Справа № 640/15289/20
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Ганечко О. М.,

за участю секретаря Кірієнко Н. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі" до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування наказу від 03 лютого 2020 року №147, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2021,

В С Т А Н О В И Л А:

Акціонерне товариство "ДТЕК Донецькі електромережі" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків ДПС, в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ від 03 лютого 2020 року №147 "Про проведення документальної невиїзної перевірки "ДТЕК Донецькі електромережі".

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2021 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Доводи апелянта аналогічні викладеним у позовній заяві та стосуються того, що отриманий АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" письмовий запит контролюючого органу складено з порушенням вимог, викладених в абзацах 1, 2 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, а тому позивач був звільнений від обов`язку надавати відповідь на такий запит, що у свою чергу, свідчить про неправомірність наказу від 03 лютого 2020 року №147 "Про проведення документальної невиїзної перевірки "ДТЕК Донецькі електромережі".

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення питання, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до п. 1 ч.2 ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без представника відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Дніпропетровське управління ОВП ДПС на підставі підпунктів 16.1.5, 16.1.7 пункту 16.1 статті 16, підпункту 20.1.2 пункту 20.1 статті 20, пункту 1 абзацу 3 пункту 73.3 статті 73, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України направило на адресу АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" запит від 15 серпня 2018 року №34090/10/28-10-46-12-07 про надання пояснень та документального підтвердження причин не нарахування податкових зобов`язань з ПДВ на суми вартості залишків товарно - матеріальних цінностей, що знаходяться на тимчасово окупованій території та не використовуються за призначенням у господарський діяльності підприємства (за відсутності фактів нарахування податку на додану вартість при придбаванні матеріалів, позивачу запропоновано надати відповідні розшифровки, оборотно - сальдові відомості, записи бухгалтерського обліку в розрізі товарно - матеріальних цінностей, складський облік матеріалів).

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" отримало вказаний лист 21 серпня 2018 року, однак відповіді на нього не надало.

03 лютого 2020 року ОВП ДПС, на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, статті 79, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України, прийнято наказ №147 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо повноти та достовірності декларування ПДВ за березень 2017 року відносно залишків запасів, що знаходяться на тимчасово окупованій території та не використовується за призначенням в господарській діяльності підприємства.

04 лютого 2020 року ОВП ДПС направило на адресу АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" повідомлення №4/28-10-50-10 про проведення у період з 19 лютого 2020 року (тривалістю 3 робочих дні) документальної позапланової невиїзної перевірки.

Вважаючи оскаржуваний наказ протиправним, позивач звернувся з даним позовом до адміністративного суду.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що встановивши факт ненадання позивачем контролюючому органу запитуваних документів, відповідач мав право призначити документальну позапланову невиїзну перевірку АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" на підставі підпунктів 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та видати наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 03 лютого 2020 №147.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи та апеляційній скарзі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Положення пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначають обставини, за яких податковому органу надано право на проведення документальних позапланових перевірок.

Відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що підставою для проведення позапланової перевірки є ненадання або надання не у повному обсязі платником податків пояснень та документальних підтверджень протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту. В разі надсилання запиту, в якому містяться відомості про виявлення недостовірностей даних щодо відповідної декларації та невжиття особою дій щодо надання у встановленому порядку відповіді на вказаний запит, перевірка може бути призначена на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:

податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;

акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1245 "Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом" (далі по тексту - Порядок №1245), визначено перелік підстав для направлення суб`єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.

Запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують (пункт 10 Порядку №1245).

Так, запит від 15 серпня 2018 року №34090/10/28-10-46-12-07, направлений відповідачем на адресу позивача, містив вказівку на підставу для надіслання запиту відповідно до пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, із зазначенням інформації, яка це підтверджує. Запит містить опис інформації, що запитується, та орієнтовний перелік документів, що її підтверджують, період, за який слід надати документи, а також факти, які, на думку відповідача, свідчать про порушення позивачем податкового законодавства з ПДВ.

За наведених обставин, колегія суддів дослідивши зміст запиту, погоджується з тим, що запит про надання інформації від 15 серпня 2018 року №34090/10/28-10-46-12-07 відповідав вимогам пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, та містив посилання на фактичну і правову підстави направлення запиту, а саме, підпункти 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, а також обставини, встановлені за результатом аналізу податкової інформації, отриманої і опрацьованої відповідно до вимог Податкового кодексу України. Запит містив опис інформації, що запитується, та перелік документів, що її можуть підтверджувати, що вказує про наявність обов`язку Акціонерного товариство "ДТЕК Донецькі електромережі" надати запитувану інформацію, чого останнім зроблено не було.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач при винесенні оскаржуваного наказу діяв правомірно та згідно приписів частини другої статті 2 КАС України та Податкового кодексу України.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог, позаяк матеріалами справи підтверджуються факт невиконання позивачем обов`язку, передбаченого положеннями Податкового кодексу України щодо надання запитуваної інформації при дотриманні контролюючим органом вимог до складання такого запиту.

При цьому, інші доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, позаяк апеляційна скарга не містить суттєво інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у позовній заяві, з урахуванням яких, суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2021 у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі" до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування наказу від 03 лютого 2020 року № 147 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2021 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко

Повний текст постанови виготовлено 09.06.2021.