Справа № 420/3553/21
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3553/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Бойко О.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Департаменту соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанов, вирішив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

І. Суть спору:

Позивач, Департамент соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради, звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа на стороні відповідача, ОСОБА_1 , в якій просив:

-визнати протиправною та скасувати постанову ВП №64476804 від 11.02.2021 р. про відкриття виконавчого провадження;

- визнати протиправною та скасувати постанову ВП №64476804 від 11.02.2021 р. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження;

-визнати протиправною та скасувати постанову ВП №64476804 від 11.02.2021 р. про стягнення виконавчого збору.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

Позивач зазначив, що вважає протиправними постанови №64476804 від 11.02.2021 р. про відкриття виконавчого провадження , №64476804 від 11.02.2021 р. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження , №64476804 від 11.02.2021 р. про стягнення виконавчого збору та такими, що належать до скасування.

Зокрема, відповідач був зобов`язаний відповідно до чинного законодавства повернути виконавчий лист №420/8292/20 від 16.12.2020, виданий Одеським окружним адміністративним судом на підставі судового рішення по справі №420/8292/20, без прийняття до виконання, оскільки він не відповідач вимогам встановленим ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження». Адже вказаний виконавчий лист мітив в собі код ЄДРПОУ відповідача - юридичної особи, який не відповідав коду вказаного у резолютивній частині рішення суду.

Так, у резолютивній частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 р. у справі №420/8292/20 код ЄДРПОУ Департаменту соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради зазначено 03194789.

При цьому Департамент соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб підприємців та громадських формувань за кодом .

Відповідач незважаючи на невідповідність виконавчого листа №420/8292/20, виданого Одеським окружним адміністративним судом 16.12.2020 р. вимогам, встановлених законодавством всупереч чинного законодавства та не маючи на це правових підстав виніс постанову №64476804 від 11.02.2021 р. про відкриття виконавчого провадження, та зазначив у цій постанові найменування боржника - юридичної особи як «Департамент соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради» , а код ЄДРПОУ боржника, як 43686993 , тобто інший ніж визначений як у рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 р. по справі №420/8292/20 так і у виданого 16.12.2020 р.

Отже при відкритті провадження відповідач перебрав на себе право стягувача на звернення до суду , що видав виконавчий документ та повноваження суду щодо вжиття заходів з приведення у відповідність рішення суду.

Крім того, позивач вважав, що виконавець зобов`язаний був повернути виконавчий лист, оскільки він не належить до виконання органами виконавчої служби.

На думку позивача, відповідач не врахував, що рішення про стягнення коштів з державних органів , державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються виключно органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Оскільки постанови ВП №64476804 від 11.02.2021 р. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанова ВП №64476804 від 11.02.2021 р. про стягнення виконавчого збору прийняті в рамках протиправно відкритого виконавчого провадження та фактично є похідними від постанови ВП №64476804 від 11.02.2021 р. про відкриття виконавчого провадження- вони також є протиправними та належать до скасування.

(б) Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм правом та відзив на позовну заяву до суду не надав.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 12.04.2021 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ відповідно до ст. ст. 268-273, 287 КАС України .

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

IV. Обставини, встановлені судом

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі №420/8292/20 від 26.10.2020 року зобов`язанно Департамент соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради здійснити ОСОБА_1 , перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік з урахуванням розміру 10-ти мінімальних пенсій за віком зазначеної соціальної виплати, визначеного частиною п`ятою статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та здійснити її виплату з урахуванням фактично виплаченої суми.

Рішення по адміністративній справі №420/8292/20 від 26.10.2020 року набрало законної сили 07.12.2020 р. У резолютивній частині рішення серед реквізитів відповідача - Департамента соціальної сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради вказаний .

16.12.2020 року, Одеський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист №420/8292/20. У виконавчому листі вказаний відповідач - Департамент соціальної сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради вказаний .

11.01.2021 року, на підставі виконавчого листа №420/8292/20 відповідач, виніс наступні постанови:

- постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№64476804 (а.с.18);

- постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 269,00 гривень (а.с.19);

- постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 24000,00 гривень (а.с.20).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22.03.21 у справі №420/8292/20 суд виправив описку , зокрема , зазначив вважати вірним код ЄДРПОУ відповідача, Департамента соціальної сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради, .

V Джерела права та висновки суду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 4 статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється у порядку, встановленому законом. Таким законом в Україні є - Закон України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 року (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII, визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 статті 26 Закону України №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Суд встановив, відповідач відкрив виконавче провадження № 64476804 на підставі виконавчого листа №420/8292/20 Одеського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 р. У резолютивній частині рішення серед реквізитів відповідача - Департамента соціальної сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради вказаний .

16.12.2020 року, Одеський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист №420/8292/20. У виконавчому листі вказаний відповідач - Департамент соціальної сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради вказаний .

Що стосується зазначенні різних кодів ЄДРПОУ відповідача у резолютивній частині рішення та у виконавчому листі, суд встановив, що у резолютивній частині рішення суд допустив описку. Так, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22.03.21 у справі №420/8292/20 суд виправив описку , зокрема , зазначив вважати вірним код ЄДРПОУ відповідача, Департамента соціальної сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради, . Тобто на даний момент код юридичної особи відповідача, стосовного якого було винесено рішення, та код відповідача вказаний у виконавчому листі є ідентичними.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі, встановленому статтею 27 Закону №1404-VIII.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (ч.2 ст.27 Закону №1404-VIII).

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується у розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (ч.3 ст.27 Закону №1404-VIII).

Частиною 5 статті 27 Закону №1404-VIII передбачено випадки, коли виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Крім того, позивач у позовній заяві, як на підставу для визнання протиправними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, стягнення витрат виконавчого провадження та виконавчого збору, вказав, що на його думку, рішення по адміністративній справі №420/8292/20 від 26.10.2020 року має виконуватися у відповідності до Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" №4901-VI від 05.06.2012 року (далі - Закон №4901-VI) та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011 року (далі - Порядок №845).

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідно до ч.ч.1-3 ст.3 Закону №4901-VI, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, Порядком №845 встановлено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій) (п.3 Порядку №845).

З аналізу вищевказаних правових норм суд робить висновок, що на законодавчому рівні встановлено особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу і визначено орган, яким такі рішення виконуються. Проте предметом вирішення справи №420/8292/20 не було стягнення коштів, у резолютивній частині рішення суд зобов`язав вчинити певні дії, зокрема, донарахувати та виплатити грошову допомогу. Вказане зобов`язання суду виконується в порядку, встановленому ЗУ «Про виконавче провадження».

Суд зазначає, що судові рішення про стягнення коштів і про зобов`язання боржника вчинити дії (зокрема, донархувати і виплатити грошову допомогу до 5 травня) є різними видами рішень, які виконуються у різному порядку.

У даному випадку, виконавчий лист по адміністративній справі №420/8292/20 видано на виконання рішення зобов`язального характеру. Такий виконавчий лист передбачає одноразовий характер виконання, а тому, ані Закон №4901-VI, ані Порядок №845, на спірні правовідносини - не розповсюджуються.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що стягнення виконавчого збору у визначеному законом розмірі є обов`язком державного виконавця при примусовому виконанні рішення, а відтак, враховуючи, що рішення суду виконується на підставі Закону №1404-VIII, приписами якого прямо передбачене справляння з боржника до бюджету виконавчого збору - підстави для скасування оскаржуваної постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору - відсутні.

За приписами частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах по справі №320/1426/17-а від 12.08.2020 року та №310/1512/17 від 16.09.2020 року.

Стосовно посилань Департамента соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради, що виплата щорічної разової допомоги до 5 травня здійснюється за рахунок видатків з Державного бюджету України за КПК 2501150, у відповідності до затвердженого Паспорту бюджетної програми та з рахунків, які обліковуються органами Казначейства України, а тому, відповідач не міг виконати рішення суду до відкриття виконавчого провадження, суд зазначає, що відсутність додатково виділених коштів на донарахування та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги до 5 травня 2020 року, як особі з інвалідністю війни 1 групи, у відповідності до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком, жодним чином не може свідчити про протиправність дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження про примусове виконання рішення суду зобов`язального характеру, яке набрало законної сили, стягнення витрат виконавчого провадження та виконавчого збору.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що відповідач під час винесення постанов про відкриття виконавчого провадження, стягнення витрат виконавчого провадження та виконавчого збору діяв у відповідності з вимогами Закону України "Про виконавче провадження" та у межах наданих йому повноважень, а тому жодних підстав для скасування оскаржуваних постанов не вбачається та відсутні підстави для задоволення позовних вимог Департамента соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради.

Відповідно до ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного суд робить висновок, що позовні вимоги не обґрунтовані та не належать до задоволення.

VI. Розподіл судових витрат

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 271, 287 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.272 КАС України судові рішення за наслідками розглядом судом першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої , статтями 286-288 цього Кодексу , набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч.6 ст.287 КАС України рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення повного тексту рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач - Департамент праці та соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород - Дністровської міської ради, адреса: 67701, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, пров. Офіцерський,8 , .

Відповідач -Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса), вул. Богдана Хмельницького,34 м. Одеса,65007, .

Третя особа ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Суддя О.Я. Бойко

.