Справа № 440/3602/20
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 р.Справа № 440/3602/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Служби безпеки України в Полтавській області на додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко) від 16.10.2020 року (повний текст складено 16.10.20 року) по справі № 440/3602/20

за позовом ОСОБА_1

до Управління Служби безпеки України в Полтавській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Служби безпеки України в Полтавській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності щодо не виготовлення оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, що враховується для перерахунку пенсій, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премії та щодо неподання вказаної довідки до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області для здійснення перерахунку пенсії за вислугу років з 01.04.2019 та зобов`язання виготовити оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, що враховується для перерахунку пенсій, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премії та подати її до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області для здійснення перерахунку пенсії за вислугу років з 01.04.2019.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 01.10.2020 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Полтавській області щодо не виготовлення та неподання до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019, що враховується для перерахунку пенсій, складеної за формою згідно із додатком 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премії для здійснення перерахунку пенсії за вислугу років з 01.04.2019.

Зобов`язано Управління Служби безпеки України в Полтавській області виготовити відповідно до вимог пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019, що враховується для перерахунку пенсій, складену за формою згідно із додатком 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премії для здійснення перерахунку пенсії за вислугу років з 01.04.2019.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління Служби безпеки України в Полтавській області на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80 грн.

06.10.2020 року позивачем засобами поштового зв`язку направлено до суду першої інстанції заяву про розподіл судових витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн., що підтверджується поштовим конвертом.

Додатковим рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.10.2020року стягнуто з Управління Служби безпеки України в Полтавській області на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Відповідач не погодився з додатковим рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в апеляційній скарзі.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просив залишити її без задоволення.

Відповідач надав письмові заперечення на відзив позивача, в яких просить додаткове рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні заяви.

Сторони про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України. (далі КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи клопотання представника позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність належними та допустимими доказами факту понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката у зв`язку з розглядом цієї справи у розмірі 2000,00 грн, а тому вони підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).

За приписами п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

При цьому частиною 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 134 КАС України).

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16.05.2019 року по справі №823/2638/18.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підтвердження розміру витрат до матеріалів справи залучені копії договору про надання професійної правничої допомоги від 25.05.2020, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер, акт про надання професійної правничої допомоги, квитанцію №1 від 06.07.2020 про сплату гонорару в сумі 2000,00 грн.

Частиною 3 статті 4 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05.07.2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076) встановлено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно з п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону № 5076, до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

При цьому, за визначенням п. 6 ст. 1 Закону № 5076, інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ст. 1 Закону № 5076).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У справі East/WestAllianceLimited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Згідно з правовою позицію Верховного Суду, яка викладена в постанові від 01.10.2018 у справі № 569/17904/17, зазначено, що на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати у тому числі розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Зі змісту вищенаведених норм та правової позиції Верховного Суду вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою та причинно наслідковий зв`язок визначеної суми параметрам складності справи, рівня залучених фахівців, видів правової та професійної правничої допомоги необхідних для захисту прав та законних інтересів клієнта.

Що стосується часу, витраченого адвокатом чи його помічниками, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження кількості витраченого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу повинна була бути витрачена на відповідні дії, хоча документи додані до даної заяви розкривають сукупність та зміст умов за яких визначався розмір правової та професійної правничої допомоги у повній мірі, що в свою чергу узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17.

Таким чином, враховуючи наявність документального підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, виходячи з принципу співмірності витрат на оплату послуг адвоката обсягу фактично наданих послуг, колегія суддів зазначає, що сума 2000,00 грн. за надання професійної правничої допомоги у відповідності до ч. 9ст. 139 КАС України є пропорційною до предмета спору, значення справи для сторони.

Відповідно до ч. 7ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач на виконання ч. 7 ст. 139 КАС України, заявив про те, що докази які підтверджують здійснення відповідних витрат, будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Колегія суддів враховує, що заяву позивачем було направлено засобами поштового зв`язку 06.10.2020 року, тобто на наступний день після отримання копії судового рішення (05.10.2020 року), про що свідчить розписка (а.с. 65), а тому, оскільки розгляд справи відбувався у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження, в якому судові дебати не проводяться, колегія суддів вважає, що позивач не пропустив визначений ч. 7ст. 139 КАС України строк, відтак доводи скаржника в цій частині є необґрунтованими.

Посилання скаржника на те, що рішення суду було виконано у встановленому законом порядку та строки добровільно (без відповідних заяв позивача та виконавчих провадження), колегія суддів вважає такими, що не свідчать про відсутність у позивача права на відшкодування понесених витрат, а також не впливають на їх розмір, за умови їх належного документального підтвердження, оскільки виконання судового рішенняє іншою стадією судового розгляду.

Таким чином, враховуючи наявність документального підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, виходячи з принципу співмірності витрат на оплату послуг адвоката обсягу фактично наданих послуг, колегія суддів вважає обґрунтований висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для розподілу між сторонами судових витрат шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Доводи апелянта вказаних вище висновків суду першої інстанції не спростовують.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що додаткове рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не виявила підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Полтавській області залишити без задоволення.

Додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 по справі № 440/3602/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло А.М. Григоров
Повний текст постанови складено 10.06.2021 року