Справа № 480/3185/21
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року Справа №480/3185/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Діски А.Б., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3185/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі - відповідач), в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 01.04.2021 № 18-3757/16-21-СГ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації з землеустрою"

2. Зобов`язати відповідача винести наказ про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2,0 га. за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Катеринівської сільської ради Лебединського району Сумської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваним наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області відмовило позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, з тих підстав, що землі за рахунок яких планується формування земельної ділянки відносяться до категорії земель природно-заповідного фонду. Проте вказана підстава відмови є необгрунтованою та не передбачена нормами Земельного кодексу України. Тому позивач не погоджується із таким наказом відповідача у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 19.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що розглянувши клопотання позивача, ГУ Держгеокадастру у Сумській області наказом від 01.04.2021 № 18-3757/16-21-СГ відмовило у наданні дозволу на розробку проекту документації із землеустрою, у зв`язку з тим, що землі за рахунок яких планується відведення земельної ділянки відносяться до категорії земель природно-заповідного фонду.

Згідно п. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків визначених ч. 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до інформаційної довідки від 16.03.2021 відділу у Лебединському районі Головного управління зазначена на викопіюванні земельна ділянка знаходиться на землях природного заповідника " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", та підтверджується наявними у відділі матеріалами щодо об`єкту природно - заповідного фонду України природного заповідника "Михайлівська цілина".

Відповідно до ст. 43, 44 Земельного кодексу України землі природно-заповідного фонду- це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно- заповідного фонду. До земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні ландшафтні парки,заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, зоологічні парки, парки- пам`ятки садово- паркового мистецтва).

Таким чином, земельна ділянка, яку бажає отримати позивач відноситься до категорії земель природно - заповідного фонду та знаходиться на землях природного заповідника " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", яка не може передаватись у колективну та приватну власність.

Крім того, відповідач зазначає, що вимога зобов`язати надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою є втручанням в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства (а.с. 23-24).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд частково задовольняє позовні вимоги, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що позивач звернулася до ГУ Держгеокадастру у Сумській області із заявою від 01.03.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2.00 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Катеринівської сільської ради Лебединського району Сумської області, зареєстрованою відповідачем 02.03.2021 за № П-2751/0/94-21 (а.с. 20).

Наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою" від 01.04.2021 № 18-3757/16-21-СГ відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на територіїКатеринівської сільської ради Лебединського району Сумської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, з тих підстав, що бажана до відведення земельна ділянка відносяться до категорії земель природно-заповідного фонду. Згідно п. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків визначених ч. 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. (а.с. 8).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно із ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам, зокрема, для ведення особистого селянського господарства.

У відповідності до ч. 1, п. а ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Особливості безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність врегульовані статтею 118 Земельного кодексу України.

Так, частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З наведених норм вбачається, що проект землеустрою розробляється на підставі дозволу органу, до компетенції якого входить питання про передачу земельних ділянок громадянам. Відповідач в силу вимог Земельного кодексу України та покладених на нього обов`язків зобов`язаний в кожному випадку дослідити фактичні обставини повно та всебічно для з`ясування наявності чи відсутності встановлених законом підстав для відмови в задоволенні заяви та прийняти одне з двох рішень: надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність або надати мотивовану відмову у його наданні. При цьому у випадку надання відмови ГУ Держгеокадастру у Сумській області повинно керуватись лише тими підставами, виключний перелік яких визначено у ст. 118 Земельного кодексу України, з відповідним обґрунтуванням.

Судом встановлено, що розглянувши заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства (а.с. 20), відповідач оскаржуваним наказом від 01.04.2021 № 18-3757/16-21-СГ відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з тих підстав, що бажана до відведення земельна ділянка накладається на землі природно-заповідного фонду.

У той же час, у спірному рішенні відповідачем не зазначено, яка площа бажаної для позивача земельної ділянки накладається на землі природно-заповідного фонду.

В наданій відповідачем інформаційній довідці від 16.03.2021 відділу у Лебединському районі Головного управління зазначена від 29.12.2020 № 4221/413-20 Міжрайонного управління у Великописарівському та Краснопільському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області зазначається, що землі за рахунок яких планується формування та надання у власність земельної ділянки відносяться до земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, зазначені на викопіюванні земельні ділянки знаходяться на землях природного заповідника " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (а.с. 22).

Проте в оскаржуваному наказі, взагалі відсутні посилання на те, що спірна земельна ділянка накладається на землі природного заповідника " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Також відповідачем надано копію плану проектованого об`єкту природно-заповідного фонду України природного заповідника "Михайлівська цілина" Ділянка "Цілина" (а.с. 24, 25), з якого не вбачається, що спірна земельна ділянка знаходиться на території вказаного природного заповідника.

Про це також не свідчить і інформація з Публічної кадастрової карти України, розміщеної в мережі інтернет за посиланням:https://map.land.gov.ua/?cc=3808116., 6577730.979990181&z=15&l=pcm_sm_merega,kadastr&bl=ortho10k_all&marker= НОМЕР_1 , щодо бажаної до відведення земельної ділянки (а.с. 10), яка розташована поруч земельної ділянки з кадастровим номером :07:002:0024.

Будь-яких інших доказів того, що бажана до відведення земельна ділянка станом на момент звернення позивача із клопотанням, відноситься до земель природно-заповідного фонду відповідачем не надано, а тому відповідачем не доведено обгрунтованість підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою та правомірність оскаржуваного рішення.

Водночас, суд зазначає, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття позитивного рішення про надання її у власність, оскільки процес передачі земельної ділянки громадянам у власність є стадійним, зокрема, першою стадією якого є надання уповноваженим органом дозволу на розробку вказаного проекту, що свідчить про відсутність у відповідача підстав для встановлення будь-яких обмежень у надані дозволу на розробку проекту землеустрою іншій особі при дотриманні нею вимог Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 року у справі № 360/2334/17.

У спірних правовідносинах відповідач не розглянув клопотання позивача у встановленому порядку. Отже, відповідачем при розгляді заяви позивача не надана її оцінка на предмет відповідності вимогам ст. 118 Земельного кодексу України, тому вказана заява підлягає розгляду повноважним органом на відповідність вимогам закону, а суд на цьому етапі позбавлений процесуальної можливості приймати рішення за умови не перевірки, не надання оцінки та не встановлення певних обставин суб`єктом владних повноважень з цього питання.

Зобов`язання судом відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може мати місце лише у випадку, якщо судом встановлено відсутність таких підстав для відмови у видачі дозволу, які передбачені законом, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх названих підстав, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки. А прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача видати дозвіл на розробку проекту землеустрою, без перевірки наявності чи відсутності усіх названих підстав для відмови у видачі дозволу, може бути необґрунтованим та призвести до видачі такого дозволу з порушенням закону.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що такий спосіб захисту, як зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Сумській області прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи. У цій справі з метою захисту порушеного права позивача ефективним та належним, за встановлених обставин, є такий спосіб захисту порушених прав, як зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Зазначена позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 10.10.2019 по справі № 814/1959/17.

Отже, позовні вимоги про визнання протиправним і скасування оскаржуваного наказу ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 01.04.2021 № 18-3757/16-21-СГ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації з землеустрою", яким позивачу відмовлено у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що ГУ Держгеокадастру у Сумській області було прийнято рішення про відмову позивачу надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою без наведення (встановлення) вичерпних підстав для відмови, передбачених ст. 118 Земельного кодексу України, суд вважає за необхідне зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути заяву позивача від 01.03.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2.00 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Катеринівської сільської ради Лебединського району Сумської області та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.

А відтак позовні вимоги про зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Сумській області винести наказ про надання дозволу позивачу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Катеринівської сільської ради Лебединського району Сумської області, не підлягають задоволенню.

Враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ Держгеокадастру у Сумській області судові витрати в розмірі 908,00 грн., сплачені за квитанцією № 0.0..1 від 12.04.2021 (а.с. 4).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою" від 01.04.2021 № 18-3757/16-21-СГ.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Герасима Кондратьєва, 25, м. Суми, 40021, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_2 ) від 01.03.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2.00 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Катеринівської сільської ради Лебединського району Сумської області та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 908 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Г.Кондратьєва, 25, м. Суми, 40021, ).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Б. Діска