Справа № 520/14260/2020
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,
Суддів: Кононенко З.О. , Макаренко Я.М. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.,
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрут-сервіс"
до Поліської митниці Держмитслужби
про визнання протиправними та скасування рішень,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрут-сервіс" (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Поліської митниці Держмитслужби (далі відповідач), в якому просило суд: визнати протиправними та скасувати рішення Поліської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA204120/2020/000149/2 від 18.05.2020, №UA204120/2020/000157/2 від 19.05.2020, №UA204120/2020/000161/2 від 23.05.2020, №UA204120/2020/000169/2 від 26.05.2020, №UA204120/2020/000162/2 від 23.05.2020, №UA204120/2020/000167/2 від 26.05.2020, №UA204120/2020/000163/2 від 23.05.2020, №UA204120/2020/000172/2 від 26.05.2020, №UA204120/2020/000168/2 від 26.05.2020, №UA204120/2020/000166/2 від 26.05.2020, №UA204120/2020/000170/2 від 26.05.2020, №UA204120/2020/000175/2 від 26.05.2020, №UA204120/2020/000176/2 від 26.05.2020, №UA204120/2020/000179/2 від 27.05.2020, №UA204120/2020/000171/2 від 26.05.2020, №UA204120/2020/000180/2 від 27.05.2020, №UA204120/2020/000211/2 від 10.06.2020, №UA204120/2020/000210/2 від 10.06.2020, №UA204120/2020/000212/2 від 10.06.2020, №UA204120/2020/000214/2 від 10.06.2020, №UA204120/2020/000082/2 від 04.05.2020, №UA204120/2020/000111/2 від 05.05.2020, №UA204120/2020/0001142 від 05.05.2020.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року у справі №520/14260/2020 та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2021 року по справі №520/14260/2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрут-сервіс" задоволено.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року у справі № 520/14260/2020 скасовано.

Прийнято постанову, якою позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фрут-сервіс" до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень задоволено.

Визнано протиправним та скасувано рішення Поліської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів: №UA204120/2020/000149/2 від 18.05.2020 р., №UA204120/2020/000157/2 від 19.05.2020 р., №UA204120/2020/000161/2 від 23.05.2020 р., №UA204120/2020/000169/2 від 26.05.2020 р., №UA204120/2020/000162/2 від 23.05.2020 р., №UA204120/2020/000167/2 від 26.05.2020 р., №UA204120/2020/000163/2 від 23.05.2020 р., №UA204120/2020/000172/2 від 26.05.2020 р., №UA204120/2020/000168/2 від 26.05.2020 р., №UA204120/2020/000166/2 від 26.05.2020 р., №UA204120/2020/000170/2 від 26.05.2020 р., №UA204120/2020/000175/2 від 26.05.2020 р., №UA204120/2020/000176/2 від 26.05.2020 р., №UA204120/2020/000179/2 від 27.05.2020 р., №UA204120/2020/000171/2 від 26.05.2020 р., №UA204120/2020/000180/2 від 27.05.2020 р., №UA204120/2020/000211/2 від 10.06.2020 р., №UA204120/2020/000210/2 від 10.06.2020 р., №UA204120/2020/000212/2 від 10.06.2020 р., №UA204120/2020/000214/2 від 10.06.2020 р., №UA204120/2020/000082/2 від 04.05.2020 р., №UA204120/2020/000111/2 від 05.05.2020 р., №UA204120/2020/0001142 від 05.05.2020 р.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Поліської митниці Держмитслужби (вул. Соборна, 104, м. Рівне, 33028, ) судові витрати на правову допомогу на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фрут-сервіс" (вул. Валентинівська, 26, корпус А, кв. 97, м. Харків, 61170, ) в сумі 41338,35 грн. та оплату судового збору в сумі 18014,46 грн.

12.05.2021 року на адресу Другого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат.

Колегія суддів, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Виходячи з аналізу зазначеної норми, колегія суддів зазначає, що чинне законодавство передбачає можливість прийняття додаткового рішення, серед іншого, у разі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2021 року питання про судові витрати, у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції було вирішено не у повному обсязі.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно частини першої та третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно з ч.ч. 6, 7 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

З аналізу вищевказаної норми слідує, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати наведені вище критерії, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Матеріалами справи встановлено, що між позивачем та адвокатським бюро «Олег Зудінов та партнери» був укладений договір про надання правової допомоги №08/ від 18.08.2020 року.

Пунктом 4.1. наведеного договору, встановлено гонорар за надану правову допомогу в розмірі 2 000,00 грн. за одну годину роботи Бюро, не включаючи виїзд для участі та безпосередню участь в судових засіданнях та 5 000,00 грн за один виїзд в судове засідання за межі м. Києва незалежно від тривалості судового засідання та часу витраченого на очікування початку такого засідання.

До заяви надано рахунок №12-05 від 12.05.2021 року, у якому зазначено розрахунок вартості професійної правової (правничої) допомоги у справі №520/14260/2020, на підтвердження:

понесення позивачем витрат на правничу допомогу, згідно з актом від 12.05.2021 року № 12-05 (абз.2 п. 4.1 Договору) у розмірі 5 500 грн;

понесення позивачем витрат у зв`язку з участю в судовому засіданні Другого апеляційного адміністративного суду у цій справі (5000,00 грн. (абз. 4 пункту 4.1 договору про правничу допомогу) + 2007,05 грн (проїзд за маршрутом м. Київ-м.Харків-м.Київ) + 1200,00 грн. (добові);

Загальна сума вказаних витрат складає 13707,05 грн.

Опис наданої правничої допомоги міститься в акті передачі-прийняття допомоги від 12.05.2021 №12-05, відповідно до якого позивачем отримано від адвокатського бюро «Олег Зудінов та партнери» правничу допомогу в обсязі 2,75 годин загальною вартістю 5500,00 грн. із розрахунку 2000,00 грн. за одну годину.

Факт оплати вказаної у зазначеному акті правничої допомоги підтверджується платіжним дорученням від 12.05.2021 № 406.

Даними документами підтверджено, що позивачу надано послуги з професійної правничої допомоги у розгляді цієї справи в суді апеляційної інстанції на підставі відповідного договору.

Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідачем до суду апеляційної інстанції подано не було.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Так, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, згідно актом від 12.05.2021 року №12-05 в розмірі 5500 грн. колегія суддів зазначає, що складання клопотання про приєднання доказів, складання додаткових пояснень та заяви про ухвалення додаткової постанови не потребувало значних затрат часу та не вимагало значного обсягу юридичної та технічної роботи, а отже, як наслідок, сума витрат на написання наведених документів є завищеною, та підлягає задоволенню в сумі 1000 грн.

Крім того, понесення позивачем витрат у зв`язку з участю в судовому засіданні Другого апеляційного адміністративного суду у справі 11.05.2021 року, підлягає задоволенню в частині витрат понесених на проїзд та безпосередньо участь у судовому засідання, в сумі 2500 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони (ч.1 ст. 135 КАС України).

Таким чином, враховуючи обґрунтованість розміру витрат на оплату робіт адвоката із складністю справи та виконаними адвокатом роботами, обсягом виконаних робіт, колегія суддів вважає, що заявлена сума витрат не є обґрунтованою з наданою правничою допомогою у справі, що розглядається, тому заява підлягає задоволенню частково.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, складає 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрут-сервіс" про винесення додаткової постанови про розподіл судових витрат у справі №520/14260/2020 задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Поліської митниці Держмитслужби (вул. Соборна, 104, м. Рівне, 33028, ) судові витрати на правову допомогу на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрут-сервіс" (вул. Валентинівська, 26, корпус А, кв. 97, м. Харків, 61170, ) в сумі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва О.М.
Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О. Макаренко Я.М.

Повний текст додаткової постанови виготовлений 09.06.2021.