Справа № 810/3401/14
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/3401/14 Суддя першої інстанції: Терлецька О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Епель О.В.,

при секретарі - Закревській І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пух клаб» на прийняте у порядку письмового провадження рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пух клаб» до Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Пух клаб» (далі - Позивач, ТОВ «Пух клаб») звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області (далі - Відповідач, Броварська ОДПІ) про (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.03.2014 року №.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 23.07.2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2015 року, позов задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду від 21.05.2020 року касаційну скаргу Броварської ОДПІ задоволено частково - постанову Київського окружного адміністративного суду від 23.07.2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому суд касаційної інстанції підкреслив, що законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу з орендної плати за земельні ділянки незалежно від того, чи зберігається її розмір із визначеним у договорі. Разом з тим, Верховний Суд зазначив, що у межах цієї справи судам необхідно надати оцінку відповідністю задекларованої Позивачем суми грошового зобов`язання законодавчо встановленому мінімальному розміру орендної плати.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 року у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що оскільки у податковій декларації з плати за землю (орендної плати за землю) за 2011 рік Позивачем визначена сума податкового зобов`язання з орендної плати без урахування нової нормативно-грошової оцінки, затвердженої рішеннями органу місцевого самоврядування від 17.05.2010 року, то Відповідачем правомірно донараховані підприємству грошові зобов`язання в сумі 96 540,11 грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю. В обґрунтування своїх вимог зазначає про залишення поза увагою судом того, що підставою для нарахування орендної плати є договір, а не Податковий кодекс України, ініціативою вносити зміни до договору оренди наділені його сторони, зокрема, Київська міська рада, а будь-які колізії правових норм у податковому законодавстві повинні трактуватися виключно на користь платника податку. Крім того, наголошує, що договір оренди землі є цивільно-правовим, а тому обов`язковим для виконання сторонами останнього, відтак, посилаючись на рішення Верховного Суду України від 11.06.2013 року у справі №21-443а12 та постанову Вищого адміністративного суду України від 14.08.2013 року у справі №К/800/21471/13, Апелянт вважає, суб`єкт владних повноважень не може здійснювати свої функції шляхом втручання у відносити сторін договору. Крім іншого, підкреслює, що судом залишено поза увагою, що оренда плата, визначена ТОВ «Пух Клаб» у декларації за 2011 рік за кожною земельною ділянкою, перевищувала мінімальні розмірі орендної плати, визначені ПК України.

Після усунення визначених в ухвалі від 05.04.2021 року про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2021 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2021 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 09.06.2021 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Київській області просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що визначення Позивачем розміру орендної плати без урахування нової нормативно-грошової оцінки суперечить положенням ПК України, а відтак суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог. Крім того, ГУ ДПС у Київській області заявлено клопотання про заміну відповідача - Броварської ОДПІ правонаступником - Головним управлінням ДПС у Київській області.

У судовому засіданні представник Позивача наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги з викладених у ній доводів і підстав.

Представник Відповідача просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників учасників справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з такого.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що у березні 2014 року працівниками Броварської ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Пух Клаб» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період 01.01.2011 року по 31.12.2012 року.

З`ясувавши, що згідно даних податкової декларації з плати за землю (орендної плати за землю) від 04.03.2011 року № ТОВ «Пух Клаб» визначило суму податкового зобов`язання з орендної плати без врахування нової нормативно-грошової оцінки землі, затвердженої рішенням Рожнівської сільської ради від 17.05.2010 року №1616, №1617, №1618, Відповідач прийшов до висновку про порушення Позивачем п. 271.1.1 п. 271.1 ст. 271, п. 289.1 ст. 289 ПК України, у зв`язку з чим встановив заниження податкового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб на 96 540,00 грн.

Висновки перевірки зафіксовані в акті від 04.03.2014 року №159/22-01/32020190 (т. 1 а.с. 31-44). Заперечення ТОВ «Пух Клаб» від 14.03.2014 року №21 на вказаний акт перевірки були залишені Броварською ОДПІ без задоволення, про що підприємство повідомлено листом від 20.03.2014 року №3264/10/10/06-22-01/32020190 (т. 1 а.с. 47-49).

На підставі викладених в акті перевірки відомостей Відповідачем прийнято, зокрема, податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 25.03.2014 року №, яким Позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб на загальну суму 120 675,00 грн., у тому числі за основним платежем - 96 540,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 24 135,00 грн. (т. 1 а.с. 51). За наслідками адміністративного оскарження податкове повідомлення-рішення залишене без змін рішенням ГУ Міндоходів у Київській області від 27.05.2014 року №1284/10/10-36-10-01-04/316 (т. 1 а.с. 95-98).

Вирішуючи питання щодо правомірності спірного індивідуального акту, суд першої інстанції встановив, що між ТОВ «Пух Клаб» і Рожнівською сільською радою Броварського району Київської області укладено договір оренди землі від 02.02.2005 року № 430 (т. 1 а.с. 10-12), за умовами якого сільська рада зобов`язалась надати в оренду, а Позивач - прийняти у строкове, платне володіння і користування земельну ділянку загальною площею 4,0244 га, яка знаходиться на території Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області за рахунок земель запасу (угіддя - пасовище).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на час укладання договору становила 275780,06 грн. (пункт 4 договору).

Відповідно до пункту 7 договору термін дії цього договору 49 років.

Згідно п. 8 договору орендар вносить плату за земельну ділянку 2757,80 грн. без врахування податку на додану вартість.

Відповідно до пункту 11 договору розмір орендної плати переглядається у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- внаслідок інфляції;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- в інших випадках, передбачених законом.

Крім того, між Позивачем і Рожнівською сільською радою Броварського району Київської області укладено договір оренди землі від 02.02.2005 року № 431 (т. 1 а.с. 17-18), за умовами якого сільська рада зобов`язалась надати в оренду, а Позивач - прийняти у строкове, платне володіння і користування земельну ділянку загальною площею 1,7 га, яка знаходиться на території Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області за рахунок земель запасу (угіддя - пасовище).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на час укладання договору становила - фруктовий сад площею 1,400 га - 12571,50 грн., сіножаті площею 0,30 га - 1331,10 га (пункт 4 договору).

Відповідно до пункту 7 договору термін дії цього договору 49 років.

Згідно п. 8 договору орендар вносить плату за земельну ділянку площею 1,400 га - 3,77 грн., за земельну ділянку площею 0.30 га - 1,33 грн. без врахування податку на додану вартість.

Відповідно до пункту11 договору розмір орендної плати переглядається у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- внаслідок інфляції;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- в інших випадках, передбачених законом.

Також, між Позивачем і Рожнівською сільською радою Броварського району Київської області укладено договір оренди землі від 29.05.2007 року № 4070 (т. 1 а.с. 23-25), за умовами якого сільська рада зобов`язалась надати в оренду, а Позивач - прийняти у строкове, платне володіння і користування земельну ділянку загальною площею 1,4059 га, яка знаходиться на території Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області за рахунок земель запасу (пасовище та заболочене пасовище).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на час укладання договору становила 99703,34 грн. (пункт 4 договору).

Відповідно до пункту 7 договору термін дії цього договору 49 років.

Згідно п. 8 договору орендар вносить плату за земельну ділянку 9970,33 грн. без врахування податку на додану вартість.

Відповідно до пункту 11 договору розмір орендної плати переглядається у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- внаслідок інфляції;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- в інших випадках, передбачених законом.

Дані договори посвідчені приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області.

Матеріали справи свідчать, що Рожнівською сільською радою Макарівського району Київської області прийняті рішення від 17.05.2010 року № 1616 «Про внесення змін до договору орендної земельної ділянки від 02.02.2005 № 430 укладеного з ТОВ «Пух Клаб», від 17.05.2010 року № 1617 «Про внесення змін до договору орендної земельної ділянки від 02.02.2005 № 431 укладеного з ТОВ «Пух Клаб» і від 17.10.2010 року № 1618 «Про внесення змін до договору орендної земельної ділянки від 25.05.2007 № 4070 укладеного з ТОВ «Пух Клаб» (т. 1 а.с. 28-30).

Відповідно до зазначених рішень Рожнівська сільська рада Броварського району Київської області, у зв`язку з введенням в дію з 30.11.2009 року нової нормативної грошової оцінки земель села Рожни Броварського району Київської області, вирішила збільшити нормативну грошову оцінку земельних ділянок площею 4,0244 га, 1,700 га, 1,4059 га і встановила їх розмір 1 030 648,84 грн., 42 082,61 грн. і 685 657,43 грн. відповідно.

Відповідно до витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка знаходиться в оренді, від 29.09.2011 року № 454-456, наданих Управлінням Держкомзему у Броварському районі Київської області (т. 1 а.с. 16, 22, 27), нормативна грошова оцінка земельної ділянки, загальною площею 4,0 244 га, яку орендує ТОВ «Пух Клаб», становить 1 030 648,84 грн., земельної ділянки, загальною площею 1,7 га, яку орендує ТОВ «Пух Клаб», становить 42 082,61 грн., загальною площею 1,4059 га, яку орендує ТОВ «Пух Клаб» становить 685657,43 грн.

У подальшому до договору від 02.02.2005 року № 430 внесено зміни на підставі договору про внесення змін від 14.11.2011 року № 3711 в частині нормативної грошової оцінки у сумі 1030646,84 грн. і орендної плати у розмірі 10 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у сумі 103064,88 грн. (т. 1 а.с. 14-15).

До договору від 02.02.2005 року № 431 також внесено зміни на підставі договору про внесення змін від 14.11.2011 року № 3714 в частині нормативної грошової оцінки у сумі 42082,61 грн. і орендної плати у розмірі 10 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у сумі 9970,33 грн. (т. 1 а.с. 21).

Крім іншого, до договору від 29.05.2007 року № 4070 внесено зміни на підставі договору про внесення змін від 14.11.2011 року в частині нормативної грошової оцінки у сумі 685657,43 грн. і орендної плати у розмірі 3 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у сумі 20569,72 грн. (т. 1 а.с. 26).

Як встановлено судом першої інстанції, а також не заперечується учасниками справи, Позивачем 04.03.2011 року подано до Відповідача податкову декларацію з плати за землю (орендної плати за землю) № з додатком 1 «Відомості про наявні земельні ділянки» на 2011 рік, в якій визначена сума податкового зобов`язання з орендної плати земельних ділянок у сумі 31 302,75 грн.

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз ст. ст. 14, 288, 289 ПК України, прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, оскільки ТОВ «Пух Клаб» безпідставно не здійснено сплату орендної плати за землю у 2011 році без застосування нової нормативно-грошової оцінки земель.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на таке.

Відповідно до пп. 9.1.10 п. 9.1 ст. 9 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 даного Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно п. 269.1 ст. 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст пп. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу, це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності. Отже, Податковий кодекс визначив обов`язок й орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.

За правилами пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно пп. 271.1.1 п. 271.1 ст. 271 ПК України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Пунктом 288.1 ст. 288 ПК України визначено, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.

Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу з орендної плати за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

Отже, із набранням чинності Податковим кодексом річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

При цьому виходячи із принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у п. 5.2 ст. 5 згаданого Кодексу, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 02.12.2014 року у справі №21-274а14 та від 14.03.2017 року у справі №21-2246а16. Крім того, дана правова позиція підтримана і Верховним Судом у постановах від 24.01.2018 року у справі № 817/206/15, від 27.02.2018 року у справі № 804/2163/16, від 16.10.2018 року у справі №816/2828/17, від 25.04.2019 року у справі №804/985/15, від 14.05.2019 року у справі №826/12046/14.

Крім того, у постанові від 24.03.2020 року у справі № 440/3063/19 Верховний Суд підкреслив, що при розрахунку орендної плати необхідно керуватися діючою на час розрахунку нормативно грошовою оцінкою земельної ділянки.

Відтак, попри те, що у договорах оренди земельної ділянки розмір орендної плати було визначено на рівні 5% та 10% нормативно-грошової оцінки, визначеної на підставі довідок від 07.05.2007 року №320, №319 та №318, а зміни до даних договорів не було внесені протягом періоду, який був предметом перевірки, за Позивачем зберігався законодавчо визначений обов`язок зі сплати орендної плати за землю у розмірі, що не може бути меншим ніж передбачений приписами пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України, з використанням нормативно-грошової оцінки, затвердженої рішеннями Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області від 17.05.2010 року № 1616, від 17.05.2010 року № 1617 і від 17.05.2010 року № 1618.

Посилання Апелянта на те, що судом було залишено поза увагою, що визначена ТОВ «Пух Клаб» у декларації за 2011 рік за кожною земельною ділянкою орендна плата перевищувала мінімальні розміри, встановлені п. 272.1 ст. 272, п. 274.1 ст. 274, пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України, колегія суддів вважає помилковим з огляду на таке.

Відповідно до п. 274.1 ст. 274 ПК України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276 цього Кодексу.

У свою чергу, згідно п. 272.1 ст. 272 Податкового кодексу України ставки податку за один гектар сільськогосподарських угідь встановлюються у відсотках від їх нормативної грошової оцінки у таких розмірах: для ріллі, сіножатей та пасовищ - 0,1; для багаторічних насаджень - 0,03.

За умовами договорів від 02.02.2005 року №430 та №431, з урахуванням внесених змін до них 29.05.2007 року, ставка орендної плати складала 5% від нормативно-грошової оцінки земельних ділянок - 285 401,00 грн. та 13 010,10 грн. і 1 377,54 грн. відповідно. А щодо договору від 29.05.2007 року №4070 - 10% від 99 703,34 грн. Водночас, згідно рішень Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області від 17.05.2010 року № 1616, від 17.05.2010 року № 1617 і від 17.05.2010 року № 1618, нормативно-грошова оцінка земельних ділянок з 01.01.2011 року становила 1 030 648,84 грн., 42 082,61 грн. та 685 657,43 грн. відповідно. Ставки орендної плати за правилами ПК України також змінилися на складали 10%, 10% і 3%.

Отже, визначені ТОВ «Пух Клаб» у декларації за 2011 рік розміри орендної плати за земельні ділянки були меншими від мінімальні розміри орендної плати, визначені положеннями ПК України - 17 896,50 грн. (1,74%) замість 103 064,88 грн. (10%), 902,19 грн. (2,14%) замість 4 208,26 грн. (10%) та 12 504,06 грн. (1,82%) замість 20 569,72 грн. (3%). При цьому зменшення ставки орендної плати за договором від 29.05.2007 року №4070 з 10% до 3% не зумовлює висновок про неправильність обчислення податковим органом розміру орендної плати, оскільки зміна у бік зменшення відсоткової ставки не зумовила зменшення визначеного контролюючим органом з урахування нової нормативно-грошової оцінки землі розміру орендної плати.

При цьому судова колегія, вважаючи обґрунтованими доводи Апелянта про цивільно-правову природу договору оренди земельної ділянки, вважає за необхідне наголосити на тому, що відповідно до ч. 1 ст. 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Отже, встановлюючи певні законодавчі обмеження щодо мінімального та максимального розміру орендної плати за землю, законодавець, з урахуванням принципу пропорційності, підкреслює особливість такого об`єкту цивільних прав як земельна ділянка, його особливу цінність для держави та, у спірному випадку, для територіальної громади. Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне підкреслити, що гарантована Цивільним кодексом України свобода договору не є абсолютною та може мати певні обмеження і застереження, зокрема, щодо його умов, змісту тощо. Таким чином, оскільки розмір орендної плати хоча і встановлюється у договорі, однак не може бути меншим, ніж передбачено вимогами ПК України, то неприведення такого договору у відповідність закону не може мати наслідком звільнення орендаря від обов`язку сплачувати оренду плату у межах установленого законом розміру.

Крім іншого, на переконання суду апеляційної інстанції, доводи ТОВ «Пух Клаб» про те, що у даному випадку суб`єкт владних повноважень безпідставно допустив втручання у відносини сторін договору, є помилковими, оскільки, як було зазначено вище, плата за землю належала до загальнодержавних податків і зборів, контроль за справлянням яких здійснюється саме органами ДПС України (на момент виникнення спірних правовідносин - Міндоходів України).

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Крім того, як було зазначено вище, у відзиві на апеляційну скаргу Відповідачем заявлено клопотання про заміну Броварської ОДПІ правонаступником - Головним управлінням ДПС у Київській області.

Розглянувши заявлене клопотання, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 року реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби України шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів, зокрема, Броварську ОДПІ приєднано до ГУ ДФС у Київській області.

У свою чергу, зі змісту постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» випливає, що територіальні органи Державної податкової служби є правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, у відповідних сферах діяльності.

Згідно додатку 2 до вказаної постанови Головне управління ДФС у Київській області реорганізується шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Київській області. При цьому, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, запис про створення Головного управління ДПС у Київській області здійснено 30.07.2019 року.

Крім того, зі змісту постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 року №893 випливає, що Головне управління ДПС у Київській області () прийнято рішення ліквідувати.

Згідно абзаців 3-4 пункту 2 указаної постанови встановлено, що територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною податковою службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної податкової служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій. Права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Наказом ДПС України від 30.09.2020 року №529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворено Головне управління ДПС у Київській області, яке згідно п. 1 затвердженого наказом ДПС України від 12.11.2020 року №643 положення є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДПС у Київській області ().

При цьому, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, запис про створення Головного управління ДПС у Київській області як відокремленого підрозділу ДПС України здійснено 30.09.2020 року.

З урахуванням наведеного суд вважає за можливе задовольнити клопотання ГУ ДПС у Київській області та допустити заміну Броварської ОДПІ її правонаступником - ГУ ДПС у Київській області ().

Керуючись ст. ст. 52, 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання Головного управління ДПС у Київській області про процесуальне правонаступництво - задовольнити.

Допустити заміну Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області її правонаступником - Головним управлінням ДПС у Київській області ().

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пух Клаб» - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель

Повний текст постанови складено « 09» червня 2021 року.