Справа № 360/791/21
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2021-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

11 травня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/791/21

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шембелян В.С.,

за участю секретаря судового засідання Пономарьової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом адвоката Жердєва Сергія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов адвоката Жердєва Сергія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 (далі представник позивача, позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі відповідач), в якому позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.66-67), просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо затримки виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення та додаткової доплати до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в умовах карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоУ-2, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID -19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни»;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати при звільненні грошового забезпечення та додаткової доплати до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в умовах карантину, за період з 02.07.2021 по 20.08.2021 включно в сумі 23560,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до витягу з наказу ГУНП в Луганській області від 23.06.2020 № 654 о/с «По особовому складу», позивача, старшого лейтенанта поліції, слідчого відділення Сєвєродонецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області звільнено зі служби в поліції за ст. 77 ч. 1 п. 7 (за власним бажанням), з 02.07.2020.

Фактичний розрахунок та виплата позивачу залишку грошового забезпечення у розмірі 3055,48 грн, була проведена лише 14.07.2020. Отже відповідач повинен виплатити на користь позивача середній заробіток за період з 02.07.2020 по 13.07.2020 включно (тобто за затримку виплати 12 календарних днів).

Згідно з довідкою про доходи, що видана Управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Луганській області № 126/111/22-2021 від 08.02.2021, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 471,20 грн. Відповідно, сума середнього заробітку за весь час (з 02.07.2020 по 13.07.2020 включно, тобто за 12 календарних днів) затримки розрахунку при звільненні складає: 471,20 грн х 12 к.д. = 5654,40 грн, яка підлягає стягненню з ГУНП в Луганській області на користь позивача.

Фактичний розрахунок та виплата позивачу додаткової доплати за роботу в умовах карантину, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020, у розмірі 28,07 грн, була проведена лише 21.08.2020.

Таким чином, позивач вважає, що відповідач повинен виплатити на користь позивача середній заробіток за період з 14.07.2020 по 20.08.2020 включно (тобто за 38 календарних днів). Середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 471,20 грн (відповідно до вищевказаної довідки). Відповідно, сума середнього заробітку за час (з 14.07.2020 по 20.08.2020 включно, тобто за 38 календарних днів) затримки розрахунку при звільненні складає: 471,20 грн х 38 к.д. = 17905,60 грн, яка підлягає стягненню з ГУНП в Луганській області. Виходячи з вищевикладеного, відповідач повинен сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку на загальну суму: 5654,40 грн + 17905,60 грн = 23560,00 грн.

Ухвалою суду від 24.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 28-29).

Ухвалою суду від 01.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 75).

11.03.2021 через канцелярію суду відповідачем наданий відзив на позовну заяву, в якому він заперечував проти задоволення позову з наступних підстав (а.с. 35-43).

Відповідно до платіжного доручення № 3177 від 13.07.2020 та списку № 316 з ОСОБА_1 було здійснено остаточний розрахунок при звільненні на загальну суму 3055, 48 грн. Платіжним дорученням № 3018 від 21.08.2020 та відповідно до списку № 406 ОСОБА_1 було сплачено додаткову доплату до грошового забезпечення за роботу в період карантину пропорційно відпрацьованому часу у таких умовах; на загальну суму - 28,07 грн.

Відповідач зазначає, що остаточний розрахунок при звільненні з позивачем відбувся у липні 2020 року та остаточний розрахунок за роботу у період карантину з позивачем проведено у серпні 2020 року.

Додаткова доплата до грошового забезпечення поліцейським Національної поліції, передбачена Постановою № 375, не входить до переліку складових грошового забезпечення, встановлених Постановою № 988 та відповідно наказом № 2601 Додаткова доплата до грошового забезпечення поліцейським Національної поліції, передбачена постановою № 375, є окремою виплатою на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України, та протягом 30 днів з дня його відміни.

Відповідач зазначає, що ОСОБА_1 після виплати одноразової грошової допомоги при звільненні безпосередньо до роботодавця (ГУНП в Луганській області) та до суду з питань щодо отримання зазначеної доплати не звертався. Тобто позивач погодився зі вказаними нарахуваннями (остаточний розрахунок при звільненні було проведено 13.07.2020 та остаточний розрахунок за роботу в умовах карантину з позивачем проведено 21.08.2020).

Відповідач вважає, що позивачем був пропущений строк звернення до суду з позовною заявою, оскільки виплата грошового забезпечення пропорційна відпрацьованому часу в умовах карантину не є складовою грошового забезпечення позивача.

16.03.2021 через канцелярію суду позивач надав відповідь на відзив, в якій останній наполягав на задоволенні позовних вимог з викладенням відповідних доводів (а.с. 53-58).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 26.06.2015 Сєвєродонецьким МВ УДВС України у Луганській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с.8-10).

Відповідно до витягу з наказу ГУНП в Луганській області від 23.06.2020 № 654 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0108759), слідчого відділення Сєвєродонецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області звільнено зі служби в поліції за ст. 77 ч. 1 п. 7 (за власним бажанням), з 02.07.2020. (а.с.11).

На адвокатський запит відповідачем надана відповідь від 08.02.2021 №2051/111/22-2021, в якій зазначено, що у списках, наданих Сєвєродонецьким ВП, за березень, квітень, травень та червень ОСОБА_1 відсутній. Також зазначено, що на підставі наданих за липень 2020 року вказаних списків за період з 01.07.2020 по 02.07.2020 ОСОБА_1 нарахована доплата за роботу в умовах карантину у розмірі 50% у сумі 28,50 та сплачена при надходженні адресного фінансування на зазначені цілі на його особистий картковий рахунок 21.08.2020, що підтверджується платіжним дорученням № 3918 від 21.08.2020 та списком № 406 (а.с.17).

Платіжним дорученням від 21.08.2020 № 3918 підтверджено факт одержання банком 21.08.2020 від ГУ НП в Луганській області перерахованих коштів на доплату поліцейським на період дії карантину з метою запобігання хвороби COVID-19 за липень 2020 року на к/р, згідно списку № 406, 408 від 21.08.2020 у сумі 5986779,36 грн на доплату поліцейським на період дії карантину (а.с. 49).

Згідно з витягом зі Списку № 406 зарахована на картковий рахунок ОСОБА_1 додаткова допомога до грошового забезпечення із запобігання поширення COVID-19 у сумі 28,07 грн (а.с. 20).

Платіжним дорученням № 3177 від 13.07.2020 підтверджено факт одержання банком 13.07.2020 від ГУНП в Луганській області перерахованих коштів на остаточний розрахунок при звільненні за липень 2020 року за списком № 316 (а.с. 46).

Відповідно довитягу зі Списку №316 зараховано на картковий рахунок ОСОБА_1 суму остаточний розрахунок за липень 2020 рік у сумі 3055,48 грн (а.с. 19).

Довідкою Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Луганській області від 08.02.2021 № 127/111/22-2021 підтверджено, що заборгованість з нарахованих сум при звільненні в розмірі 3055,42 грн віплачена позивачу 14.07.2020 (а.с. 21).

Суми доплати відповідно до КМУ від 29.04.2020 № 375 ОСОБА_1 були нараховані у липні 2020 року в розмірі 28,07 грн за період з березня 2020 року по липень 2020 року, що підтверджується довідкою-розрахунком від 08.02.2021 № 128/111/22-2021 (а.с. 22).

Відповідно до довідки про доходи Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Луганській області від 08.02.2021 № 126/111/22-2021 у травні 2020 року позивачу нараховано заробітну плату у розмірі 13958,69 грн, кількість робочих днів згідно з графіком роботи 31 та фактична кількість відпрацьованих робочих днів 31, у червні 2020 року нараховано заробітну плату у розмірі 14784,44 грн, кількість робочих днів згідно з графіком роботи 30 та фактична кількість відпрацьованих робочих днів 30. Разом за два місяці, що передували звільненню, позивачем фактично відпрацьовано 61 день, загальна сума доходу за 2 вказані місяці 28743,13 грн. Середньоденна заробітна плата складає 471,20 грн (а.с.23).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам, якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII Про Національну поліцію, який набрав чинності 07.11.2015.

Порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення поліцейських врегульовано Постановою № 988 та наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799, який набрав чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з дня набрання чинності Законом України Про Національну поліцію.

Зазначені правові норми є нормами спеціального законодавства і підлягають застосуванню при визначенні структури, порядку та умов грошового забезпечення поліцейських та у випадку виникнення спорів з цього приводу.

Пунктом 1 Постанови № 988 установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 3 Порядку № 260 закріплено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Зазначеними нормативними актами не врегульовані питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні поліцейських (зокрема, затримку виплати як грошового забезпечення, так і затримку виплати коштів за період вимушеного прогулу на виконання рішення суду, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану відпустку, винагороди за участь в антитерористичній операції - які не є складовими заробітної плати (грошового забезпечення).

Отже, спірні правовідносини регулюються загальними нормами трудового законодавства, що викладені в Кодексі законів про працю України.

Згідно з частиною першою статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з приписами статті 1 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР Про оплату праці (далі Закон № 108/95-ВР, в редакції, чинній на час звільнення позивача зі служби) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців (частина перша статті 2 Закону № 108/95-ВР).

Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій (частина друга статті 2 Закону № 108/95-ВР).

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми (частина третя статті 2 Закону № 108/95-ВР).

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; в разі невиконання такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

Згідно з пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Пунктом 1 Постанови № 375 від 29 квітня 2020 року «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) (пункт 2 Постанови № 375).

Згідно з пунктом 4 Постанови № 375 перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику. Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

Відповідно до пункту 5 Постанови № 375 доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

На виконання пункту 4 Постанови № 375 Міністерством внутрішніх справ України видано наказ від 03 червня 2020 року № 431 «Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину» (а.с.46,78), яким визначено керівникам, зокрема, Національної поліції України забезпечити встановлення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, додаткової доплати у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах (пункт 1); виплату додаткової доплати здійснювати поліцейським, які перебувають відповідно на штатних посадах в органах (підрозділах) Національної поліції України (пункт 2); нарахування додаткової доплати здійснювати у відсотковому співвідношенні до заробітної плати (грошового забезпечення) з розрахунку всіх складових, у тому числі премії, за винятком виплат, що носять одноразовий та компенсаційний характер (пункт 3); персональний перелік осіб, яким установлюється додаткова доплата, визначається керівником відповідного органу, закладу, зазначених у пункті 1 цього наказу (пункт 4).

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 червня 2020 року № 485 «Про виділення коштів для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я» затверджено Порядок використання коштів, виділених для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я (далі Порядок № 485).

Таким чином, суми додаткової доплати до грошового забезпечеення позивача нараховуються за особливості виконання службових завдання в період карантину, нараховуються установою, в якій проходив службу позивач, отже мали бути сплачені йому разом з іншими виплатами, в день звільнення. Відповідач своїми довідками підтвердив той факт, що в день звільнення не було здійснено остаточного розрахунку з позивачем, остання, належна йому сума була виплачена 21.08.2020, що є підставою для нарахування середнього заробітку за період з 03.07.2020 по 21.08.2020 відповідно до вимог ст.ст. 116, 117 КЗпП України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок № 100).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Абзацами першим, третім пункту 3 Порядку № 100 врегульовано, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (абзац перший пункту 8 Порядку № 100).

Згідно з пунктом 9 розділу І Загальні положення Порядку № 260 при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

При прийнятті на службу до Національної поліції грошове забезпечення поліцейським нараховується з дня призначення на посаду. Уразі звільнення зі служби грошове забезпечення поліцейським виплачується по день їх звільнення зі служби в поліції включно (пункт 15 розділу І Загальні положення Порядку № 260).

Відповідно до пункту 23 розділу І Загальні положення Порядку № 260 поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення. При цьому до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні не включається винагорода за безпосередню участь у воєнних конфліктах, антитерористичних операціях та інших заходах в умовах особливого періоду. Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Поліцейським, які відповідно до законодавства України мають право на відпустку зі збереженням грошового забезпечення, виплата грошового забезпечення здійснюється в розмірі, що вони одержували на день вибуття у відпустку, з розрахунку посадового окладу, установленого за основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії за поточний місяць (абзац перший пункту 8 розділу III Окремі питання виплати грошового забезпечення Порядку № 260).

За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення (абзаци сьомий, восьмий пункту 8 розділу III Окремі питання виплати грошового забезпечення Порядку № 260).

З системного аналізу вищенаведених норм Порядку № 100 та Порядку № 260 можна дійти висновку, що згідно з чинним законодавством нарахування середнього грошового забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні поліцейським проводиться шляхом множення середньоденного грошового забезпечення на число календарних днів, які мають бути оплачені за середнім грошовим забезпеченням. Середньоденне грошове забезпечення поліцейського обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують звільненню, та визначається діленням грошового забезпечення за фактично відпрацьовані протягом цих двох місяців календарні дні на число календарних днів за цей період. Нарахування середнього грошового забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні поліцейським здійснюється з розрахунку посадового окладу, установленого за основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії за останні 2 календарні місяці роботи перед звільненням. При цьому, до розрахунку не включається винагорода за безпосередню участь у воєнних конфліктах, антитерористичних операціях та інших заходах в умовах особливого періоду.

Згідно з довідкою про грошове забезпечення Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Луганській області від 08.02.2021 № 126/111/22-2021 (а.с.23) грошове забезпечення позивача, з якого обчислюється середньоденне грошове забезпечення поліцейського, за останні 2 календарні місяці роботи, що передують звільненню, складає: за травень 2020 року 13958,69 грн; за червень 2020 року 14784,44 грн, разом 28743,13 грн. За травень та червень 2020 року позивачем відпрацьовано 61 календарні дні (за травень 2020 року 31 календарний день, за червень 2020 року 30 календарний день). Середньоденне грошове забезпечення позивача складає: 28743,13 грн : 61 календарних дні = 471,20 грн (а.с. 23).

День звільнення позивача 02.07.2020 вважається останнім днем служби. Період нарахування середнього грошового забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні складає з 03.07.2020 по 21.08.2020 та становить 50 календарних днів.

Отже, середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.07.2020 по 21.08.2020, яке належить стягнути на користь позивача, складає: 485,45 грн х 50 календарних днів = 23560 грн.

Верховним Судом у постановах у справах № 821/1083/17, № 761/9584/15-ц, з огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, зроблено висновок, що суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України.

Враховуючи зазначені вимоги співмірності, розмір сум, виплата яких була затримана позивачем, строк такої затримки, які є незачними, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача розміром сум, виплата яких фактично була затримана 3055,48 грн + 28,07 грн = 3083,55 грн (а.с. 15-16).

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вони не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж та підстав заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з обранням належного способу захисту порушених прав позивача.

Суд дійшов висновку, що строк звернення до суду позивачем не пропущено, оскільки про порушення своїх прав він дізнався у зв`язку з отриманням відповіді на адвокатський запит від 08.02.2021 №205/111/22-2021 (а.с.17), а позов подано 19.02.2021.

Питання про судові витрати не вирішується у зв`язку з їх відсутністю, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Уточнені вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо нездійснення остаточного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 в період з 03 липня 2021 року по 20 серпня 2021 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області (93406, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Вілєсова, будинок 1, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ) середнє грошове забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненн за період з 03 липня 2021 року по 20 серпня 2021 року в сумі 3083,55 грн грн (три тисячі вісімдесят три гривні п`ятдесят п`ять копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21 травня 2021 року.

Суддя В.С. Шембелян