Справа № 160/8469/20
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2021 року Справа № 160/8469/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Вольф (Павелків) Тетяни Леонідівни, про визнання протиправними та скасування постанов,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про:
- визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф (Павелків) Тетяни Леонідівни (далі приватний виконавець Вольф (Павелків) Т.Л., відповідач) про відкриття виконавчого провадження №59930431 від 02.09.2019, відкритого на підставі виконавчого напису №2323 від 07.08.2019 про стягнення з позивача на користь Акціонерного товариства «Банк ФОРВАРД» заборгованості в розмірі 48'155грн.33коп.;
- визнання протиправною та скасування постанови відповідача про стягнення з боржника основної винагороди за виконавчим провадженням №59930431 від 09.09.2019, відкритого на підставі виконавчого напису №2323 від 07.08.2019 про стягнення з позивача на користь Акціонерного товариства «Банк ФОРВАРД» основну винагороду в розмірі 4'815грн.53коп.;
- визнання протиправною та скасування постанови відповідача про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 02.09.2019 по виконавчому провадженню №59930431, відкритого на підставі виконавчого напису №2323 від 07.08.2019 про стягнення з позивача на користь Акціонерного товариства «Банк ФОРВАРД» заборгованості в розмірі 54'970грн.86коп. (повна сума звернення стягнення).
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що оскаржувані постанови за виконавчим провадженням №59930431 прийняті відповідачем з порушенням вимог ч.2 ст.24 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки приватним виконавцем виконавчі документи прийняті до виконання не за місцем проживання, перебування боржника ОСОБА_1 .
У зв`язку з чим, позивач вважає оскаржувані постанови протиправними, незаконними та такими, що підлягають скасуванню.
Ухвалою суду позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою суду продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 31.05.2021, позивачу поновлено строк звернення до адміністративного суду, позов прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.
Від позивача надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримані у повному обсязі.
Відповідач про розгляд справи повідомлена належним чином, що підтверджується роздруківкою відправлень електронної кореспонденції суду та своїм правом на подання відзиву не скористалася.
В порядку ст.175 КАС України, суд вважає можливим вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорту та довідок Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маліновського 1», які долучено до матеріалів справи.
07.08.2019 приватним нотаріусом ІМНО Київської області Кондратюком В.С. винесено виконавчий напис №2323 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» (далі АТ «Банк Форвард») заборгованості у розмірі 48'155грн. 33коп.
Представник АТ «Банк Форвард» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. із заявою про примусове виконання зазначеного виконавчого напису.
Разом з тим, 02.09.2020 за вищевказаною заявою ТОВ «Вердикт Капітал», приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59930431 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса ІМНО Київської області Кондратюка В.С. №2323 від 02.09.2019.
Крім того, на підставі вищевказаного виконавчого напису відповідачем винесена постанова про стягнення з божника основної винагороди ВП №59930431 від 09.09.2019.
Вважаючи вказані постанови протиправними, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Частиною 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
За змістом приписів п.1 ч.2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Пунктом 4 ч.2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3, 6 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.
Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Інформація про приватних виконавців виконавчого округу та реквізити їхніх офісів розміщуються у всіх судах та в органах державної виконавчої служби, розташованих у межах відповідного виконавчого округу. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Приписами ч.2 ст.24 Закону Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Аналіз наведених норм законодавства дає підстави дійти висновку, що і Закон України «Про виконавче провадження» і Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження.
При цьому, відповідно до ч.3 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.
Отже, зі змісту наведеної норми вбачається, що у разі якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.
Згідно ч.4 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.
Частиною 5 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.
Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст.3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження»).
У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (ч.3 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження»).
Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження»).
У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника (ч.7 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження»).
За приписами ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.
За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.
Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.
Так, в ході розгляду справи, судом встановлено, що відповідач здійснює примусове виконання у виконавчому окрузі міста Києва.
Зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.09.2019 вбачається, що боржником у виконавчому провадженні №59930431 є фізична особа - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), яка зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Крім того, матеріалами справи підтверджено, що позивач проживає за адресою: АДРЕСА_4 .
Також, позивач стверджує, що працює у ТОВ «Охоронний холдинг Славутич», та її фактичне місце роботи знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 . Зазначене твердження відповідачем не спростовується.
Отже, місце проживання та місце роботи боржника не відносяться до виконавчого округу, на території якого відповідач здійснює діяльність та відомості щодо якої внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України, а виконавчі документи у виконавчому провадженні №59930431 прийняті до виконання відповідачем не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи.
Відповідач у своїх листах до позивача зазначає про правомірність винесених постанов, оскільки у відповідності до частини другої статті 24 Закону № 1404-VIII «Про виконавче провадження» позивач має майно у місті Києві.
Обґрунтовуючи правомірність постанови про відкриття виконавчого провадження №59930431, відповідач посилається на те, що у даному випадку виконавчий документ було прийнято не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, а за місцезнаходженням його майна - грошових коштів на картковому рахунку відкритому в ПАТ "ПУМБ", який розташований у м. Київ, що підпадає під виконавчий округ, на території якого відповідач здійснює свою діяльність.
Проте, суд не погоджується з такими твердженнями відповідача, з огляду на таке.
Судом не встановлено та матеріалами справи не підтверджено, що на картковому рахунку обліковуються грошові кошти, належні боржнику.
Крім того, матеріалами справи не підтверджена наявність у приватного виконавця на час відкриття виконавчого провадження інформація про знаходження коштів боржника на вказаному рахунку у банку.
Таким чином, наявність самого рахунку в банку, за відсутності на ньому коштів чи цінностей не породжує цивільні права та обов`язки. Сам рахунок без наявності на ньому коштів не може бути власністю громадянина, оскільки призначений для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів.
Отже, відповідачем безпідставно прийнято виконавчий документ до виконання.
Згідно із п.10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Відтак, у даному випадку приватний виконавець повинен був повернути виконавчий документ стягувачу у зв`язку із пред`явленням його не за місцем виконання, чого в даному випадку зроблено не було.
На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що вказані обставини не були перевірені та враховані відповідачем під час винесення оскаржуваних постанов, а відтак рішення приватного виконавця, винесені з порушенням норм чинного законодавства, не у спосіб та не в порядку, які встановлені Законом України «Про виконавче провадження», отже, оскаржувані постанови підлягають скасуванню.
При цьому, слід зазначити, що позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 02.09.2019 по виконавчому провадженню №59930431, наявність якої не підтверджується матеріалами справи.
У зв`язку з вищевикладеним вимога про визнання протиправною та скасування постанови відповідача про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 02.09.2019 по виконавчому провадженню №59930431, не підлягає задоволенню.
З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (ст.9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).
З огляду на встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
Висновки суду по предмету спору по даній адміністративній справі повністю відповідають висновкам Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 по справі №380/7750/20.
На підставі ч.3 ст.139 КАС України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.
При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 840грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією №25553015 від 24.02.2020 та у розмірі 1'681грн. 60коп., що підтверджується квитанцією №6026574 від 26.11.2020
Отже, оскільки дві позовні вимоги задоволено, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1'681грн. 60коп., згідно квитанції №6026574 від 26.11.2020, підлягає стягненню на корить позивача з відповідача.
Керуючись ст.ст.2, 9, 12, 47, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Приватного виконавця Вольф (Павелків) Тетяни Леонідівни про визнання протиправними та скасування постанов - задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф (Павелків) Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження №59930431 від 02.09.2019, відкритого на підставі виконавчого напису №2323 від 07.08.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк ФОРВАРД» заборгованості в розмірі 48'155грн.33коп.;
Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф (Павелків) Тетяни Леонідівни про стягнення з боржника основної винагороди за виконавчим провадженням №59930431 від 09.09.2019, відкритого на підставі виконавчого напису №2323 від 07.08.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк ФОРВАРД» основну винагороду в розмірі 4'815грн.53коп.;
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова