Справа № 452/1563/19
Суддя: Карнасевич Г. І.
Дата ухвалення: 2021-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 452/1563/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"12" квітня 2021 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючої судді Карнасевич Г.І.,

секретаря Страхоцької Т.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Мазура В.В.,

відповідача - поліцейського СРПП № 1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області Здреника В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Самборі Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Самбірського відділення поліції Головного управління Національної поліції Львівській області Здреника Василя Богдановича про визнання протиправними дій та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача - Головного управління Національної поліції у Львівській області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Самбірського відділення поліції Головного управління Національної поліції Львівській області Здреника В.Б. про визнання протиправними дій та скасування постанови адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених позовних посилається на те, що постановою поліцейського СРПП № 1 ПП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області капрала Здреника В.Б. про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 945731 від 01.05.2019 року, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.121 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 170 грн. за те, що він нібито 01.05.2019 року о 00 год. 50 хв. в Самборі Львівської області по вул. Завокзальній, 3 керував транспортним засобом автомобілем марки «ФІАТ-ТЕМПРА», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби не горіла підсвітка заднього номерного знаку, чим порушив п. 30.2, 2.9 «в» ПДР України.

У постанові зазначено, що під час складання протоколу від підпису постанови та отримання її копії він відмовився.

Вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою, надуманою, передчасною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

У згаданій постанові зазначено, що він керував автомобілем марки «ФІАТ-ТЕМПРА», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , тоді як жодного доказу (фото, відео, протокол огляду автомобіля, пояснення очевидців чи ін.), на підтвердження зазначеної обставини сторона відповідача не представила.

Поліцейським Самбірського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області капралом Здреником В.Б. у протиправний спосіб вказано, що він керував автомобілем марки «ФІАТ-ТЕМПРА», р.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив п.30.2, 2.9 «в» ПДР України, що не відповідає обставинам справи, тоді як 01.05.2019 року, близько 01 год. 00 хв., в м. Самборі біля автобусного вокзалу він знаходився в салоні автомобілі марки «ФІАТ-ТЕМПРА», р.н.з. НОМЕР_1 , який належить його матері ОСОБА_2 , і чекав на неї. В цей час до автомобіля підійшли працівники поліції і почали звинувачувати в технічній несправності транспортного засобу, не беручи до уваги жодних його пояснень, що свідчить про проявлену ними необ`єктивність, упередженість та непрофесійність під час документування адміністративного правопорушення і навіть про службове підроблення документу.

Місцем розгляду справи і місцем вчинення ним даного правопорушення вказано АДРЕСА_1 , зокрема, що він стояв біля будинку № 3, а не керував транспортним засобом. При тому, в якій годині і в якому саме місці чи приміщенні розглядалася справа, у постанові не вказано.

Крім того, поліцейський СРПП № 1 ПП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області капрал Здреник В.Б. не надав йому для ознайомлення та не дослідив жодного із наведених у ст. 251 КУпАП доказу, а виключно за внутрішнім переконанням на основі власних припущень, об`єктивно не оцінивши обставин, що мали місце, дійшов необгрунтованого висновку про те, що в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.121 КУпАП.

За таких обставин просить визнати протиправними дії відповідача та скасувати оскаржувану постанову.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заперечив факт вчинення ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення та пояснив, що 01.05.2019 року, близько 01 год. 00 хв., сидів у своєму автомобілі марки «ФІАТ-ТЕМПРА», р.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований біля магазину «Мандарин», що знаходиться на вул. Привокзальній в м. Самборі Львівської області. До нього підійшли четверо працівників поліції та почали безпідставно вимагати посвідчення водія, не вказуючи причини такої вимоги. Коли він відмовився виконати їхню вимогу, витягнули його із салону автомобіля і самовільно, без його дозволу, з кишені його штанів вилучили документи і заставляли сісти до них у

службовий автомобіль. Попри його волю посадили його в салон автомобіля, при цьому

викрутили йому руки, нанесли декілька ударів по голові і по корпусу тіла, в результаті чого

він втратив свідомість. Коли прийшов до тями, побачив на руках кайданки і жінка - поліцейський, яка сиділа біля нього на задньому сидінні службового автомобіля, тримаючи в руці вату, намочену в нашатирний спирт, водила йому біля носа. Через пару хвилин він знову втратив свідомість. Вдруге прийшов до тями в Самбірській ЦРЛ, де лежав на підлозі в кайданках на руках. а за столом медичний працівник заповнювала якісь документи. Через деякий час його підняли на ноги, взяли під руки і повели знову до службового автомобіля, яким завезли до приміщення Самбірського відділення поліції, де він пробув до 06.00 год., після чого відпустили на вулицю. Автомобіль та документи повернули його мамі ОСОБА_2 .

Пояснив, що не керував автомобілем, його примусово затримали, на руки накинули кайданки, доставили до медичного закладу, де примусово провели освідчення на стан алкогічольного сп`яніння.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мазур В.В. позовні вимоги підтримав, надавши суду пояснення, аналогічні тим, які викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Крім того, просив залишити без розгляду стягнення з відповідача витрат, понесених на правову допомогу, що згідно проведених розрахунків складає 34440 (тридцять чотири тисячі чотириста сорок) грн.

Відповідач - поліцейський СРПП №1 Самбірського ВП ГУНП у Львівській області Здреник В.Б. позову не визнав, покликаючись на правомірність його дій щодо складення оскаржуваної постанови, заперечив факт заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

Представник відповідача Головного управління національної поліції у Львівській області до суду жодного разу не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про причини своєї неявки суду не повідомив та відзиву на позовну заяву позивача не надав як і не представив суду достатніх та належних доказів підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не надав документів, які стали підставою для прийняття рішення про притягнення до відповідальності позивача.

Відповідно до вимог ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь - якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Cуд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, позивачем оскаржується постанова серії ДПО18 № 945731 від 01.05.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Як убачається зі змісту оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 945731 від 01.05.2019, винесеної поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 1 Самбірського відділення поліції Головного управління Національної поліції Львівській області капралом поліції Здреником В.Б., 01.05.2019 року о 00 год. 50 хв. в м. Самборі Львівської області по вул. Завокзальній, 3, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки «ФІАТ-ТЕМПРА», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , порушив п. 30.2, 2.9. ПДР України а саме керував вищевказаним автомобілем, у якого в темну пору доби не горіла підсвітка заднього номерного знаку, тобто, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

В даній постанові місцем розгляду справи і місцем вчинення позивачем даного правопорушення вказано АДРЕСА_1 , зокрема, що він стояв біля будинку № 3, а не керував транспортним засобом. При тому, в якій годині і в якому саме місці чи приміщенні розглядалася справа, у постанові не вказано.

Дану обставину підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , яка показала,

що 01.05.2019 року, близько 01.00 год., перебувала на території залізничного вокзалу в

м. Самборі Львівської області біля продуктового магазину «Мандарин», біля якого стояв автомобіль «ФІАТ-ТЕМПРА», р.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 . Вона разом зі своїми двома дітьми знаходилася в салоні вказаного автомобіля. В цей час до них підійшли працівники поліції, які почали безпричинно вимагати у ОСОБА_1 пред`явити документи водія. ОСОБА_1 просив пояснити причину такої вимоги. Однак працівники поліції викрутили йому руки, одягнули йому кайданки, самовільно забрали в нього документи водія і насильно запхали його в салон службового автомобіля, при тому наносили йому удари, і кудись його повезли. Як стверджувала ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на час приїзду працівників поліції автомобілем не керував. Чи вживав алкоголь, не бачила і від нього запаху не чула, в іншому випадку до нього в автомобіль з дітьми б не сідала. Працівники поліції огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не проводили.

Тобто, свідок ОСОБА_4 підтвердила, що ОСОБА_1 автомобілем не керував і алкоголю не вживав. Працівники поліції затримали ОСОБА_1 , наділи йому кайданки, наносили йому удари, забрали в нього автомобіль і документи.

Свідок ОСОБА_5 показав, що в ніч на 01.05.2019 року перебував біля ж/д вокзалу, де надавав послуги таксі. Близько 01.00 год. його покликали працівники поліції біля магазину «Мандарин» і попросили підписати протокол. В цей час біля магазину «Мандарин» перебували два патрульні автомобілі поліції і якийсь легковий автомобіль темного кольору. Який саме, не знає. Особу, на яку був складений протокол та що було в ньому написано, він не бачив. В його присутності працівники поліції нікого на стан алкогольного сп`яніння не оглядали. Сказав, що ОСОБА_1 вперше побачив в залі суду та що 01.05.2019 року біля магазину «Мандарин» він його теж не бачив. Чи керував ОСОБА_6 автомобілем чи ні та чи освітлювався в його автомобілі номерний знак, він теж не бачив.

Тобто, свідок ОСОБА_5 підтвердив, що свідком вчинення ОСОБА_1 будь - якого адміністративного правопорушення він не був і огляд останнього на стан алкогольного сп`яніння не проводився. Наведене підтверджує, що вказана інформація у «акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів» (без номера і без дати), складений на ОСОБА_7 і підписаний ст. л-нтом поліції ОСОБА_8 , не відповідає дійсності.

Під час розгляду справи свідок ОСОБА_2 пояснила, що її син ОСОБА_1 01.05.2019 року зранку прийшов додому з тілесними ушкодженнями і розповів, що його затримали працівники поліції, побили і забрали в нього автомобіль та документи. Отримала від працівників поліції автомобіль марки «ФІАТ- ТЕМПРА», р.н.з. НОМЕР_1 та документи водія ОСОБА_1 , про що написала розписку. Після того сина було госпіталізовано до Самбірської ЦРЛ з тілесними ушкодженнями.

Будучи допитаною в судовому засіданні у якості свідка лікар приймального відділення Самбірської ЦРЛ, ОСОБА_9 показала, що в ніч з 31.04.2019 року на 01.05.2019 року перебувала на чергуванні. Близько 01.00 год. 01.05.2019 року в приймальне відділення працівниками Самбірського відділу поліції був доставлений ОСОБА_1 для огляду на стан алкогольного сп`яніння. Огляд проводився в присутності медичних сестер ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .. Під час огляду ОСОБА_1 перебував у поліцейських кайданках, був охайний, лежав на підлозі, тобто, підтвердила факт доставлення працівниками поліції ОСОБА_1 в кайданках до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Підтвердила, що складала акт огляду та висновок про стан алкогольного сп`яніння. Про те, чи були у ОСОБА_1 об`єктивні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, ті, про які відображено у складеному нею акті огляду і у висновку від 01.05.2019 року, коли ОСОБА_1 під час огляду перебував у кайданках, відповіді дати не могла.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 06.03.2020 року в судовому засіданні показали що позивача ОСОБА_1 не знають, обставин його огляду на стан алкогольного сп`яніння не пригадують.

Із акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 195 від 01.05.2019 року, убачається, що ОСОБА_1 направлений на огляд черговим Самбірського ВП ГУНП у Львівській області та оглянутий лікарем КНП СМР та СРР ОСОБА_9 .

Із записів, вчинених у акті,відомо, що ОСОБА_1 лежить на підлозі, вживає нецензурну лексику, знаходиться в наручниках. Згідно п. 14: рухи розмашисті в боки, хода зі швидкими поворотами, нестійкий, знаходиться в наручниках. Згідно п.18: від алконт - обстеження відмовився. Згідно п. 20: алкогольне сп`яніння.

Тобто, зміст вищевказаного акту підтверджує сам факт проведення огляду

ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. При тому, такий огляд не підтверджує самого факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки суперечить фактичним обставинам огляду і наведеним в акті ознакам алкогольного сп`яніння. Адже, в який спосіб ОСОБА_1 міг розмахувати руками, ходити зі швидкими поворотами, продувати технічний засіб - алконт, лежачи на підлозі і перебуваючи в наручниках, при тому, бути ще в охайному вигляді. А такі ознаки, як: хвилювання , збудженість, роздратованість, вживання нецензурної лексики могли бути притаманні особі, стосовно якої здійснюється протиправне насильство з боку працівників поліції, до яких в суспільстві тривалий час існує недовіра.

Відповідно до вимог п. 1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Згідно п. 2.9 «в» ПДР, водієві забороняється керувати транспортним з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості). Згідно вимог п. 30.2 ПДР номерні знаки повинні бути достатньо освітленими.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події складу адміністративного правопорушення, що має бути доведено шляхом надання доказів.

У відповідності до ст. 251 КпАП України, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року

№ 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У зв`язку з цим посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та інше.

В той же час, з матеріалів справи встановлено, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП не надано.

Крім того, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Факт такого адміністративного правопорушення в судовому засіданні показаннями свідків та відповідачем не доведено.

Відповідно до ст.ст.75,76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Постанова про адміністративне правопорушення винесена відповідачем - поліцейським сектору реагування ПП № 1 Самбірського ВП ГУНП у Львівській області капралом Здреником В.Б. не може оцінюватися судом в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України у якості належного та достатнього доказу, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази, які б вказували на те, що позивач, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «ФІАТ-ТЕМПРА», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та порушив п. 30.2, 2.9. ПДР України а саме керував вищевказаним автомобілем у якого в темну пору доби не горіла підсвітка заднього номерного знаку, у матеріалах справи відсутні.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Разом з тим, згідно з ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Зазначена постанова судом перевірялась на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно, розсудливо.

Таким чином, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, в порушення зазначених вище вимог закону щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення не доведено факту наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, не було надано суду матеріалів, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог щодо її форми та змісту, без доказової бази, яка б підтверджувала факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.

З наведених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП не доведена, прийняте рішення про притягнення ОСОБА_12 до адміністративної відповідальності є необґрунтоване, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, відповідно постанова серії ДПО18 № 945731 від 01.05.2019 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 12, 72-77, 241-246, 250, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Самбірського відділення поліції Головного управління Національної поліції Львівській області Здреника Василя Богдановича щодо документування адміністративного правопорушення та складання протоколу серії ДПО № 945731 від 01.05.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення - протиправними.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО № 945731 від 01.05.2019 року, винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 1 Самбірського відділення поліції Головного управління Національної поліції Львівській області Здреником Василем Богдановичем відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його підписання до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя