Справа № 755/19386/20
Суддя: Чех Н. А.
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

за участі секретаря судового засідання - Кузьменко А.М.,

учасники справи:

представник позивача - Гнатюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

установив:

Позивач звернувся до суду із позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АС № від 18.11.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що згідно наведеної постанови ним порушено правила зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів у режимі фотозйомки, передбачене п. 15.9 г Правил дорожнього руху - транспортний засіб зупинено ближче 10 метрів від пішохідного переходу, та накладено штраф в розмірі 510,00 грн. Вказаний транспортний засіб відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу дійсно належить позивачу, однак відповідно до ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 19.04.2018 слідчим суддею винесено ухвалу в рамках кримінального провадження № 0003027 від 03.04.2018, якою на автомобіль, марки «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, накладено арешт та зазначений автомобіль передано на відповідальне зберігання ОСОБА_2 . 14.05.2018 слідчим суддею Дарницького районного суду м. Києва в рамках того ж кримінального провадження винесено ухвалу про обшук території приватного будинку, належного на праві власності ОСОБА_1 , за результатами проведеного якого 16.05.2018 автомобіль та технічний паспорт були вилучені у позивача та у подальшому передані на відповідальне зберігання ОСОБА_2 . Тобто, з 16.05.2018 зазначений належний ОСОБА_1 автомобіль перебуває у володінні ОСОБА_2 , який ним користується, а позивач зазначеним автомобілем не користується, а отже здійснювати на ньому порушення правил дорожнього руху не може.

В судовому засіданні представник позивача підтримав обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача до суду не з`явився, надіслав відзив на позовну заяву, де просив відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов до наступного.

Даний позов подано до Дніпровського районного суду м. Києва 18.12.2020 року.

21.12.2020 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Ухвалою від 24.12.2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд у спрощеному позовному провадженні.

29.03.2021 року за клопотання представника позивача здійснено заміну відповідача на належного.

20.05.2021 року надійшов відзив на позовну заяву.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником автомобіля «Auda Q7», державний номерний знак НОМЕР_1 .

18.11.2020 року головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Оболонського районного управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Іжаковським В.Й. складено постанову серії АС № , якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. Згідно даної постанови 18.11.2020 року о 12.06 годині на вулиці Лейпцизька, 14 в м. Києві, транспортний засіб марки «Auda Q7», державний номерний знак НОМЕР_1 , зупинено ближче 10 м від пішохідного переходу, чим порушено п. 15.9 г Правил дорожнього руху. Застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту», а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як установлено в суді на ОСОБА_1 складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху - зупинка транспортного засобу ближче ніж на 10 метрів від пішохідного переходу - п. 15.9 г Правил дорожнього руху.

Стаття 21 Конституції України визначає, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Згідно статті 22 конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

По даній справі позивач посилається на те, що він транспортним засобом керував, оскільки автомобіль був у нього вилучений та переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_2 , який ним користується.

Згідно п. 15.1 Правил дорожнього руху зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Відповідно до п. 15.2 Правил дорожнього руху за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Пунктом 15.9 г Правил дорожнього руху (дорожні знаки) визначено, що зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків.

Відповідно до статті 1 Кодексу про адміністративні правопорушення завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно статті 8 особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до статті 9 адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14-1 КУпАП визначено, що до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

За наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На період з`ясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення.

Згідно статті 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Частиною 3 статті 122 передбачена адміністративна відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Стаття 245 Кодексу про адміністративні правопорушення визначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 247 провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Згідно із ч. 1 ст. 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Дійсно, транспортний засіб - автомобіль, марки «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 09.07.2014 року Центром ДАІ 8001, належить позивачу, ОСОБА_1 .

Однак, 14.05.2018 року слідчим суддею Дарницького районного суду м. Києва в рамках кримінального провадження № 0003027 від 03.04.2018 року винесено ухвалу по справі № 753/8629/18 про обшук території приватного будинку, належного на праві власності ОСОБА_1 , який знаходиться в АДРЕСА_1 , та повернення на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_2 свідоцтва про реєстрацію на автомобіль марки «Audi Q7», 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузову НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіль марки «Audi Q7», 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузову НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_1 , ключі від нього та документи щодо купівлі продажу даного автомобіля.

Вказаною ухвалою також установлено, що відповідно до ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 19.04.2018 року (справа № 753/7032/18) слідчим суддею Дарницького районного суду м. Києва винесено ухвалу в рамках кримінального провадження № 0003027 від 03.04.2018 року, згідно якої на автомобіль, марки «Audi Q7», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску накладено арешт, та зазначений автомобіль передано на відповідальне зберігання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За результатами проведеного обшуку 16.05.2018 року автомобіль марки «Audi Q7», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску та технічний паспорт були вилучені у ОСОБА_1 , та в подальшому передані на відповідальне зберігання ОСОБА_2 , що підтверджується протоколом обшуку.

Таким чином, в суді встановлено, що з 16.05.2018 року зазначеним автомобілем ОСОБА_1 не міг користуватися, оскільки він перебував у володінні ОСОБА_2 , що у свою чергу виключає можливість здійснення позивачем порушення правил дорожнього руху.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 12 січня 2021 року по справі № 753/22248/20, що постановлена в рамках кримінального провадження № 0003027 від 03.04.2018 року, скасовано арешт накладений на майно, яке належить на прав власності ОСОБА_1 , а саме на транспортний засіб «Audi Q7», 2008 року випуску, чорного кольору, VIN-код НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що уповноваженою посадовою особою Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відносно позивача було неправомірно складено постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, адже фактично автомобіль передано слідчими органами на відповідальне зберігання іншій особі - ОСОБА_2 , і жодним чином не міг перебувати у користуванні позивача в період винесення оскаржуваної постанови, що дає підстави для її скасування та закриття справи.

Заперечення сторони відповідача судом не приймаються до уваги, оскільки вони є необґрунтованими та суперечать матеріалам справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 286 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 18 листопада 2020 року, серія Ас № , винесену головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Оболонського районного управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Іжаковським Василем Йосиповичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., та закрити справу.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 04.06.2021 року.

Суддя: