Справа № 580/1901/21
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2021-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

10 червня 2021 року справа № 580/1901/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючого судді Бабич А.М., за участю:

секретаря судового засідання Глийової В.Г.,

представників позивача Архипенка О.А. (згідно з ордером), Коломійця А.І. (згідно з посадою),

представника відповідачів Пакліної В.В. (у порядку самопредставництва),

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА ОСОБА_1 до ДЕРЖАВНОЇ ПОДАТКОВОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ, Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

05.04.2021 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ) (далі позивач) до ДЕРЖАВНОЇ ПОДАТКОВОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ (04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8; ) (далі відповідач 1), Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул.Хрещатик, 235; ) (далі відповідач - 2) про:

визнання протиправним і скасування рішення Комісії з питань реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 30.09.2020 №1984941/21372450 про відмову в реєстрації податкової накладної від 20.07.2020 №2 щодо продажу на користь ТОВ АДМ Юкрейн пшениці м`якої 2 сорту на суму 417181,19грн., у т.ч. ПДВ 69530грн.;

зобов`язання відповідача 1 зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних вказану податкову накладну.

Додатково просив стягнути з відповідача на користь ТОВ Зірка + судові витрати.

В обґрунтування позивач зазначив, що відповідач безпідставно відмовив у реєстрації податкової накладної щодо господарської операції, яка мала реальний характер.

Ухвалою суду від 06.04.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк 10 днів з дати отримання ухвали для усунення її недоліків.

Ухвалою від 19.04.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив загальне позовне провадження.

У підготовчому провадженні суд долучив всі подані сторонами докази.

12.05.2021 на адресу суду надійшло клопотання відповідачів (вх. №16389/21) про залишення позову без розгляду з підстави звернення до суду з пропущенням встановленого законом строку звернення без заяви про його поновлення. В обґрунтування зазначили, що позивач в адміністративному порядку оскаржував спірне рішення, про що прийняте рішення від 13.10.2020. Отже, подаючи позовну заяву 05.04.2021, позивач порушив строки, встановлені ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) та пунктом 56.19 ст.56 Податкового кодексу України (далі ПК України). Просив урахувати висновки застосування вказаних норм права, викладені Верховним Судом у постанові від 25.10.2019 у справі №640/20569/18.

10.06.2021 представник позивача подав суду клопотання (вх.№20948/21) про поновлення порушеного строку на звернення до суду з позовом, що відбулося з поважних причин, оскільки щодо питання застосування таких процесуальних строків змінилася усталена судова практика. Зокрема, у постанові від 26.11.2021 у справі №500/2486/19 Верховний Суд відступив від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду від 03.04.2020 у справі №2540/2576/18, що строк для звернення з позовом платника податків, у т.ч. після використання процедури адміністративного оскарження, становить 1095 днів з дня отримання рішення. Натомість викладено висновок, що пункт 56.18 ст.56 ПК України не встановлює процесуального строку звернення до суду, а п.56.19 ст.56 ПК України є спеціальною до ч.4 ст.122 КАС України і має перевагу для податкових судових спорів. У вказаному рішенні Верховний Суд вказав, що для забезпечення права на справедливий суд такі обставини можуть розглядатися як поважна причина для поновлення строків звернення до суду в податкових правовідносинах, які виникли та набули характеру спірних до зміни такої судової практики.

У підготовчому засіданні 10.06.2021 суд постав на обговорення вказані клопотання сторін.

Представник позивача просив своє клопотання задовольнити, а відповідача відмовити, додатково зазначивши, що про процедуру адміністративного оскарження керівник позивача та він, як адвокат, не знав, оскільки цим займалася колишній бухгалтер позивача,з якою склалися неприязні відносини.

Представник відповідачів просив відмовити у задоволенні клопотання позивача та задовольнити їхнє клопотання, акцентувавши, що усталеною є саме судова практика щодо тримісячного строку на звернення до суду зі вказаним предметом спору.

Заслухавши представників сторін, оцінивши заявлені доводи та докази в їх обґрунтування, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду з таких підстав.

Долученими за клопотанням відповідачів (вх.№19504/21 від 01.06.2021, том 2) документами (скаргою та квитанцією №2) підтверджується факт подання 08.10.2020 о 20год. 44хв. 31сек. позивачем в особі безпосередньо ОСОБА_2 засобами електронного зв`язку скарги на спірне рішення. 13 жовтня 2020 року відповідач 2 прийняв за результатом її розгляду рішення про відмову у реєстрації ПН, яке позивачу згідно з квитанцією №2 доставлено 13.10.2020 о 20 год. 11хв. 09хв.

Отже, у заявлений спірних правовідносинах позивач застосував процедуру адміністративного оскарження, а твердження представника позивача про безпосередність її виконання бухгалтером позивача не доведене.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.3 ст.122 КАС України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Зазначені норми діють у вказаній редакції з 15.12.2017.

З приводу норм, на тлумачення яких посилається представник позивача в згаданому вище клопотанні, суд урахував.

Відповідно до п.56.18 ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з п.56.19 ст.56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Питання строків для звернення до адміністративного суду для оскарження рішень податкового органу неодноразово вирішувалося Верховним Судом. Відмінність тлумачення стосувалася різних обставин і предметів спору, а також зміни норм процесуального закону.

Зокрема, щодо спорів, предметом в яких було податкове повідомлення-рішення та вимога про сплату єдиного внеску, Верховний Суд постановою постановою від 26.11.2020 у справі №500/2486/19, на яку посилається позивач, аналізував постанову Верховного Суду від 11.10.2019 у справі №640/20468/18, в якій зазначено про відступ від усталеної практики в частині того, що положення п.56.18ст.56 ПК України є спеціальними щодо приписів статті 122 КАС України, а тому незалежно від використання платником податків права на адміністративне оскарження такий строк становить 1095 днів. Водночас правового висновку про те, що пунктом 56.18 статті 56 ПК України встановлено процесуальний строк звернення до суду, а так само і про те, що він становить 1095 днів, постанова Верховного Суду не містила .

Також у вказаному рішенні зазначено, що зазначений у пункті 102.1 статті 102 ПК України строк є саме строком давності, який має матеріально-правову природу, а тому не може бути одночасно і процесуальним строком звернення до суду. Між правовою природою матеріально-правового строку давності в податкових правовідносинах та процесуального строку звернення до адміністративного суду є сутнісна різниця. Тому помилковим є ототожнення їх призначення при використанні.

Верховний Суд у складі судової палати вважає, що колізія між нормами пунктів 56.18 і 56.19 статті56 ПК України відсутня, оскільки вони не припускають множинного трактування прав платників податків.

Верховний Суд у складі судової палати у вказаній справі відступає від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду від 3 квітня 2020 року у справі №2540/2576/18, у частині того, що строк для звернення платника податків із позовом до адміністративного суду, у тому числі після використання процедури адміністративного оскарження, становить 1095 днів з дня отримання платником податків рішення, що оскаржено, і вважає за необхідне сформулювати такий правовий висновок:

«Норма пункту 56.18 статті 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Для забезпечення узгодженості судової практики з висновком, викладеним у цій постанові, Верховний Суд зазначає, що під час вирішення тотожних спорів повинні враховуватися наведені висновки щодо застосування норм права незалежно від того, чи перераховані всі постанови Верховного Суду, в яких викладено правову позицію, від якої відступила судова палата у цій справі.»

Водночас щодо строків звернення до суду з позовом про оскарження рішень про відмову в реєстрації податкових накладних усталена судова практика інша, а саме щодо трирічного строку в разі застосування досудового врегулювання спору.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 25.10.2019 у справі №640/20569/18 серед іншого зазначено:

«Різниця природи рішень контролюючого органу (щодо нарахування грошових зобов`язань або інші рішення) об`єктивно здатна впливати та зумовлювати різницю в підходах щодо встановлення строків звернення до суду про їх оскарження. Застосування скорочених строків звернення при використанні досудового порядку врегулювання спорів у податкових правовідносинах установлено законом, зумовлено легітимною метою оперативного забезпечення настання правової визначеності для особи - платника податків та у діяльності суб`єктів владних повноважень - контролюючих органів, що кореспондується із встановленим алгоритмом і строками адміністрування податків для забезпечення належного виконання конституційного податкового обов`язку і має пропорційний характер, оскільки скорочення строку звернення не впливає на реалізацію особою права на судовий захист у зв`язку з достатністю часу на підготовку й оформлення правової позиції, ознайомлення з позицією контролюючого органу, залучення за потреби правових і фінансових консультантів в межах процедури адміністративного оскарження, у той час, як скорочені строки забезпечують досягнення зазначеної мети й завдань функціонування податкової системи держави.

…Отже, із прийняттям чинної редакції КАС України та відмінним правовим регулюванням, визначеним частиною четвертою статті 122 КАС України, інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.

Така ж сама правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 жовтня 2019 року у справі №640/20468/18.

…Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви на підставі частини другої статті 123 КАС України, оскільки позивач пропустив тримісячний строк звернення до суду і поважних причин такого пропуску, на пропозицію суду першої інстанції, не повідомив…»

Аналогічні висновки в постанові Верховного Суду від 24.04.2020 №520/6895/19.

Тому суд дійшов висновку, що посилання позивача на зміну судової практики не обґрунтоване та не свідчить про наявність поважних причин для пропущення встановлених строків для звернення до суду. Спірні питання для подібної цій категорії спорів стосувалися виключно щодо можливості застосування місячного строку, передбаченого п.56.19 ст.59 ПК України, замість тримісячного, встановленого ч.4 ст.123 КАС України.

Отримавши 13.10.2020 рішення за резутатом адміністративного оскарження спірного рішення, звернення до суду 05.04.2021 здійснене як поза місячним, так і поза тримісячним строком.

Відсутні будь-які докази щодо причин, які би перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до суду. Отже, заява про поновлення строку на звернення до адміністративного суду є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.123 КАС України визначено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з ч.4 вказаної статті Кодексу якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Крім того згідно з ч.2 ст.183 КАС України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про:

1) залишення позовної заяви без розгляду;

2) закриття провадження у справі;

3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Тому суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. ст.2-20, 44-45, 72-80, 122-123, 167, 169, 183, 205, 240-256, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні клопотання ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА КОЛОМІЙЦЯ АНАТОЛІЯ ІВАНОВИЧА (вх..№20948/21 від 10.06.2021) про поновлення порушеного строку на звернення до суду з позовом.

Задовольнити повністю заяву Головного управління ДПС у Черкаській області (вх. №16389/21 від 12.05.2021).

Залишити без розгляду позовну заяву ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ) до ДЕРЖАВНОЇ ПОДАТКОВОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ (04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8; ), Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул.Хрещатик, 235; ) про визнання протиправним і скасування рішення Комісії з питань реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 30.09.2020 №1984941/21372450 про відмову в реєстрації податкової накладної від 20.07.2020 №2 щодо продажу на користь ТОВ АДМ Юкрейн пшениці м`якої 2 сорту на суму 417181,19грн., у т.ч. ПДВ 69530грн та зобов`язання її зареєструвати.

2. Повернути з Державного бюджету України ФЕРМЕРСЬКОМУ ГОСПОДАРСТВУ ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ) сплачений судовий збір за звернення з позовною заявою в сумі 4540,00грн (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень нуль копійок).

3. Роз`яснити наявне право позивача на повторне звернення до суду за умови усунення підстав, що стали причиною залишення позову без розгляду.

4. Копії ухвали направити учасникам спору.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом 15 днів до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд.

Суддя А.М. Бабич

Повний текст ухвали виготовлений і підписаний 10.06.2021.