Справа № 160/3506/21
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2021 року Справа № 160/3506/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, третя особа - комунальне некомерційне підприємство Міська клінічна лікарня №6 Дніпровської міської ради про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
10 березня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, третя особа - комунальне некомерційне підприємство Міська клінічна лікарня №6 Дніпровської міської ради, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною відмову Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в фінансуванні нарахованого матеріального забезпечення;
- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області здійснити фінансування матеріального забезпечення по листку непрацездатності НОМЕР_1 .
Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідно до пункту 3 та пункту 26 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою КМУ від 26.09.2001 № 1266 застрахована особа найманий працівник позивач має право на отримання допомоги по вагітності та пологах у сумі 286 363,98 грн. Відмова відповідача у виплаті такої допомоги є безпідставною та протиправною, оскільки позивач не відмовлялася та не перешкоджала у проведенні перевірки листка непрацездатності, не подавала до Фонду недостовірних відомостей, відповідач не виявив фактів або порушення порядку використання страхувальником страхових коштів Фонду.
У відповідності до вимог ст. 165 КАС України пояснення від третьої особи - комунального некомерційного підприємства Міська клінічна лікарня №6 Дніпровської міської ради щодо позову або відзиву до суду не надходило.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2021 року зазначена вище справа розподілена та 11.03.2021 року передана судді Пруднику С.В.
15.03.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи. Зобов`язано Дніпровське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Дніпропетровській області надати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду у строк до 01.04 2021 року: обґрунтовані відповідні пояснення щодо нездійснення фінансування матеріального забезпечення по листку непрацездатності АДЮ № 340429 ОСОБА_2 . Зобов`язано комунальне некомерційне підприємство Міська клінічна лікарня №6 Дніпровської міської ради надати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду у строк до 01.04.2021 року: засвідчену належним чином у відповідності до вимог ст. 94 КАС України копію листка непрацездатності ОСОБА_2 (Серія НОМЕР_1 ). Судом попереджено Дніпровське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Дніпропетровській області та комунальне некомерційне підприємство Міська клінічна лікарня №6 Дніпровської міської ради про можливість застосування судом заходів процесуального примусу, зокрема накладення штрафу та винесення окремої ухвали у разі невиконання вимог даної ухвали суду. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача комунальне некомерційне підприємство Міська клінічна лікарня №6 Дніпровської міської ради.
05.04.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду клопотання Дніпровського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Дніпропетровській області про заміну неналежного відповідача задоволено. Замінено первинного відповідача Дніпровське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на належного відповідача - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.
Копії роздруківок із сайту про взяття позивача на облік як платника податків, як платника єдиного внеску та про перебування на спрощеній системі оподаткування наявні в матеріалах справи.
У позові ФОП ОСОБА_1 зазначила, що остання здійснюючи фінансово - господарську діяльність, своєчасно та у повному обсязі сплачувала податки та збори, подавала встановлену законом звітність. Позивач не має податкового боргу, що підтверджується, витягом «З інформаційної системи органів ДПС щодо стану розрахунків платника з бюджетом та цільовими фондами», виданою органом ДФС від 02.03.2021, яка отримана через електронний сервіс ДФС «Електронний кабінет платника податків»
14.01.2021 року застрахована особа найманий працівник позивача ОСОБА_2 отримала в КНП «Міська клінічна лікарня № 6» ДМР листок непрацездатності серія НОМЕР_1 за страховим випадком, який виник по причині непрацездатності: «вагітність та пологи» строком на 126 днів, відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 23.07.1999 №1105.
З дня, зазначеного у листку непрацездатності, тобто, із 14.01.2021 найманий працівник ОСОБА_2 знаходилася у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, і саме з цього дня у неї виникає страховий випадок і право на одержання допомоги по вагітності та пологах відповідно до норм чинного законодавства України.
Позивач у позові стверджує, що перед настанням страхового випадку застрахована особа ОСОБА_2 має страховий стаж повних 12 місяців, що підтверджено довідкою Пенсійного фонду України «Індивідуальними відомостями про застраховану особу» додаток ОК-7.
Страховий випадок розпочався 14.01.2021, у розрахунковому періоді два місяця грудень 2020 року та січень 2021 року. ОСОБА_2 прийнята на роботу 21.12.2020 наказ №4 від 20.12.2020, повідомлення про прийом на роботу до органів ДФС надіслано 20.12.2020 та прийнято органами ДФС 20.12.2020 квитанція про прийом №51152627.
Відповідно до п.1 статті 7 «База нарахування єдиного внеску» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464 від 08.07.2010, позивач сплатив ЄСВ 22%, на всю суму нарахованої застрахованій особі заробітної плати, що визначена відповідно до Закону України "Про оплату праці" від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР.
Позивач відповідно до вимог пунктів 1.1, 1.2, 1.4 Постанови № 13 «Про затвердження Положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності» від 19.07.2018 року, є уповноваженим із соціального страхування та виконує функції, покладені на нього.
Позивачем було здійснено розрахунок допомоги по вагітності та пологах і нараховане матеріальне забезпечення у сумі 286 363,98 грн. із нижченаведеного розрахунку:
Середня заробітна плата (дохід) було обчислено шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період ( грудень 2020) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок та/або страхові внески), на кількість календарних днів перебування у трудових відносинах (11 днів).
Як убачається із матеріалів справи, уперше, тобто 22.01.2021 до Дніпровського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) в електронному вигляді надійшла заява - розрахунок на отримання фінансування для виплати допомоги по вагітності та пологах застрахованій особі ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_3 від 21.01.2021 в сумі 286363,64 грн.
Після здійснення перевірки інформації, наведеної у вказаній заяві-розрахунку, відповідно до умов пункту 8 Порядку фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та окремих виплат потерпілим на виробництві за рахунок коштів Фонду соціального страхування України, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 №12 Дніпровським відділенням було повернуто заяву-розрахунок ФОП ОСОБА_1 . При цьому в квитанції №3 було зазначено про виявлену помилку, а саме: «Невірно проведений розрахунок. Рекомендації щодо надання заявки надіслані позивачу за юридичною адресою листом від 28.01.2021 №31.1-06/466», та надісланий вказаний лист на адресу страхувальника з відповідними рекомендаціями щодо усунення помилки в розрахунку допомоги.
Вдруге, 04.02.2021 від ФОП ОСОБА_1 . Дніпровським відділенням отримано в електронному вигляді заяву-розрахунок від 03.02.2021 в сумі 286363,98 грн. Одночасно з наданням заяви-розрахунку на електронну адресу Дніпровського відділення був надісланий лист з копіями окремих документів, що мають відношення до призначення, розрахунку та виплати допомоги по вагітності та пологах.
Копії вищезазначених листів Дніпровського відділення були надані позивачем разом з позовом та містяться в матеріалах справи.
Втретє, 15.02.2021 до Дніпровського відділення від ФОП ОСОБА_1 в електронному вигляді надійшла заява-розрахунок, яка була прийнята Дніпровським відділенням 17.02.2021 року, що підтверджується скріншотом електронних з квитанцій по обробці заяви-розрахунку, де зазначено статус заяви «ПРИЙНЯТО» 17.02.2021 о 15 год. 37 хв.35 сек.
Як зазначив відповідач у відзиві на позовну заяву так і в доповненнях на щодо відзиву на позовну заяву, Дніпровське відділення двічі повертало ФОП ОСОБА_1 на доопрацювання заяву-розрахунок, як не прийняту, але не відмовляло їй у фінансуванні заяви-розрахунку. Жодного документу про відмову у фінансуванні заяви-розрахунку ФОП ОСОБА_1 не надавалось. В межах визначених Законом №1105 повноважень відповідачем проведено аналіз наданих документів, який вказував на можливу наявність зловживання (шахрайських дій) з боку ФОП ОСОБА_1 з метою отримання за рахунок коштів Фонду допомога по вагітності та пологах для застрахованої особи ОСОБА_2 в наближено до максимально допустимих розмірах. Керуючись пунктом 6 частини 1 статті 9, пунктом 3 частини 1, пунктом 3 частини 2 статті 10 Закону № 1105, для підтвердження/спростування можливого зловживання, Дніпровським відділенням були направлені запити до компетентних органів (копії - додаються) та здійснені заходи щодо проведення перевірки обґрунтованості видачі листка непрацездатності застрахованій особі ОСОБА_2 . Враховуючи те, що на дату фінансування остаточної відповіді від компетентних органів не надходили, кошти по заяві-розрахунку профінансовані із розрахунку мінімальної заробітної плати, встановленої на час настання страхового випадку з врахуванням умов пункту 2 статті 26 Закону №1105.
Тож, як стверджує відповідач, після здійснення перевірки інформації, наведеної у вказаній заяві-розрахунку, відповідно до умов пункту 8 «Порядку фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та окремих виплат потерпілим на виробництві за рахунок коштів Фонду соціального страхування України», затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України 19.07.2018 №12 Дніпровським відділенням 17.02.2021 року прийнято заяву-розрахунок за №005200.
Судом встановлено, що після отримання фінансування Дніпровським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Дніпропетровській області профінансовано заяву-розрахунок ФОП ОСОБА_1 від 17.02.2021 №005200. Кошти перераховані на рахунок позивача платіжним дорученням №8859 від 30.03.2021 року у сумі 24 835,86 грн., що підтверджено копією платіжного доручення.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, позивач звернулася з даним позовом до суду.
Щодо вирішення справи по суті, суд вказує наступне.
Зазначені правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 23.07.1999 №1105, Порядком обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою КМУ від 26.09.2001 № 1266, а також іншими законами та підзаконними нормативно - правовими актами.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно із статтею 17 Закону України «Про відпустки» № 504/96 на підставі медичного висновку жінкам надається оплачувана відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами тривалістю:
1) до пологів - 70 календарних днів;
2) після пологів - 56 календарних днів (70 календарних днів - у разі народження двох і більше дітей та у разі ускладнення пологів), починаючи з дня пологів.
Як зазначено вище, позивачем було здійснено розрахунок допомоги по вагітності та пологах і нараховане матеріальне забезпечення у сумі 286 363,98 грн., яке складається із наступного:
Позивач вважає, що, оскільки ОСОБА_2 перебувала з роботодавцем у трудових відносинах менше 12 календарних місяців (неповний грудень 2020 року), то розрахунковий період має визначатися у відповідності до пункту 26 Порядку № 1266 за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа).
Разом з тим, суд не погоджується з зазначеними твердженнями позивача з огляду на наступне.
Статтею 19 Закону № 1105-XIV визначено, що право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до частини 1 статті 20 Закону № 1105-XIV за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг: 1) допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною); 2) допомога по вагітності та пологах; 3) допомога на поховання (крім поховання пенсіонерів, безробітних та осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві); 4) оплата лікування в реабілітаційних відділеннях санаторно-курортного закладу після перенесених захворювань і травм.
В силу положень пункту 1 частини 1 статті 22 Закону № 1105-XIV допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків, зокрема, тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві.
Згідно із частиною 2 статті 22 Закону № 1105-XIV допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством.
Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Таким чином допомога по тимчасовій непрацездатності є одним із видів матеріального забезпечення та соціальних послуг за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності.
Частиною 3 статті 30 Закону № 1105-XIV передбачено, що рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб).
За змістом положень статті 33 Закону № 1105-XIV при обчисленні середньої заробітної плати (доходу) для забезпечення допомогою по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах враховуються всі види заробітної плати (доходу) в межах граничної суми місячної заробітної плати (доходу), на яку нараховуються страхові внески на страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.
Порядок обчислення середньої заробітної плати для надання допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 1266 сума страхових виплат застрахованій особі та оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця обчислюється шляхом множення суми денної виплати, розмір якої встановлюється у відсотках середньоденної заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) залежно від страхового стажу, якщо його наявність передбачена законодавством, на кількість календарних днів, що підлягають оплаті.
У свою чергу згідно із пунктом 3 Порядку № 1266 середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - єдиний внесок та/або страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов`язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати (далі - поважні причини).
Місяці розрахункового періоду (з першого до першого числа), в яких застрахована особа не працювала з поважних причин, виключаються з розрахункового періоду.
Особливості обчислення середньої заробітної плати для призначення допомоги по вагітності та пологах, допомоги по тимчасовій непрацездатності, а також оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця визначені пунктами 25 - 30 постанови КМУ № 1266.
Так, за змістом пункту 25 Порядку № 1266 розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є 12 календарних місяців перебування у трудових відносинах (з першого до першого числа) за останнім основним місцем роботи застрахованої особи, що передують місяцю, в якому настав страховий випадок; для осіб, у яких через деякий час погіршився стан здоров`я у зв`язку з раніше отриманим ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, - перед настанням тимчасової непрацездатності.
В силу приписів пункту 27 Порядку № 1266 у разі коли застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж календарний місяць за останнім основним місцем роботи, розрахунковий період визначається за фактично відпрацьований час (календарні дні) перед настанням страхового випадку.
Пунктом 32 Порядку № 1266 визначено, що середня заробітна плата для розрахунку допомоги по вагітності та пологах і допомоги по тимчасовій непрацездатності, оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця обчислюється роботодавцями на підставі відомостей, що включаються до звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що подаються до ДФС.
Аналіз наведених вище положень законодавства свідчить про те, що допомога по тимчасовій непрацездатності, яка виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності, розраховується відповідними комісіями (уповноваженим) із соціального страхування на підприємстві, виходячи із середньоденної заробітної плати працівника, яка обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування на кількість календарних днів зайнятості.
При цьому у разі коли застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж календарний місяць за останнім основним місцем роботи, розрахунковий період визначається за фактично відпрацьований час (календарні дні) перед настанням страхового випадку.
З урахуванням положень статті 33 Закону № 1105-ХІV, пункту 32 Порядку № 1266 середня заробітна плата для забезпечення допомогою по тимчасовій непрацездатності обчислюється роботодавцями на підставі відомостей, що включаються до звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що подаються до ДФС.
Матеріалами справи підтверджено, що на підставі листка непрацездатності серії АДЮ №340429, виданого КНП Міська клінічна лікарня №6 Дніпровської міської ради, з 14.01.2021 року по 19.05.2021 ОСОБА_2 надана відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами тривалістю 126 календарних днів.
Судом встановлено, що працівниця ОСОБА_2 до настання страхового випадку (тимчасової непрацездатності) перебувала у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 менше ніж календарний місяць за останнім основним місцем роботи, відтак розрахунковий період для обчислення середньоденної заробітної плати підлягав визначенню за фактично відпрацьований час (календарні дні) перед настанням страхового випадку.
Даний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі № 816/833/17.
Слід зауважити, що основним джерелом фінансування діяльності державних фондів соціального страхування виступає єдиний соціальний внесок (ЄСВ), запроваджений Законом України № 2464-УІ від 08.07.2010р. «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Єдиний внесок - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону №2464).
Згідно з Законом України від 24.12.2015 №909 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» єдиний внесок установлено на рівні 22% для всіх категорій платників єдиного внеску (крім інвалідів). Суми єдиного внеску, сплачені страхувальниками, зараховуються на позабюджетні рахунки, відкриті в територіальних органах Казначейства на ім`я територіальних органів ДФС.
Не пізніше наступного операційного дня Державною казначейською службою України на центральному рівні розмежовуються суми єдиного внеску відповідно до пропорцій розподілу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України залежно від видів страхування.
Постановою Кабінету Міністрів України №85 від 18.02.2016 передбачено пропорції розподілу між фондами соціального страхування залежно від категорії платників. Відповідно до цієї постанови суми єдиного внеску, які надходять від роботодавців, фізичних осіб-підприємців, у тому числі тих, які перебувають на спрощеній системі оподаткування, від осіб, які провадять незалежну професійну діяльність та від членів фермерського господарства, особистого селянського господарства, які уклали договори добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, розподіляються між Пенсійним фондом України та усіма фондами соціального страхування.
Частка розподілу суми ЄСВ на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності і загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності складає 9,5727%.
Таким чином, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за весь період роботи найманого працівника ОСОБА_2 (до настання страхового випадку - відпустки у зв`язку з вагітністю і пологами) сплачено ЄСВ із заробітної плати загальною сумою - 5500,00 грн., в т.ч. на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності і загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності - 526,50 грн.
Отже, частка ЄСВ, яка надійшла до Фонду соціального страхування України, із суми нарахованої ФОП ОСОБА_1 заробітної плати ОСОБА_2 , яка є базою для обчислення матеріального забезпечення за кошти Фонду, менша за суму допомоги по вагітності та пологах, яку бажає отримати ФОП ОСОБА_1 .
Так, відповідно до розрахунку профінансованої допомоги по вагітності та пологах за заявою-розрахунком ФОП ОСОБА_1 , допомога по вагітності та пологах по листку непрацездатності серії АДЮ №340429 застрахованої особи ОСОБА_2 проведена виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на момент настання страхового випадку:
6000 грн. мінімальна заробітна плата з 01.01.2021 року;
30,44 середньомісячна кількість календарних днів;
6000 грн./30,44 днів + 197,11 грн.;
197,11 грн. * 126 днів + 24 835,86 грн.
Враховуючи викладене, відповідачем забезпечено фінансування ФОП ОСОБА_1 для надання матеріального забезпечення найманому працівнику ОСОБА_2 , що підтверджено відповідними документами, наданими до матеріалів справи.
Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
З огляду на наведене, на думку суду, відповідачем правильно розраховано розмір допомоги по вагітності та пологах ОСОБА_2 на підставі листка непрацездатності Серія АДЮ №340429, тому позовна вимоги про визнання протиправної відмови Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Дніпропетровській області в фінансуванні нарахованого матеріального забезпечення задоволенню не підлягає.
Позовна вимога про зобов`язання відповідача здійснити фінансування матеріального забезпечення по листку непрацездатності АДЮ № 340429 також задоволенню не підлягає, оскільки є похідними від першої позовної вимоги, у задоволенні якої відмовлено.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
В даному випадку відповідач суб`єкт владних повноважень довів правомірність своїх дій, які відповідають критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.
Враховуючи відмову у задоволені позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, третя особа - комунальне некомерційне підприємство Міська клінічна лікарня №6 Дніпровської міської ради про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник