експертній організації для проведення експертизи в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 № 548 «Про затвердження Порядку проведення експертизи містобудівної документації»; подання на затвердження завершеного проекту містобудівної документації.

Розділом IV вказаного «Порядку розроблення містобудівної документації» визначено порядок розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні. Відповідно до п.4.1 Рішення про розроблення генерального плану, плану зонування території, детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, а також внесення змін до цієї містобудівної документації приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

Крім функцій, визначених у пункті 1.4 розділу вказаного Порядку, відповідно до п. 4.9 замовник розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні: звертається до обласної державної адміністрації, Ради міністрів Автономної Республіки Крим (для міст обласного та республіканського Автономної Республіки Крим значення), Мінрегіону України (для міст Києва та Севастополя) щодо визначення державних інтересів для їх урахування під час розроблення генерального плану населеного пункту; забезпечує проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів у проекті містобудівної документації на місцевому рівні в порядку, затвердженому».

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» громадському обговоренню підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій.

Згідно ч. 10 ст. 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядок проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Порядку сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забезпечують: оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення проектів містобудівної документації з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками; оприлюднення розроблених проектів містобудівної документації і доступ громадськості до зазначеної інформації; реєстрацію, розгляд та узагальнення пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації; узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками проектів містобудівної документації через погоджувальну комісію (у разі її утворення); оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації.

Таким чином, законодавець визначив, що рішення, що стосуються розроблення містобудівної документації здійснюється з урахуванням інтересів громадськості та, відповідно, впливають на інтереси кожного її представника.

Відповідно до протоколу №1 архітектурно-містобудівної ради Замовником є виконавчий комітет Української міської ради, виконавець - Приватне науково-виробниче інжинірінгове підприємство «Архітектурно-технічне бюро».

Відповідно до листа АТБ № 83 від 26.09.2018 розробником було розроблено новий план ДПТ в 2018 році.

Схематичну та графічну частину даного ДПТ 2018 року було оприлюднено на офіційному сайті Української міської ради 27.02.2019 року, тобто за день до голосування, а Пояснювальна записка 13.05.2019 року, через 74 днів після голосування.

Таким чином Українською міською радою не дотримано вимог ч. 3 ст. 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.11.2011 № 290 «Про порядок розроблення містобудівної документації» при прийнятті рішення про затвердження детального плану по АДРЕСА_1 .

Суд звертає увагу і на порушення регламенту Української міської ради VII скликання, який розміщено на офіційному сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі - Регламент) при затвердженні відповідного ДПТ.

Відповідно до п. 4 ст. 4 Регламенту Гласність роботи ради забезпечується доведенням до відома громадськості інформації про план роботи ради через місцеві засоби масової інформації та міський веб-сайт.

Згідно з ч. 2 ст. 42 Регламенту до порядку денного сесії ради вносяться лише ті питання, проекти рішень які подані та оприлюднені з дотриманням строків передбачених Законом України «Про доступ до публічної інформації». Порядок денний, який розміщено на офіційному сайті Української міської ради не містить питання про затвердження Детального плану території по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Регламенту включенню питання до проекту порядку денного та його винесенню на розгляд пленарного засідання ради для прийняття не процедурного рішення передує попередній розгляд цього проекту у постійних комісіях ради, до сфери повноважень яких належать ці питання.

Згідно вимог ст. 46 Регламенту які ставляться до проекту рішення текст проекту рішення ради повинен складатися з таких частин:- мотивуючої, в якій містяться посилання на закон, інший акт або документ, обставини, якими викликана необхідність прийняття даного рішення; вирішальної, в якій конкретно і чітко формулюються рішення, виконавці поставленого завдання; - заключної, в якій вказані посадова особа або постійна комісія, на яких покладається контроль за виконанням рішення.

Проект рішення, що планується винести на розгляд засідання сесії міської ради оформлюється в паперовому та електронному вигляді та подається секретарю ради з метою оприлюднення у відповідності до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» за 20 робочих днів до засідання сесії міської ради.

Секретар ради оприлюднює проект рішення шляхом його розміщення на офіційному сайті м. Українка (www.ukrainka.org/) на протязі робочого дня, в який було надано /надіслано/ відповідний проект.

Завізовані та погоджені проекти рішень з відміткою про оприлюднення та з повним пакетом документів подаються секретарю міської ради з дотриманням вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації». До проекту рішення додаються: коротка довідка по суті питання, прізвище, ім`я, по батькові доповідача, списки запрошених осіб та перелік організацій, яким необхідно надіслати рішення після його прийняття.

Після оприлюднення проекту рішення на офіційному сайті, електронний варіант проектів рішень розсилається депутатам міської ради не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії.

Судом встановлено, що проект оспорюваного рішення було викладено на сайті 01.03.2019, тобто після голосування, чим порушено вищенаведені статті Регламенту.

Відповідно до тексту пояснювальної записки можна дійти висновку, що розробником не враховано зауваження, що викладені в листі Головного управління ДСНС України у Київській області від 20.08.2018 р. №66/1/8425, Департаменту екології та природних ресурсів Київської ОДА, який не рекомендував до затвердження ДПТ та зауважив на тому, що не представлена громадська думка стосовно розробленого ДПТ та не проведене громадське обговорення.

Розробник детального плану підійшов формально до його розробки, надав проект, який був затверджений з чисельним порушення будівельних норм, а саме:

п. 5.2 та «Додатку В» Державних будівельних норм (ДБН) В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди ПІДПРИЄМСТВА ТОРГІВЛІ» щодо площі забудови;

п.5.3 цих Норм щодо зони для покупців і зони для під`їзду та розвантаження автомобілів;

п. 4.3 цих Норм відокремленням потоків руху покупців і товарів, а також пішохідних і транспортних потоків в тому числі в зоні підвезення і розвантаження товарів;

п. 5.8 цих Норм, а також пп.2.7 та 2.8 Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 17.03.2011р. №145 «Про затвердження санітарних норм та правил утримання територій населених місць» щодо розташування контейнерів для сміття;

п.5.3.3 ДБН В.2.3-5:2018 «Вулиці та дороги населених пунктів» де чітко вказано, що споруди торговельно-побутового призначення повинні розміщуватися за межами пішохідної зони тротуарів або узбіч згідно з вимогами чинних законодавчих та нормативних актів, затвердженою містобудівною документацією та місцевими правилами забудови населених пунктів. При їх розміщенні не допускається пошкодження або знищення зелених насаджень.

Про вказані невідповідності мешканці прилеглих будинків неодноразово вказували Українській міській раді на порушення, з якими ведеться розробка відповідної документації, та висловлювались щодо неможливості реалізації даного проекту фактично на прибудинковій території будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

Пунктом 4 зауважень ДСНС, щодо відстані від автостоянки до будівлі магазину, та на відповідь АТБ п.4, яке вилучило автомобільну стоянку для магазину з проектного плану та запропонувало використовувати існуючі автостоянки в районі пішохідної доступності. Хоча в Пояснювальній записці п.11 «Детального плану території по АДРЕСА_1 » надається розрахунок щодо паркувальних місць магазину, що проектується.

Відповідно до методичних рекомендацій щодо визначення прибудинкових територій багатоквартирних будинків, затверджених наказом Мінрегіонбуду №389 від 29.11.2011 р. (далі - Рекомендації 389) наводить вичерпний перелік об`єктів, які можуть входити до складу прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, а саме: майданчики для сміттєзбірників; спеціально обладнані майданчики для паркування автомобілів, що належать мешканцям будинку і т.д.

Тобто законодавець вводить поняття «території технічного обслуговування», як необхідної складової прибудинкової території і підкреслює, що за будь-яких обставин прибудинкова територія не може бути меншою за неї.

Також суд зазначає п.5 зауважень Департаменту екології, які наведено в листі № 06.2-12/4792 від 05.09.2018 року щодо місця розташування контейнерів для збору сміття та відповіді АТБ п.13, пропонується використовувати існуючі контейнери для сміття.

Як стверджує позивач та не заперечує відповідач, контейнери для потреб будинку та існуючого магазину встановлені на тому ж паркувальному майданчику, але місць для встановлення додаткових контейнерів для потреб магазину, що проектується, немає. У зв`язку з тим, що існуючих контейнерів не достатньо для потреб дев`ятиповерхового будинку і існуючого магазину, додаткове навантаження з боку магазину, що проектується створить забруднення навколишньої території та призведе до погіршення санітарних умов. Відстань між існуючими контейнерами та магазином, що проектується, значно меншою ніж передбачається нормами (20 м) п. 5.8 ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди ПІДПРИЄМСТВА ТОРГІВЛІ», а також пп.2.7 та 2.8 Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 17.03.2011р. №145 «Про затвердження санітарних норм та правил утримання територій населених місць» щодо розташування контейнерів для сміття.

Відповідно до п.44 Додатка Е.4 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» або табл.6.1 ДБН 360-92, а також п.5.2 та Додатка В ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди ПІДПРИЄМСТВА ТОРГІВЛІ» визначається орієнтовна площа земельної ділянки та торгівельної площі магазину. Так на 100м2 торгівельної площі необхідна ділянка площею 0,08 га. При наявності приватизованої ділянки 0,0236га торгівельна площа магазину повинна складати орієнтовно 30,0м2. В Пояснювальній записці п.5 «Детального плану території по АДРЕСА_1 » вказана торгівельна площа магазину продовольчих товарів біля 100м2.

Таким чином, Українською міською радою відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не було проведено громадських слухань щодо нового проекту детального плану території по АДРЕСА_1 від 2018 року, не оприлюднено розроблені проекти містобудівної документації та не забезпечено доступ громадськості та мене втому числі до зазначеної інформації.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною першою статті 2 КАС визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У пункті 8 частини першої статті 4 КАС зазначено, що позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод та законних інтересів особи у публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізує владні управлінські функції стосовно заявника.

За змістом Рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 поняття порушене право, за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття охоронюваний законом інтерес. У цьому ж Рішенні зазначено, що поняття охоронюваний законом інтерес означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування в межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але й вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Тобто, обов`язок доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень одночасно покладено на усіх учасників процесу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність прийнятого рішення.

Водночас докази, подані позивачем, підтверджують обставини, на які вона посилається в обґрунтування позовних вимог, та не були повністю спростовані відповідачем.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, судовий збір в розмірі 768,40 грн., підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення 55 сесії 7 скликання від 28.02.2019 року про затвердження містобудівної документації Детальний план території по АДРЕСА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Української міської ради () судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп..

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лиска І.Г.