Справа № 600/2001/21-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2021-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/2001/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернулась в суд з позовом до Чернівецької міської ради (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати пункт 4 рішення сесії Чернівецької міської ради №127 від 26 лютого 2021 року про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га, безоплатно у власність за рахунок земель запасу міста для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (код 02.01), за адресою АДРЕСА_1 (кадастровий номер:18:004:0171);

- визнати протиправними та скасувати підпункти 4.1, 4.2, 4.3 пункту 4 рішення сесії Чернівецької міської ради №127 від 26 лютого 2021 року, якими включено до переліку земельних ділянок несільськогосподарського призначення, земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 (кадастровий номер :18:004:0171), орієнтовною площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (код 02.01), яка продаватиметься у власність на земельних торгах у формі аукціону окремим лотом; надання дозволу департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у комунальну власність; уповноважено департамент містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради виступити замовником з надання послуг з розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у комунальну власність;

- зобов`язати Чернівецьку міську раду на черговому засіданні сесії міської ради прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га, безоплатно у власність за рахунок земель запасу міста, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (код 02.01), за адресою АДРЕСА_1 і земельної ділянки кадастровий номер :18:004:0171.

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що звернувся із заявою до Чернівецької міської ради, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 . Проте, 26.02.2021 року Чернівецька міська рада оскаржуваним рішення відмовила останньому у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення вищезазначеної земельної ділянки, у зв`язку із невідповідністю Правилам обліку громадян для отримання земельних ділянок для будівництва індивідуальних житлових будинків в м.Чернівцях.

Позивач вважає оскаржуване рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на те, що підстава для відмови відповідачем у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою відсутня в переліку підстав, визначених статтею 118 ЗК України.

Також, на думку позивача протиправними є підпункти 4.1, 4.2 і 4.3 оскаржуваного рішення, якими вирішено включити до переліку земельних ділянок несільськогосподарського призначення, спірну земельну ділянку, яка продаватиметься у власність на земельних торгах у формі аукціону окремим лотом, та надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у комунальну власність з огляду на те, що із кадастрової публічної карти України, адміністратором якої є ДП «Центр Державного земельного кадастру», вбачається, що бажана земельна ділянка, є несформованою, вільною, належить до земель комунальної власності територіальної громади міста Чернівці, відноситься до житлової забудови, а отже відповідно нікому не передана у власність чи користування. Відтак позивач вважає, що має право на отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо спірної земельної ділянки.

Окрім іншого наголошував на тому, що відповідачем протиправно включено до переліку земельних ділянок несільськогосподарського призначення бажану земельну ділянку, як продаватиметься у власність на земельних торгах у формі аукціону окремим лотом, оскільки останнім не визначено точну площу земельної ділянки, не вказано кадастровий номер земельної ділянки, відсутнє посилання про проведення або відсутність підстав передбачених законом для проведення громадського обговорення щодо продажу спірної земельної ділянки на земельних торгах, що суперечить вимогам частини 1 статті 136 Земельного кодексу України.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Чернівецької міської ради на черговому засіданні сесії міської ради прийняти рішення про надання позивачеві дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га, безоплатно у власність зазначив, що такий спосіб відновлення порушеного права буде ефективним та таким, який виключатиме подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

2. Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення адміністративного позову, з огляду на наступне.

Зазначив, що для забезпечення прав членів територіальної громади міста Чернівці щодо отримання земельних ділянок і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд рішенням Чернівецької міської ради від 23.02.2012 року №438 затверджено Правила обліку громадян для отримання земельних ділянок для будівництва індивідуальних житлових будинків в м.Чернівцях та список громадян, які перебувають на обліку індивідуальних забудовників на час прийняття цих Правил. Зазначені Правила регламентують взаємовідносини в сфері надання громадянам України, які зареєстровані в місті Чернівцях та потребують поліпшення житлових умов, земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в межах, визначених чинним законодавством України, та в порядку, передбаченому цими Правилами. Громадяни, які мають пільги на отримання земельних ділянок для будівництва індивідуальних житлових будинків за своїм статусом, про що вказується у нормативно-правових актах України, що визначають статус цих осіб беруться на пільговий облік індивідуальних забудовників. При цьому, відповідач зазначив, що позивач не відноситься до зазначених категорій осіб і не перебуває на пільговому обліку, а відтак, не має права на отримання переваг в реалізації права на отримання земельної ділянки у власність.

Наголошував на тому, що відповідно до частини 4 статті 116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Звертав увагу суду на те, що позивач використав своє право на безкоштовну приватизацію, шляхом отримання земельної ділянки у АДРЕСА_2 , що підтверджується матеріалами справи, а тому в останнього відсутні правові підстави щодо отримання безоплатно земельної ділянки у власність.

Разом з тим вважає, що позивач не позбавлений права набути права власності на зазначену земельну ділянку, шляхом прийняття участі у земельних торгах.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ.

1. Ухвалою суду відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

2. 30.04.2021 року ухвалою суду забезпечено адміністративний позов шляхом заборони Чернівецькій міській раді вчиняти дії щодо включення до переліку земельних ділянок несільськогосподарського призначення, земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 (кадастровий номер :18:004:0171), орієнтовною площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (код 02.01), яка продаватиметься у власність на земельних торгах у формі аукціону окремим лотом. В іншій частині клопотання про забезпечення позову відмовлено.

3. 09.06.2021 року ухвалою суду скасовано заходи забезпечення адміністративного позову.

СУДОМ ВСТАНОВЛЕНІ ТАКІ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ЇМ ПРАВОВІДНОСИНИ.

1. 27.01.2021 року ОСОБА_1 звернулась у Чернівецьку міську раду із заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га, з метою передачі у власність, із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована біля будинку АДРЕСА_1 і земельної ділянки кадастровий номер :18:004:0171 До заяви додано копії паспорта громадянина України, ідентифікаційного коду, пенсійного посвідчення та графічний матеріалу із бажаним місцем розташування земельної ділянки. (а.с.12, 13,)

2. Відповідно до витягу з рішення 3 сесії VIII скликання Чернівецької міської ради від 26.02.2021 року № 127 пунктом 4 відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1000 га, безоплатно у власність за рахунок земель запасу міста для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (код 02.01) за адресою АДРЕСА_1 , поруч із будинковолодінням АДРЕСА_1 (кадастровий номер :18:004:0171), у зв`язку із невідповідністю Правилам обліку громадян для отримання земельних ділянок для будівництва індивідуальних житлових будинків в м. Чернівцях, затвердженим рішенням міської ради VI скликання від 23.02.2012р. №438, з змінами внесеними рішеннями міської ради VI скликання від 27.03.2014р. №1173, від 02.09.2014 року №1337 та тим, що на обліку індивідуальних забудовників не перебуває.

Підпунктами 4.1, 4.2 і 4.3 цього рішення вирішено включити до переліку земельних ділянок несільськогосподарського призначення, земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 поруч із будинковолодінням АДРЕСА_1 (кадастровий номер :18:004:0171), орієнтовною площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01), яка продаватиметься у власність на земельних торгах у формі аукціону окремим лотом.

Надано дозвіл департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у комунальну власність.

Уповноважено департамент містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради виступити замовником з надання послуг з розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у комунальну власність. (а.с.14).

3. Відповідно до листа департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин від 09.04.2021 року № П-2101/04-04/01 повідомлено про те, що на виконання рішення міської ради VIII скликання від 26.02.2021 року № 127 через систему Zakupki.Prom.ua буде проведена спрощена закупівля за предметом "Складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки". (а.с.19)

4. Судом також встановлено, що відповідно до рішення 16 сесії 6 скликання Добриновецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 01 жовтня 2013 року № 16/226-13 вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 загальною площею 0,2500 га. Передано безоплатно у власність гр. ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:003:0023).

5. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 256019584 від 12.05.2021 року вбачається, що за ОСОБА_1 03.01.2014 року (№ 4200444) зареєстровано право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 загальною площею 0,2500 га.

ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ

1. Відповідно до статті 14 Конституції України та статті 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

2. Статтею 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

3. Згідно статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" № 280/97-ВР від 21.05.1997 р. (далі - Закон №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Здійснюючи повноваження у галузі земельних відносин відповідно до статті 12 ЗК України, до повноважень міських рад належить, в тому числі, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

4. Відповідно до статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Статтею 38 ЗК України передбачено, що до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм (ст.39 ЗК України).

Відповідно до статті 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Згідно з п. "в" частини 3 статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених вказаним Кодексом.

Статтею 121 ЗК України встановлено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах в т.ч.: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Відповідно до статті 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Частиною 6 статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

5.Отже, вищевказаною статтею передбачено вичерпний перелік документів, які подаються громадянами, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно частини 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки безоплатно у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких, визначений у ст. 118 ЗК України, орган уповноважений розглядати ці питання, надає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

6. Таким чином, Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень ст. 118 Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2018 р. у справі № 545/808/17, яку в силу вимог частини 5 статті 242 КАС України суд враховує до спірних правовідносин.

7. Як зазначалось вище, позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1000 га за адресою АДРЕСА_1 , поруч із будинковолодіння АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель запасу міста.

За результатами розгляду звернення, спірним рішення Чернівецької міської ради відмовлено позивачеві у наданні дозволу на складання проекту відведення бажаної земельної ділянки у власність, у зв`язку з відсутністю підстав для надання переваги перед іншими громадянами, які перебувають на пільговому обліку індивідуальних забудовників міста Чернівці та користуються переважним правом на першочергове отримання земельних ділянок для будівництва житлових будинків, господарських будівель і споруд, та з підстав включення даної земельної ділянки до переліку ділянок, яка продаватиметься у власність на земельних торгах у формі аукціону окремим лотом.

Дослідженням оскаржуваного рішення судом встановлено, що відповідачем не належно обґрунтовано відмову у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки, та не вказано підстав відмови у наданні такого дозволу, виключний перелік яких встановлений у ч. 7 ст. 118 ЗК України.

8. Крім того, судом встановлено, що в оскаржуваному рішенні відповідачем не конкретизовано, яким саме вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів не відповідає місце розташування спірної земельної ділянки.

З урахуванням встановлених по справі обставин та наведених норм права, які регулюють спірні правовідносин, суд дійшов до висновку, що спірне рішення про відмову позивачеві в надані дозволу на розроблення проекту землеустрою, в частині прийняте всупереч вимог Конституції України та Земельного кодексу України, не на підставі та не у межах повноважень передбачених законом, а також без урахування всіх обставин по справі.

9. З приводу доводів відповідача щодо відмови у наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки у власність у зв`язку з відсутністю підстав для надання переваги позивачеві перед іншими громадянами, які перебувають на пільговому обліку індивідуальних забудовників міста Чернівці та користуються переважним на першочергове отримання земельних ділянок для будівництва житлових будинків, господарських будівель і споруд, про що зазначено у спеціальних нормах Законів України, які визначають статус цих осіб, суд зазначає наступне.

Рішенням Чернівецької міської ради 20 сесії VI скликання від 23.02.2012 р. №438, затверджено Правила обліку громадян для отримання земельних ділянок для будівництва індивідуальних житлових будинків в м. Чернівцях зі змінами та доповненнями.

Згідно п.1.3 Правил з метою забезпечення рівного права на отримання земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд мешканцями міста Чернівців, які потребують поліпшення житлових умов, запроваджується облік індивідуальних забудовників, який визначає порядок надання земельних ділянок.

Пунктом 2.1 Правил встановлено, що громадяни беруться на Облік індивідуальних забудовників на підставі поданих на ім`я Чернівецького міського голови, особи, яка виконує його обов`язки або директора Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради письмової заяви та доданих до неї у повному обсязі документів, які визначені пунктом 2.2 цих Правил.

Пунктом 2.2 Правил визначено, що до заяви про взяття на Облік індивідуальних забудовників додаються такі документи, зокрема, оригінал довідки про перебування заявника або членів його родини, що теж зареєстровані за адресою місця проживання заявника, на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов.

Надаючи оцінку вищезазначеним правовідносинам, суд виходить з того, що порядок та підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності, які встановлені ЗК України, не містять такої умови для виділення земельної ділянки у власність громадянам для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, як перебування громадян на обліку, (в т.ч. пільговому обліку) індивідуальних забудовників міста Чернівці, або ж реєстрації місця проживання в певній адміністративно - територіальній одиниці.

Статтею 118 ЗК України визначено виключних перелік підстав для відмови у передачі земельної ділянки у власність (користування), який не може бути розширено рішенням органу місцевого самоврядування.

Відтак, на переконання суду, відмова відповідача в цій частині також є безпідставною та необґрунтованою.

10. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, в частині оскаржуваного рішення щодо включення до переліку земельних ділянок несільськогосподарського призначення, земельну ділянку, яку позивач бажає отримати у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (код 02.01), яка продаватиметься у власність на земельних торгах у формі аукціону окремим лотом, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою вказаної землі департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 136 Земельного кодексу України організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Судом встановлено, що приймаючи рішення про включення до переліку земельних ділянок, що продаватиметься у власність на земельних торгах, відповідачем не визначено, зокрема точну площу земельної ділянки, не вказано кадастровий номер земельної ділянки, також відсутнє посилання про проведення або відсутність (підстав передбачених законом для проведення громадського обговорення щодо продажу спірної земельної ділянки на земельних торгах.

Водночас суд зазначає, що відповідно правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 19.02.2019 у справі №815/915/17, від 08.11.2019 року у справі №420/914/19 зазначено, що до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги може бути включено земельну ділянку лише за умови присвоєння їй кадастрового номеру, тобто сформовану земельну ділянку у відповідності до статті 79-1 Земельного Кодексу України, що відповідно до вимог частини 5 статті 242 КАС України враховується судом при застосуванні норм права.

Відтак, з огляду на наведене вище суд дійшов висновку, що спірне рішення в частині включення до переліку земельних ділянок несільськогосподарського призначення, земельну ділянку, яку позивач бажає отримати у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (код 02.01), яка продаватиметься у власність на земельних торгах у формі аукціону окремим лотом, суперечить вимогам статті 136 Земельного кодексу України, норми якої обумовлюють чітку процедуру, яка передує включенню тієї чи іншої земельної ділянки в перелік ділянок, які підлягають продажу на земельних торгах.

11. Суд погоджується з тим, що позивач реалізував своє право на безоплатне отримання земельної ділянки (шляхом отримання земельної ділянки, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у АДРЕСА_2 ), що підтверджується матеріалами справи, оскільки нормами Земельного кодексу України передбачена можливість передачі громадянам земельної ділянки безоплатно у власність у межах норм, визначених цим Кодексом, один раз по кожному виду використання.

Разом з тим, критично оцінює такі твердження відповідача у відзиві на адміністративний позов, як на підставу правомірності оскаржуваного рішення, з огляду на те, що приймаючи рішення, про відмову у наданні позивачеві дозволу на виготовлення проектної документації для відведення земельної ділянки безоплатно у власність, останнім зазначені зовсім інші підстави такої відмови. Зокрема те, що позивач не перебуває на загальному обліку забудовників, який передбачений рішенням міської ради від 23.02.2012 року № 438.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд наголошує, що приймаючи оскаржуване рішення, відповідач не посилався на таку підставу відмови, як вже реалізоване право позивача на безоплатне отримання земельної ділянки, а лише зазначив, про невідповідність Правилам обліку громадян для отримання земельних ділянок для будівництва індивідуальних житлових будинків в м. Чернівцях, а тому, враховуючи приписи частини 2 статті 77 КАС України, є безпідставним такі посилання відповідача на ці обставини у відзиві на адміністративний позов.

За наведених обставин, суд в частині відхиляє доводи відповідача, які наведені у відзиві на адміністративний позов, оскільки суб`єкт владних повноважень не може посилатися на доказ, який не був покладений в основу оскаржуваного рішення, про відмову у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Інші доводи, наведені відповідачем у відзиві на адміністративний позов, не спростовують протиправність оскаржуваного рішення в частині.

12. Системний аналіз наведених норм права та встановлені по справі обставини, дають підстави суду дійти висновку, що оскаржуване рішення в частині прийняте відповідачем не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване ця відмова. А тому, позовна вимога про визнання протиправними та скасування п. 4 та п. 4.1 рішення сесії Чернівецької міської ради №127 від 26 лютого 2021 року, є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а позов в цій частині задоволенню.

13. Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача надати дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки у власність, площею 0,1000 га, за рахунок земель запасу міста для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 , поруч із будинковолодіння АДРЕСА_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 245 КАС України наведено перелік рішень, які суд може прийняти у разі задоволення позову.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. У випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (ч. 3-4 ст. 245 КАС України).

Із змісту вказаних норм видно, що адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин у випадку, якщо своїми незаконними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкт владних повноважень порушує такі права, свободи та інтереси осіб. Приблизний перелік способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві встановлено статтею 245 КАС України.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивованої відмови у його наданні, регламентовано частиною 6 статті 118 ЗК України.

Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або не надати (відмовити). За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Отже, з огляду на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що повноваження відповідача у спірних правовідносинах не є дискреційними.

Проте, не зважаючи на відсутність у відповідача за даних обставин права на дискрецію, суд звертає увагу на те, що предметом спору в цій частині є правомірність зобов`язання відповідача вчинити певні дії, саме надати відповідний дозвіл.

При цьому, суд виходить в того, що ст. 118 ЗК України визначає порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, а ст. 122 цього ж Кодексу - повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.

14. Задовольняючи позов в частині визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення, суд враховує, що згідно з частини 4 статті 122 ЗК України питання щодо відведення спірної земельної ділянки у власність належить саме до компетенції відповідача, який, в свою чергу відмовив у наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки у власність з підстав, які не узгоджуються з наведеними вище нормами матеріального права.

Встановлені судом обставин, які наведені вище, безумовно вказують на те, що рішення в частині є протиправним. Разом з тим, за своєю суттю таке рішення має відповідати вимогам законодавства в частині його змісту.

Іншими словами, якщо є законодавчо визначені підстави у випадку позивача для відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою - відповідач має такі підстави чітко зазначити у рішенні (а не тільки у відзиві на позов), що відповідатиме принципу юридичної визначеності.

15. Підсумовуючи наведене, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути відповідну заяву позивача про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою, з огляду на те, що прийняття рішення в даних правовідносинах не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд і зазначати будь-яку підставу для відмови.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

1. Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

2. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч.3 ст.139 КАС України).

3. З урахуванням того, що адміністративний позов задоволено частково, суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати судовий збір в сумі 454,00грн. (із розрахунку 908,00грн. : 2).

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати пункт 4 рішення сесії Чернівецької міської ради №127 від 26 лютого 2021 року про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га, безоплатно у власність за рахунок земель запасу міста для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (код 02.01), за адресою АДРЕСА_1 (кадастровий номер:18:004:0171).

3. Визнати протиправними та скасувати підпункт 4.1 пункту 4 рішення сесії Чернівецької міської ради №127 від 26 лютого 2021 року, якими включено до переліку земельних ділянок несільськогосподарського призначення, земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 (кадастровий номер :18:004:0171), орієнтовною площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (код 02.01), яка продаватиметься у власність на земельних торгах у формі аукціону окремим лотом.

4. Зобов`язати Чернівецьку міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га в межах населеного пункту АДРЕСА_3 поруч із будинковолодінням АДРЕСА_1 (кадастровий номер:18:004:0171).

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької міської ради судові витрати - судовий збір в сумі 454,00 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , код РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач - Чернівецька міська рада (Центральна площа, 1, м. Чернівці, 58002, ).

Суддя О.В. Боднарюк