Справа № 520/15397/2020
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 р.Справа № 520/15397/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Русанової В.Б. ,

за участю: секретаря судового засідання - Севастьянової А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ УКРАЇНА" на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2021 (суддя Заічко О.В.; м. Харків) по справі № 520/15397/2020

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ УКРАЇНА"

до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, Управління Державної казначейської служби України у Дергачівському районі Харківської області, Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ Україна» (далі по тексту позивач, ТОВ «ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ УКРАЇНА») звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі по тексту відповідач-1, ГУ ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України), Управління Державної казначейської служби України у Дергачівському районі Харківської області (далі по тексту відповідач-2, УДКСУ у Дергачівському районі Харківської області), Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області (далі по тексту відповідач-3) про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення суми.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2021 по справі № 520/15397/2020 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ УКРАЇНА" (пр-т Пушкіна, буд. 57, кв. 1, м. Дніпро, 49006, ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ), Управління Державної казначейської служби України у Дергачівському районі Харківської області (вул. Сумський шлях, буд. 27, м. Дергачі, Харківська область, 62303, ), Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області (майдан Перемоги, б. 5 А, м. Дергачі, Харківська область,62300, ) про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення суми - задоволено.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) підготувати та направити до Управління державної казначейської служби України у Дергачівському районі Харківської області (вул. Сумський шлях, буд. 27, м. Дергачі, Харківська область, 62303, ) висновок про повернення помилково сплаченого Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ УКРАЇНА" (пр-т Пушкіна, буд. 57, кв. 1, м. Дніпро, 49006, ) акцизного податку з реалізації роздрібної торгівлі підакцизних товарів у розмірі 18072945 (вісімнадцять мільйонів сімдесят дві тисячі дев`ятсот сорок п`ять) гривень 00 копійок та пені у розмірі 284684 (двісті вісімдесят чотири тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 45 копійок.

Стягнуто з Державного бюджету України через Управління державної казначейської служби України у Дергачівському районі Харківської області (вул. Сумський шлях, буд. 27, м. Дергачі, Харківська область,62303, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ УКРАЇНА" (пр-т Пушкіна, буд. 57, кв. 1, м. Дніпро, 49006, ) помилково сплачені грошові зобов`язання з акцизного податку з реалізації роздрібної торгівлі підакцизних товарів у розмірі 18072945 (вісімнадцять мільйонів сімдесят дві тисячі дев`ятсот сорок п`ять) гривень 00 копійок та пеню у розмірі 284684 (двісті вісімдесят чотири тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 45 копійок.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ УКРАЇНА" (пр-т Пушкіна, буд. 57, кв. 1, м. Дніпро, 49006, ) сплачений судовий збір у розмірі 11561,00 грн. (одинадцять тисяч п`ятсот шістдесят одна гривня 00 копійок).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної казначейської служби України у Дергачівському районі Харківської області (вул. Сумський шлях, буд. 27, м. Дергачі, Харківська область, 62303, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ УКРАЇНА" (пр-т Пушкіна, буд. 57, кв. 1, м. Дніпро, 49006, ) сплачений судовий збір у розмірі 11561,00 грн. (одинадцять тисяч п`ятсот шістдесят одна гривня 00 копійок).

23.02.2021 до Харківського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 72000,00 грн..

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2021 по справі № 520/15397/2020 у задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ УКРАЇНА" до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, Управління Державної казначейської служби України у Дергачівському районі Харківської області, Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення суми - відмовлено.

Представник позивача, не погодившись із вказаною ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2021 по справі № 520/15397/2020 та задовольнити заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 72000,00 грн..

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що позивачем для надання професійної правничої допомоги у цій справі були залучені адвокати та в позовній заяві було зазначено, що докази понесених судових витрат будуть подані позивачем пізніше. Пояснив, що до позовної заяви був доданий орієнтовний розрахунок судових витрат у справі. Посилаючись на положення ст. 1 Закону України « Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», вказує, що відсутність рахунку на оплату не може свідчити про нереальність адвокатських витрат та обов`язку сплати за отримані послуги. Вказує, що наявність наданих документів, підписаних сторонами, підтверджує не тільки факт надання правової допомоги, але й зобов`язання позивача, який виступає замовником та клієнтом, сплатити за надану правову допомогу.

Відповідач-1 у надісланому до суду відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що погоджується з позицією викладеною судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні та, посилаючись на правову позицію, висловлену Верховним Судом в постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, а також, враховуючи, що позивачем не підтверджено у повному обсязі виконання умов договорів про надання юридичних послуг, тобто не підтверджено реальність адвокатських послуг, просить відмовити у задоволенні вимог представника позивача.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов`язковою, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви представника позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції, виходив з того, що матеріали справи не містять доказів фактичного понесення позивачем витрат на правничу допомогу.

Надаючи оцінку оскарженому додатковому рішенню першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, врегульовано ст.134 КАС України. Відповідно до ч. 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За приписами ч.ч. 3, 4 ст. 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 7 ст. 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як зазначалось вище, позивачем було укладено договір про надання юридичних послуг № 25-09 від 25.09.2020 з ТОВ «ЛАБОРАТОРІЯ БАНКРУТСТВА».

Відповідно до п. 4.3 умов договору про надання юридичних послуг № 25-09 від 25.09.2020, виконавець виставляє Замовнику рахунки за надані Послуги щомісячно та подає їх разом з звітами. Якщо протягом певного місяця суми Гонорарів за надані Послуги та/або Витрати були незначними, Виконавець може включати їх до рахунків у наступних місяцях.

Згідно з п. 4.4 умов договору про надання юридичних послуг № 25-09 від 25.09.2020, Замовник зобов`язується оплатити рахунки за надані Послуги, які виставлені Виконавцем протягом 45 днів з дня отримання рахунку за винятком тих випадків, коли за домовленістю між Сторонами Замовник оплатив послуги авансом.

Відповідно до звіту від 12.02.2021 про послуги, надані на виконання умов договору про надання юридичних послуг № 25-09 від 25.09.2020, адвокатом надано наступні послуги:

- вивчення та аналіз нормативно-правових актів, що регулюють питання помилково/надміру сплачених податків та зборів сплачених платником податків; вивчення судової практики та правових позицій з викладеного питання - 7500 грн. (3 год.);

- вивчення та аналіз первинної документації клієнта для побудови правової позиції щодо повернення помилково сплачених грошових зобов`язань з реалізації роздрібної торгівлі акцизних товарів 7500 грн. (3 год.);

- правова допомога в підготовці та коригуванні документів: заяви на повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань на суму 6371389,00 грн., податкових декларацій за 2015-2017 роки - 5000,00 грн. (2 год.);

- підготовка та направлення адвокатського запиту про надання інформації стосовно розгляду та погодження електронного висновку № 0092461EV/200 від 10.07.2020 5000,00 грн. (2 год.);

- підготовка в інтересах клієнта адміністративного позову 12500,00 грн. (5 год.);

- підготовка та направлення до суду клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів - 2500,00 грн. (1 год.);

- підготовка та направлення до суду відповідей на відзиви 15000,00 грн. (6 год.);

- участь в судовому засіданні у справі -2500,00 грн. (1 год.);

- явка в судове засідання 2500,00 грн. (1 год.).

Всього 60000,00 грн..

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 12.02.2021 до договору про надання юридичних послуг № 25-09 від 25.09.2020, виконавець надав, а замовник прийняв у вересні 2020 року лютому 2021 року юридичні послуги на загальну суму 60000,00 грн. (24 год.). ПДВ склало 20% від суми 12000,00 грн.. Разом -72000,00 грн..

Суд першої інстанції відмовив позивачу у відшкодуванні витрат на правову допомогу, мотивуючи це відсутністю доказів на підтвердження фактичного отримання коштів за вказаним договором.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Як зазначено вище, до заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу представником позивача для вирішення цієї заяви було надано докази (крім доказів оплати послуг адвоката), зокрема щодо обсягу наданих послуг (акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 12.02.2021 до договору про надання юридичних послуг № 25-09 від 25.09.2020 та звіт від 12.02.2021 про послуги, надані на виконання умов договору про надання юридичних послуг № 25-09 від 25.09.2020).

Верховний Суд неодноразово викладав позицію про те, що можуть бути відшкодовані судові витрати на професійну правову допомогу після розгляду справи судом та подання відповідних доказів у строки, встановлені процесуальним законодавством.

У постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 813/481/18 зроблено такий висновок: "Зважаючи на положення частини сьомої статті 139 КАС України, суд касаційної інстанції констатує помилковість посилання суду апеляційної інстанції у якості аргументу для відмови в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення на відсутність документа про оплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу, адже у пункті 2 вищенаведеного додатку від 11 лютого 2019 року до договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року № 01/2019-02 сторони узгодили, що клієнт (позивач) зобов`язаний сплатити гонорар протягом шести місяців після ухвалення судом апеляційної інстанції рішення по суті."

Колегія суддів зазначає, що КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

На переконання колегії суддів, зазначені норми (ст.ст. 134, 139) були введені в КАС України з 15.12.2017, у тому числі, з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). При цьому, норми зазначених статей спрямовані саме на захист прав та інтересів позивачів-суб`єктів господарювання, а не адвокатів. Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 21.01.2021 по справі № 280/2635/20.

Отже, висновки суду першої інстанції про відмову у відшкодуванні витрат на правничу допомогу з огляду на відсутність доказів оплати вказаних послуг не узгоджується з нормами чинного процесуального законодавства та вищенаведеними висновками Верховного Суду.

Щодо розміру витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В силу приписів частини сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, на підтвердження заявленого розміру витрат на правничу допомогу представником позивача надано до матеріалів справи: копію договору про надання юридичних послуг № 25-09 від 25.09.2020; копію договору про надання правової допомоги в інтересах третьої особи від 25.09.2020; копію договору № 2011 про надання правової допомоги в інтересах третьої особи від 20.11.2020; копію договору про надання правової допомоги № 2509/1 від 25.09.2020; копію договору про надання правової допомоги № 2011/1 від 20.11.2020; копію звіту про послуги, надані на виконання умов договору про надання юридичних послуг № 25-09 від 25.09.2020; копію акту приймання передачі наданих послуг № 1 до Договору про надання юридичних послуг № 25-09 від 25.09.2020.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 23.04.2019 по справі №826/9047/16, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Так, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.

У справі «West Alliance Limited» проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Як вбачається з матеріалів справи вартість наданих юридичних послуг складає 72000,00 грн..

Дослідивши подані заявником докази, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку розмір витрат на оплату послуг адвоката є суттєво завищеним та не є співмірним із складністю справи та з виконаною адвокатом роботою (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, оскільки підготовка та представництво інтересів позивача не потребувала настільки значного часу для надання адвокатом послуг та виконання робіт з правової (правничої) допомоги позивачу у співвідношенні до гонорару адвоката, а суми, які заявлені до відшкодування позивачу за надання послуг та виконання робіт з правової (правничої) допомоги, не є належним чином обґрунтовані на предмет їх розміру, який визначений в поданій заяві.

В звіті від 12.02.2021 про послуги, надані на виконання умов договору про надання юридичних послуг № 25-09 від 25.09.2020, вказано, що надання правової допомоги позивачу по даній справі полягало у: вивченні та аналізі нормативно-правових актів, що регулюють питання помилково/надміру сплачених податків та зборів сплачених платником податків; вивченні судової практики та правових позицій з викладеного питання; вивченні та аналізі первинної документації клієнта для побудови правової позиції щодо повернення помилково сплачених грошових зобов`язань з реалізації роздрібної торгівлі акцизних товарів; правовій допомозі в підготовці та коригуванні документів: заяви на повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань на суму 6371389,00 грн., податкових декларацій за 2015-2017 роки -5000,00 грн.; підготовці та направленні адвокатського запиту про надання інформації стосовно розгляду та погодження електронного висновку № 0092461EV/200 від 10.07.2020; підготовці в інтересах клієнта адміністративного позову; підготовці та направленні до суду клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів; підготовці та направленні до суду відповідей на відзиви; участі в судовому засіданні у справі та явки в судове засідання, на що адвокатами загалом витрачено 24 години, та, як зазначалось вище оцінено адвокатом у 60000 грн..

При цьому колегія суддів враховує, що вчинення адвокатом таких дій як вивчення та аналіз нормативно-правових актів, що регулюють питання помилково/надміру сплачених податків та зборів сплачених платником податків; вивчення судової практики та правових позицій з викладеного питання; вивчення та аналіз первинної документації клієнта для побудови правової позиції щодо повернення помилково сплачених грошових зобов`язань з реалізації роздрібної торгівлі акцизних товарів; правова допомога в підготовці та коригуванні документів: заяви на повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань на суму 6371389,00 грн., податкових декларацій за 2015-2017 роки -5000,00 грн.; підготовка та направлення адвокатського запиту про надання інформації стосовно розгляду та погодження електронного висновку № 0092461EV/200 від 10.07.2020; підготовка в інтересах клієнта адміністративного позову; підготовка та направлення до суду клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів неможливо вважати самостійними послугами з надання правової (правничої) допомоги, оскільки це є складовою процесу написання адміністративного позову, тому вказані витрати не можуть підлягати окремій компенсації за рахунок відповідача.

Колегія суддів зауважує, що при розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Колегія суддів зазначає, що сума в розмірі 72000,00 грн. в якості судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою під час розгляду справи, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, не є співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а також часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, враховуючи фактичний обсяг виконаної роботи, колегія судів апеляційної інстанції вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 15000 грн..

При цьому, колегія суддів зауважує, що оскільки підставою для звернення позивача до суду та захисту його прав стала фактично відмова Головного управління ДПС у Харківській області про повернення помилково та/або надміру сплачених коштів, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн. підлягають стягненню саме за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.

Положеннями ч. 1 ст. 317 КАС України встановлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2021 по справі № 520/15397/2020 підлягає скасуванню із прийняттям постанови про часткове задоволення заяви представника позивача про стягнення судових витрат..

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ УКРАЇНА" задовольнити частково.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2021 року по справі № 520/15397/2020 скасувати.

Прийняти постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ УКРАЇНА" (пр-т Пушкіна, буд. 57, кв. 1, м. Дніпро, 49006, ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000, 00 (п`ятнадцять тисяч) грн..

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Т.С. Перцова В.Б. Русанова
Повний текст постанови складено 10.06.2021 року