Справа № 160/5420/21
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2021 року Справа № 160/5420/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання "Дніпрошкіргалантерея" до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування наказу та рішень, -
09.04.2021 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання "Дніпрошкіргалантерея" - адвокат Гурський Віталій Степанович звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, в якому просить:
- визнати противоправними дії Головного Управління Дсржпродспоживслужби в Дніпропетровській області по проведенню перевірки на підставі наказу від 23.02.2021 року №578-110, проведеної у період часу з 26.02.2021 року по 04.03.2021 року, за наслідками якої складено акт перевірки характеристик продукції від 26.02.2021 року №000437;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 23.02.2021 року №578-ПО;
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №425 від 10.03.2021 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №426 від 10.03.2021 року.
Також позивач просить суд стягнути витрати на правничу допомогу.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 26.02.2021 року відповідачем було проведено фактично повторну перевірку позивача, про що складено акт перевірки характеристик продукції №000437 від 26.02.2021 року. 10.03.2021 року відповідачем було прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №425, в обґрунтування якого зазначено: «Введення в обіг одягу спеціального сигнального для захисту від загальних виробничих забруднень ТМ БГ/АМ в маркуванні якого неналежним чином зазначений відсотковий вміст волокон з якого він виготовлений а саме, не зазначено окремо відсоток бавовни та відсоток поліестеру. Зазначено тільки 100% полікотон, чим порушено вимоги п.5,11 Технічного регламенту №13 від 14.01.2009 року щодо назв текстильних волокон і маркування текстильних виробів. Обмежувальний захід: обмеження надання продукції на ринку: тимчасова заборона надання продукції на ринку шляхом тимчасової заборони надання продукції на ринку». 10.03.2021 року відповідачем було прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №426, в обґрунтування якого зазначено: «обмеження надання продукції на ринку шляхом приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами. Вжити заходи щодо приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами шляхом взаємодії з суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання продукції або в інший спосіб, що не суперечить законодавству. Обмежувальний захід: обмеження надання продукції на ринку шляхом приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами». Вважає такі дії відповідача протиправними, а оскаржувані рішення такими, що підлягають скасуванню. Враховуючи викладене, просить суду задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами з 14.05.2021 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
30.04.2021 на адресу суду від представника Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області надійшов письмовий відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що 22.02.2021 року за вих. № 15.1-10/3823 до Головного управління надійшло доручення директора Департаменту захисту споживачів Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, згідно якого, Головному управлінню необхідно повторно розглянути звернення гр. ОСОБА_1 , так як зазначено у дорученні, що дія Технічного регламенту № 13 розповсюджується на продукцію, яка саме є предметом перевірки. У зв`язку з чим, на підставі доручення Держпродспоживслужби від 22.02.2021 року за вих. № 15.1-10/3823, Головним управлінням підготовлено наказ про проведення позапланової перевірки від 25.02.2021 року № 578-ПО та направлення на проведення перевірки від 25.02.2021 року №582 ТОВ «Виробниче об`єднання «Дніпрошкіргалантерея». Результатом позапланової перевірки став акт перевірки характеристики продукції від 26.02.2020 року № 000437. Під час перевірки необхідно було встановити відповідність робочого одягу ТМ «SIZAM» вимогам Технічного регламенту № 13, щодо назв текстильних волокон та маркування текстильних виробів від 14.01.2009 року. Так, відповідно до пункту 34 додатку 3 Технічного регламенту № 13, текстильні вироби для захисту та безпеки, а саме: рятувальні пояси, парашути, рятувальні жилети, рятувальні жолоби, протипожежні пристрої, куленепробивні жилети та спеціальний захисний одяг (наприклад, для захисту від вогню, хімічних речовин тощо) відносяться до переліку текстильних виробів, під час маркування яких не зазначається відсотковий вміст текстильних волокон. Але, в вказаному переліку чітко не зазначено - одяг спеціальний сигнальний для захисту від загальних виробничих забруднень (до якого відноситься робочий костюм TM «SIZAM»), у зв`язку з чим, необхідно обов`язкове маркування виробу відповідно до вимог Технічного регламенту № 13, а саме з обов`язковим зазначенням відсоткового вмісту волокон (від найбільшого відсотку до найменшого), з яких виготовляються вироби, чим порушено вимоги п. п. 5, 11 Технічного регламенту № 13 від 14.01.2009 року, щодо назв текстильних волокон і маркування текстильних виробів. 04.03.2021 Головним управлінням складено протокол № 000437 про виявлене порушення, а саме введення в обіг одягу спеціального сигнального для захисту від загальних виробничих забруднень TM «SIZAM», в маркуванні якого неналежним чином зазначений відсотковий вміст волокон з якого він виготовлений, а саме не зазначено окремо відсоток бавовни та відсоток поліестеру (зазначено тільки 100% полікотон), чим порушено вимоги п. п. 5, 11 Технічного регламенту № 13 від 14.01.2009 року, щодо назв текстильних волокон і маркування текстильних виробів. На підставі вищевказаного, Головним управлінням прийняті оскаржувані рішення. Таким чином, на думку представника відповідача, є очевидним факт порушень позивачем вимог п. п. 5, 11 Технічного регламенту № 13 від 14.01.2009 року, щодо назв текстильних волокон і маркування текстильних виробів, а саме введення в обіг одягу спеціального сигнального для захисту від загальних виробничих забруднень TM «SIZAM», в маркуванні якого неналежним чином зазначений відсотковий вміст волокон з якого він виготовлений.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 року у задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання "Дніпрошкіргалантерея" - адвоката Гурського Віталія Степановича про забезпечення позову відмовлено.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Основаним видом економічної діяльності позивача є КВЕД 14.31 «Виробництво пінчішно-шкарпеткових виробів».
Предметом здійснення позапланової перевірки було дотримання вимог законодавства про державний ринковий нагляд, назви текстильних волокон і маркування текстильних виробів, що знаходяться в розповсюджувача/виробника за адресою АДРЕСА_1 .
За результатами позапланової перевірки проведеної у строк з 02.12.2020 року по 07.12.2020 року складено акт перевірки характеристики продукції від 07.12.2020 року №000420.
Порушень діючого законодавства з боку ТОВ «Виробниче об`єднання «Дніпрошкіргалантерея» не встановлено.
Однак, 22.02.2021 року за вих. № 15.1-10/3823 до Головного управління надійшло доручення директора Департаменту захисту споживачів Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, згідно якого, Головному управлінню необхідно повторно розглянути звернення гр. ОСОБА_1 , так як зазначено у дорученні, що дія Технічного регламенту № 13 розповсюджується на продукцію, яка саме є предметом перевірки.
У зв`язку з чим, на підставі доручення Держпродспоживслужби від 22.02.2021 року за вих. № 15.1-10/3823, Головним управлінням підготовлено наказ про проведення позапланової перевірки від 25.02.2021 року № 578-ПО та направлення на проведення перевірки від 25.02.2021 року №582 ТОВ «Виробниче об`єднання «Дніпрошкіргалантерея», у строк з 26.02.2021 року по 04.03.2021 року.
Під час перевірки необхідно було встановити відповідність робочого одягу ТМ «SIZAM» вимогам Технічного регламенту № 13, щодо назв текстильних волокон та маркування текстильних виробів від 14.01.2009 року.
За результатами позапланової перевірки, проведеної в період з 26.02.2021 року по 04.03.2021 року складено акт перевірки характеристики продукції від 26.02.2020 року №000437, яким встановлено, що відповідно до пункту 34 додатку 3 Технічного регламенту № 13, текстильні вироби для захисту та безпеки, а саме: рятувальні пояси, парашути, рятувальні жилети, рятувальні жолоби, протипожежні пристрої, куленепробивні жилети та спеціальний захисний одяг (наприклад, для захисту від вогню, хімічних речовин тощо) відносяться до переліку текстильних виробів, під час маркування яких не зазначається відсотковий вміст текстильних волокон. Але, в вказаному переліку чітко не зазначено - одяг спеціальний сигнальний для захисту від загальних виробничих забруднень (до якого відноситься робочий костюм TM «SIZAM»), у зв`язку з чим, необхідно обов`язкове маркування виробу відповідно до вимог Технічного регламенту № 13, а саме з обов`язковим зазначенням відсоткового вмісту волокон (від найбільшого відсотку до найменшого), з яких виготовляються вироби, чим порушено вимоги п. п. 5, 11 Технічного регламенту № 13 від 14.01.2009 року щодо назв текстильних волокон і маркування текстильних виробів.
З Актом від 26.02.2021 року № 000437 ознайомлено і вручено 05.03.2021 року примірник директору ТОВ «Виробниче об`єднання «Дніпрошкіргалантерея» ОСОБА_2
04.03.2021 року Головним управлінням складено протокол № 000437 про виявлене порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», а саме введення в обіг одягу спеціального сигнального для захисту від загальних виробничих забруднень TM « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в маркуванні якого неналежним чином зазначений відсотковий вміст волокон з якого він виготовлений, а саме не зазначено окремо відсоток бавовни та відсоток поліестеру (зазначено тільки 100% полікотон), чим порушено вимоги п. п. 5, 11 Технічного регламенту № 13 від 14.01.2009 року щодо назв текстильних волокон і маркування текстильних виробів.
18.03.2021 року директором ТОВ «Виробниче об`єднання «Дніпрошкіргалантерея» ОСОБА_2 надано відповідачу заперечення до акту перевірки характеристик продукції від 26.02.2021 року №000437 та протоколу про виявлене порушення від 04.03.2021 року №000437.
Головним управлінням прийняті рішення № 425 від 10.03.2021 року «Про тимчасову заборону надання продукції на ринку, та рішення № 426 від 10.03.2021 року «Про приведення продукції у відповідність до встановлених вимог») про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, відповідно до вимог статей 28-32 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». Термін виконання встановлено до 11.06.2021, про що 05.03.2021 року особисто ознайомлено, та вручено примірники директору ТОВ «Виробниче об`єднання «Дніпрошкіргалантерея» ОСОБА_2 .
Позивач не погодившись із такими діями та рішеннями відповідача про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.
Відповідно до Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року № 667 (далі - Положення № 667), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.
Отже, відповідач, в розумінні положень Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», є територіальним органом ринкового нагляду.
Основними завданнями Держпродспоживслужби, серед іншого, є здійснення ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності (пп. 4 п. 3 Положення № 667).
За змістом п. 7 цього ж Положення, Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.
Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлені Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02.12.2010 року № 2735-VІ (далі - Закон №2735-VІ), Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 02.12.2010 року № 2736-VІ (далі - Закон № 2736), іншими нормативно-правовими актами, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічними регламентами.
За визначенням, наведеним в ст. 1 Закону № 2735-VІ, державний ринковий нагляд - це діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам. Сфера відповідальності органу ринкового нагляду - перелік видів продукції, затверджений відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України, щодо яких відповідний орган ринкового нагляду здійснює ринковий нагляд.
Метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам (ч. 1 ст. 4 Закону № 2735-VI).
Вимогами ст. 23 Закону № 2735-VI встановлено, що органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції. Під час таких перевірок перевіряються характеристики лише того виду продукції, що є предметом перевірки. Перевірка характеристик продукції може бути невиїзною (за місцезнаходженням органу ринкового нагляду) або виїзною. У разі потреби органи ринкового нагляду для перевірки характеристик продукції можуть поєднувати невиїзні та виїзні перевірки.
Положеннями п. 5 ст. 23 Закону № 2735-VI перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформляються відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та посвідчення (направлення) видаються і оформляються невідкладно.
Підстави проведення позапланових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю) визначено ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року № 877-V. Крім цього, вказана норма Закону прямо передбачає, що повторне проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю), забороняється.
Відповідно до п. 1. Технічного регламенту щодо назв текстильних волокон і маркування текстильних виробів затвердженого Постановою КМУ від 14 січня 2009 р. № 13 (далі - Технічний регламент), цей Технічний регламент встановлює основні вимоги до назв текстильних волокон і маркування текстильних виробів та розроблений з урахуванням вимог Директиви Європейського Парламенту і Ради ЄС 96/74/ЄС від 16 грудня 1996 р. про назви і правила маркування текстильних матеріалів.
Згідно п.5 Технічного регламенту, введення в обіг текстильних волокон і виробів на внутрішньому ринку дозволяється за умови відповідності їх вимогам цього Технічного регламенту.
Текстильні вироби, виготовлені з двох чи більше видів волокна, маса жодного з яких не становить 85 відсотків загальної маси, містять назви із зазначенням відсоткового вмісту за масою не менше двох волокон, після яких наводяться назви інших волокон у порядку зменшення їх маси із зазначенням відсоткового вмісту кожного з них за масою або без нього (у такому випадку зазначаються слова "інші волокна" і загальний відсотковий вміст волокон за масою) (п.11 Технічного регламенту).
Згідно п.19 Технічного регламенту, перелік текстильних виробів, під час маркування яких не зазначається відсотковий вміст волокон, наведено у додатку 3.
Пункт 34 Додатку №3 «Перелік текстильних виробів, під час маркування яких не зазначається відсотковий вміст текстильних волокон», включає в себе такий перелік: «Текстильні вироби для захисту та безпеки, а саме: рятувальні пояси, парашути, рятувальні жилети, рятувальні жолоби, протипожежні пристрої, куленепробивні жилети та спеціальний захисний одяг (наприклад, для захисту від вогню, хімічних речовин тощо).
З урахуванням того, що в п. 34 Додатку №3 до Технічного регламенту вжито термін «тощо», суд приходить до висновку, що до спеціального захисного одягу віднесено весь одяг призначенням якого є спеціальний захист від конкретних зовнішніх чинників, зокрема і одяг спеціальний сигнальний для захисту від загальних виробничих забруднень.
Отже одяг вироблений позивачем не порушує вимог п.5 та п.11 Технічного регламенту, оскільки такий одяг віднесено до переліку текстильних виробів, під час маркування яких не зазначається відсотковий вміст текстильних волокон.
Відповідність вимогам законодавства одягу в як цілому так і в частині маркування підтверджують:
- декларація про відповідність засобу індивідуального захисту вимогам Технічного регламенту від 26.11.2019 р.;
Так, за результатами позапланової перевірки, проведеної у період з 02.12.2020 року по 07.12.2020 року складено акт перевірки характеристики продукції від 07.12.2020 року №000420.
Відповідність вимогам Технічного регламенту № 761 захисного текстильного одягу під TM « ІНФОРМАЦІЯ_1 » підтверджено наступними документами:
- декларація про відповідність засобу індивідуального захисту вимогам Технічного регламенту від 26.11.2019 року;
Отже, актом перевірки характеристики продукції від 07.12.2020 року №000420 встановлено, що порушень діючого законодавства з боку ТОВ «Виробниче об`єднання «Дніпрошкіргалантерея» не встановлено.
За результатами позапланової перевірки, проведеної в період з 26.02.2021 року по 04.03.2021 року складено акт перевірки характеристики продукції від 26.02.2021 року №000437, яким встановлено прямо протилежний висновок, ніж в акті від 07.12.2020 року №000420, хоча перевірялись такі ж самі факти, а саме відповідність робочого одягу ТМ «SIZAM» вимогам Технічного регламенту №13 щодо назв текстильних волокон та маркування текстильних виробів від 14.01.2009 року.
Так, актом від 26.02.2021 року №000437 встановлено, що відповідно до пункту 34 додатку 3 Технічного регламенту № 13, текстильні вироби для захисту та безпеки, а саме: рятувальні пояси, парашути, рятувальні жилети, рятувальні жолоби, протипожежні пристрої, куленепробивні жилети та спеціальний захисний одяг (наприклад, для захисту від вогню, хімічних речовин тощо) відносяться до переліку текстильних виробів, під час маркування яких не зазначається відсотковий вміст текстильних волокон. Але, в вказаному переліку чітко не зазначено - одяг спеціальний сигнальний для захисту від загальних виробничих забруднень (до якого відноситься робочий костюм TM «SIZAM»), у зв`язку з чим, необхідно обов`язкове маркування виробу відповідно до вимог Технічного регламенту № 13, а саме з обов`язковим зазначенням відсоткового вмісту волокон (від найбільшого відсотку до найменшого), з яких виготовляються вироби, чим порушено вимоги п. п. 5, 11 Технічного регламенту № 13 від 14.01.2009 року щодо назв текстильних волокон і маркування текстильних виробів.
Отже, відповідачем в порушення вимог ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» протиправно проведено повторну перевірку, а тому прийняті за результатами перевірки рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №425 від 10.03.2021 року та №426 від 10.03.2021 року є необґрунтованими та підлягають скасуванню.
Така правова позиція узгоджується з правовими висновками викладеними у постановах Верховного Суду від 05.11.2019 року у справі № 815/391/16 та від 28.09.2020 року у справі № П/811/2498/17.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи вищевикладене, відповідачем не доведено правомірність своїх дій щодо проведення перевірки на підставі наказу від 23.02.2021 року №578-110, проведеної у період часу з 26.02.2021 року по 04.03.2021 року, за наслідками якої складено акт перевірки характеристик продукції від 26.02.2021 року №000437, тому суд приходить до висновку, що наказ від 23.02.2021 року №578-ПО, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №425 від 10.03.2021 року та №426 від 10.03.2021 року є протиправними та підлягають скасуванню.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Щодо відшкодування судових витрат на правову допомогу, суд зазначає таке.
Приписами частини 1 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи (ч.3 ст.132 КАС України).
Згідно ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
На обґрунтування вимог про стягнення правничої допомоги позивачем долучено:
- ордер на надання правничої (правової) допомоги Серія АЕ №1039905 від 16.10.2020 року;
- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Серія ДП №2999 від 10.12.2015 року, виданого на ім`я ОСОБА_3 , яким підписано позовну заяву в інтересах позивача;
- копію договору на надання правничої допомоги № б/н від 28.09.2020 року, укладеного між позивачем та адвокатським бюро «Віталія Гурського» в особі керівника Гурського В.С.;
- детальний опис робіт (наданих послуг) №1 виконаних Адвокатським бюро «Віталія Гурського»;
Суд зазначає, що відповідачем у відзиві на позов зазначено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката згідно опису наданого до матеріалів справи є завищеним, не доведеним та неспівмірним з обсягом наданих послуг адвоката.
Так, враховуючи наявність клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд досліджує співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсягу наданих адвокатом послуг та робіт.
Так, згідно з детальним описом робіт (наданих послуг) №1 виконаних Адвокатським бюро «Віталія Гурського», останнім виконано надано наступні послуги:
- правовий аналіз проблеми клієнта. Визначення способу захисту серед можливих варіантів відновлення порушеного права, аналіз судової практики для вирішення перспективи справи 2000,00 грн.;
- підготування позовної заяви та її формування з додатками, поїздка до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для подання адміністративного позову 8000,00 грн.
Однак, з детального опису робіт, наданого позивачем, суд вбачає, що до нього включені в тому числі і роботи з правового аналізу проблеми клієнта та визначення способу захисту серед можливих варіантів відновлення порушеного права, аналіз судової практики для вирішення перспективи справи, однак, вказані витрати не підлягають окремій компенсації, оскільки охоплюються поняттям «підготовка позовної заяви».
Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності витрат на правничу допомогу адвоката (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Згідно статті 30 Закону України "Про адвокатуру" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Так, з матеріалів справи судом встановлено, що наведена справа не потребувала значних затрат часу та не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи.
Також суд зазначає, що приблизні витрати у розмірі 7500,00 грн., які позивач планував понести на правову допомогу, нічим не обумовлені та доказів їх фактичного понесення позивачем не надано, оскільки послуги повинні бути здійснені адвокатом фактично, та дійсність їх вчинення має бути підтверджена в матеріалах справи.
Підсумовуючи наведене, з урахуванням поданих позивачем документів, суд дійшов висновку, що відшкодуванню підлягають витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 5000,00 грн., що на переконання суду є співрозмірним складності даної справи та обсягу наданих адвокатом послуг.
Визначаючись щодо розподілу судових витрат, суд виходив з того, що відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати противоправними дії Головного Управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області по проведенню перевірки на підставі наказу від 23.02.2021 року №578-110, проведеної у період часу з 26.02.2021 року по 04.03.2021 року, за наслідками якої складено акт перевірки характеристик продукції від 26.02.2021 року №000437.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 23.02.2021 року №578-ПО.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №425 від 10.03.2021 року.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №426 від 10.03.2021 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна