Справа № 340/1599/21
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/1599/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі суддs Кравчук О.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 )

до Тишківської сільської ради (; адреса: вул. Чкалова, 3, с. Тишківка, Добровеличківський район, 27013)

про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії.

ОСОБА_1 (далі -позивач) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Тишківської сільської ради, в якому (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) просить суд визнати протиправними дії Тишківської сільської ради щодо несвоєчасного оприлюднення у формі відкритих даних на офіційному веб-сайті http://tyshkivska.gromada.org.ua/ Тишківської сільскої ради рішення виконавчого комітету Тишківської сільської ради № 86 від 29.12.2020 р. "Про підготовку та проведення новорічних та різдвяних свят на території громади".

Принагідно позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 16500,00 грн.

Ухвалою суду від 12 квітня 2021 року відкрите провадження у справі; справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

11 травня 2021 року позивач скерував до суду заяву про уточнення позовних вимог. Заява відповідає вимогам частин першої та сьомої статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України та приймається судом. Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 розглядаються судом у сув`язі із вказаною заявою.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що всупереч вимогам Закону Украхни "Про доступ до публічної інформації" рішення виконавчого комітету Тишківської сільської ради № 86 від 29 грудня 2020 року "Про підготовку та проведення новорічних та різдвяних свят на території громади" оприлюднене на офіційному веб-сайті відповідача 10 лютого 2021 року, тобто лише на 43 день після його затвердження, що на переконання позивача, перешкодило йому своєчасно копіювати та використовувати у власних цілях інформацію, яка міститься в даному рішенні.

Відповідач позовних вимог не визнав. У поданому відзиві на позовну заяву наголосив, що рішення виконавчого комітету від 29 грудня 2020 року №86 "Про підготовку та проведення новорічних та різдвяних свят на території громади" було оприлюднене на дошці оголошень ради до 05 січня 2021 року, тобто не пізніше 5-ти робочих днів від дати прийняття. Оприлюднення рішення у такий спосіб є альтернативою розміщення його на офіційному веб-сайті ради.

Крім того, представник відповідача наголосив, що позивач взагалі не обгрунтовує, яким чином вказане рішення стосується прав та інтересів ОСОБА_1 , який не є жителем села Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області. Так само, на переконання відповідача, ОСОБА_1 не довів, що відповідачем порушені його права у спірних правовідноинах, що є необхідною передумовою для задоволення позовних вимог.

Заперечив відповідач і проти заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу з огляду на їх неспівмірність та недоведеність понесення таких витрат ОСОБА_1 .

Позивач подав суду відповідь на відзив, у якому доводи відповідача заперечив та звернув увагу, що предметом спору є доступ до публічної інформації у формі відкритих даних, а не поновлення порушених прав юридичних чи фізичних осіб, що виникли в результаті протиправних рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб органів місцевого самоврядування. Крім того, позивач покликається на Постанову Великої Палати Верховного Суду у справі №800/369/17 від 19 березня 22019 року, у якій зазначено, що право особи на доступ до публічної інформації включає в себе не тільки право а отримання відповідної інформації, а й право на своєчасність її отримання, та просить врахувати таку позицію при розгляді даної адміністративної справи.

У строк, встановлений судом, відповідач не скористався своїм правом на подання запречення на відповідь на відзив.

За таких умов суд розглядає дану справу у межах строку, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

29 грудня 2020 року відбулось засідання виконавчого комітету Тишківської сільської ради, на якому було прийняте рішення "Про підготовку та проведення новорічних та різдвяних свят на території громади" від 29 грудня 2020 року № 86.

Відповідно до довідки Тишківської сільської ради від 26 квітня 2021 року №01-22-78/1 вказане рішення до 05 січня 2021 року було розміщене на дошці оголошень Тишківської сільської ради.

10 лютого 2021 року рішення оприлюднене на веб-сайті відповідача http://tyshkivska.gromada.org.ua, що не заперечується сторонами.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, визначений Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року № 2939-VI (далі- Закон №2939-VI).

За змістом статті 10-1 Закону публічна інформація у формі відкритих даних - це публічна інформація у форматі, що дозволяє її автоматизоване оброблення електронними засобами, вільний та безоплатний доступ до неї, а також її подальше використання.

Розпорядники інформації зобов`язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах.

Публічна інформація у формі відкритих даних є дозволеною для її подальшого вільного використання та поширення.

Будь-яка особа може вільно копіювати, публікувати, поширювати, використовувати, у тому числі в комерційних цілях, у поєднанні з іншою інформацією або шляхом включення до складу власного продукту, публічну інформацію у формі відкритих даних з обов`язковим посиланням на джерело отримання такої інформації.

Пунктом 2 частини першої статті 15 Закону №2939-VІ на розпорядників інформації покладений обов`язок оприлюднювати: нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

При цьому, у відповідності до частини другої статті 15 Закону №2939-VІ така інформація підлягає обов`язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня затвердження документа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що відповідачем з порушенням вказаного п`ятиденного строку, а саме 10 лютого 2021 року, на сайті Тишківської сільської ради, оприлюднене рішення виконкому сільської ради "Про підготовку та проведення новорічних та різдвяних свят на території громади" від 29 грудня 2020 року № 86.

При цьому суд наголошує, що у розумінні Закону №2939-VІ оприлюднення прийнятих розпорядником інформації актів у будь-який інший (альтернативний) спосіб не увільняє його від обов`язку у п`ятиденний термін публікувати такий акт на своєму веб-сайті, як на тому наполягає відповідач.

Водночас, сам лише виявлений факт недотримання відповідачем строку оприлюднення вказаного рішення на власному веб-сайті не є беззастережною підставою для твердження про протиправність дій відповідача та задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Так, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

При цьому, в силу вимог пункту 9 частини п`ятої статті 160 КАС України у позовній заяві повинно бути обґрунтовано порушення оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю прав, свобод або інтересів позивача.

Отже, в адміністративному судочинстві захисту підлягають саме порушені права особи у публічно-правових відносинах, що звернулася до суду з позовом.

Конституційний Суд України у рішенні у справі про оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо заяв про злочини від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Відтак, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України та конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає водночас, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у наявності у особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тобто, обов`язковою умовою судового захисту є наявність порушених прав та охоронюваних законом інтересів безпосередньо позивача з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

У свою чергу, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Суд звертає увагу, що з`ясування питання порушених прав, свобод чи інтересів позивачів передує розгляду питання щодо правомірності (законності) рішення, яке оскаржується. Відсутність порушення прав, свобод чи інтересів позивачів є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності такого рішення.

За відсутності бодай одного випадку реального порушення прав, свобод чи інтересів позивачів спірним рішенням відповідача, відсутніми є й підстави для задоволення позову.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16, від 15 серпня 2019 року у справі № 1340/4630/18 та підлягає застосуванню судом в силу вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивачем в позовній заяві не доведено, що несвоєчасне опублікування рішення відповідачем спричинило суттєвий негативний вплив на його права та завдало йому реальної шкоди.

Абстрактні доводи ОСОБА_1 про порушення його права на своєчасне копіювання та використання в особистих цілях інформації в машиночитаному вигляді, що міститься у рішенні виконкому Тишківської сільської ради "Про підготовку та проведення новорічних та різдвяних свят на території громади" у сув`язі з тією обставиною, що за захистом порушеного, на його думку, права позивач звернувся вже після оприлюднення такого рішення на сайті відповідача, обумовлюють висновок суду про відсутність наразі порушеного права позивача, яке підлягало б захисту (відновленню) судом.

Крім того, суд звертає увагу, що у відповіді на відзив позивач наголошує, що предметом спору у даній справі є не поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникли в результаті протиправних рішень, дій бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, а доступ до публічної інформації у формі відкритих даних, якою володіє або повинен володіти розпорядник інформації.

Згідно зі статтею 12 Закону № 2939-VІ суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до частин першої, другої статті 19 Закону № 2939-VІ запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Згідно зі статтею 23 Закону України № 2939-VІ рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Із системного аналізу наведених положень вбачається, що суб`єктами правовідносин у сфері доступу до публічної інформації є запитувач інформації та розпорядник інформації. Запитувачами інформації є, зокрема, фізичні особи, які звернулися до розпорядника інформації із запитом на інформацію.

Позивач не є запитувачем інформації у розумінні Закону № 2939-VІ, тому між позивачем та відповідачем, як розпорядником інформації не виникли правовідносини. А відповідно до статті 23 Закону № 2939-VІ право на оскарження невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону мають права тільки запитувачі інформації.

Посилання позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 19 березня 2019 року у справі № 800/369/17, якою суд визнав протиправну бездіяльність відповідача щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит не приймається судом до уваги, оскільки фактичні обставини справи, на яку посилається позивач, не є подібними фактичним обставинам, які розглядаються в цій справі. В справі, яка розглянута ВП ВС, позивач є запитувачем інформації у розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки звертався до відповідача із запитом про надання інформації.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судові витрати, які підлягали б розподілу на підставі частини п`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у справі відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Тишківської сільської ради (; адреса: вул. Чкалова, 3, с. Тишківка, Добровеличківський район, 27013) про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії відмовити повністю.

Копію рішення вручити (скерувати) учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтями 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржене у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, а у разі початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення складене та підписане суддею 09 червня 2021 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. Кравчук