Справа № 200/5256/21
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

09 червня 2021 р. Справа №200/5256/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голуб В.А,

за участі:

секретаря судового засідання - Гуменної В.П.,

представника позивача Руденка А.І.,

представниці відповідача Яковлєвої А.С.,

розглянувши у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції матеріали адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РАНГ» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «РАНГ» (далі ТОВ «РАНГ») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Суд зазначає, що відповідачем заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Так, в обґрунтування вказаної заяви зазначено, що Головне управління ДФС у Донецькій області на виконання завдання ДФС України від 01.02.2017 № 2253/7/99-99-12-03-06-17 було розглянуто заяву позивача від 24.01.2017 № 2 щодо повернення надміру сплаченого податку на прибуток, та листом № 1274/10/05-99-12-03-15 від 14.05.2017 року повідомлено про пропуск строку звернення з даною заявою.

Також, на електронну адресу ТОВ «РАНГ» Макіївським відділенням Красноармійської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області була спрямована відповідь (лист) № 114/10/05-18-15 від 01.02.2017, в якій зазначено, що відповідно до ст. 43 розділу ІІ Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошових зобов`язань підлягають поверненню. Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Також представником відповідача зазначено, що ТОВ «РАНГ» надміру сплатило податок на прибуток протягом березня - вересня 2020 року, тобто понад 1095 днів.

На переконання відповідача, фактично про порушення свого права позивач дізнався ще у 2017 році, коли направив на адресу ГУ ДФС у Донецькій області та ДФС України заяву від 24.01.2017 № 2 та отримав відповіді від 14.02.2017 № 1274/05-99-12-03-15, № 114/10/05-18-15 від 01.02.2017, а отже ТОВ «РАНГ» було пропущено строк на судове оскарження бездіяльності відповідача щодо підготовки та подання Державній казначейській службі висновку про повернення надміру сплаченого авансового внеску з податку на прибуток та зобов`язання ГУ ДПС у Донецькій області подати до Державної казначейської служби висновок про повернення ТОВ «РАНГ» надміру сплачених сум грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 570 062, 00 грн.

З метою реалізації свого права, позивачем надано заперечення з приводу вказаного клопотання, в обґрунтування яких зазначено наступне.

В першу чергу, позивач наголошує, що відмови відповідача повернути позивачу надміру сплачених сум грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 570 062,00 грн. у 2017 році, відповіді на запит № 1274/05-99-12-03-15 від 14.02.2017, № 114/10/05-18-15 від 01.02.2017, були цілком законними, та не порушували прав ТОВ «РАНГ».

Водночас, на думку позивача, законодавство України не забороняє підприємствам усунути недоліки та звернутися з заявою про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань повторно. Тому позивач з метою усунення недоліків звернувся до Донецької торгово-промислової палати та отримав сертифікат № 8119 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 03.05.2018 щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: виконання вимог законодавства відносно подання заяви про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток за період березень вересень 2012 року протягом 1095 днів.

Разом з тим, 17.06.2020 року ТОВ «РАНГ» знов звернулось до податкового органу з заявами по кожному платіжному дорученню про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань з податку на прибуток в сумі 570 062, 00 грн, додавши до кожної заяви сертифікат № 8119 про форс-мажорні обставини, але знов отримав відмову відповідача листом № 57420/10/05-99-53-41 від 14.07.2020. У вказаній відмові відповідач звернув увагу позивача на низку помилок в заяві про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань. Також позивач допустив помилку, не надавши заздалегідь письмовий запит на продовження граничних строків для подачі заяв про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань.

Тому позивач звернувся до відповідача з заявою вiд 09.10.2020 № 10 щодо подовження граничних cтpoкiв для подання заяв про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток згідно з урахуванням та виправленням помилок в оформленні.

Проте, листом № 81297/10/05-99-04-17-18 від 02.11.2020 податковий орган знов відмовив у поверненні надмiру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток, посилаючись на показники уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2012 pік вiд 29.11.2013 № 7.

На переконання позивача, фактично його права були порушені відповідачем рішенням, викладеним в листі № 81297/10/05-99-04-17-18 від 02.11.2020, яке позивач має право оскаржити, згідно діючого законодавства протягом 1095 днів з моменту його отримання.

У підготовчому засіданні представниця відповідача підтримала заявлене клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, а представник позивача заперечував проти його задоволення.

Проаналізувавши встановлені обставини, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною третьою статті 9 КАС України передбачено, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правове регулювання застосування строку звернення до суду в податкових правовідносинах має певні особливості.

Суд вважає за необхідне звернути увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист строк звернення та момент обчислення його початку, а й природу спірних правовідносин з приводу захисту прав, свобод та інтересів, щодо яких особа звертається до суду.

Так, установлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням.

Тобто на переконання суду, встановлені строки звернення до адміністративного суду мають сприяти уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Щодо безпосередньо строків судового оскарження, то частиною першою ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Отже, КАС України передбачає можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним частиною другою ст. 122 Кодексу, а також скороченими строками, визначеними частиною четвертою ст. 122 КАС України.

Дійсно, як визначено пунктом 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення в межах 1095 днів.

Однак, зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби України у Донецькій області щодо підготовки та подання Державній казначейській службі висновку про повернення надміру сплаченого авансового внеску з податку на прибуток Товариства з обмеженою відповідальністю «РАНГ».

Отже, в контексті даної справи, вказана норма не підлягає застосуванню, адже позивач не оскаржує жодне з рішень суб`єкта владних повноважень. З огляду на наведене, підлягає застосуванню загальна норма, яка передбачає можливість звернення до суду протягом шести місяців з дня коли особа дізналась або мала дізнатись про допущення відносно неї протиправної бездіяльності.

Суд вважає за необхідне дослідити питання щодо дати виникнення права позивача на звернення до суду з приводу допущення бездіяльності щодо підготовки та подання Державній казначейській службі висновку про повернення надміру сплаченого авансового внеску з податку на прибуток Товариства з обмеженою відповідальністю «РАНГ».

В першу чергу, суд вважає за необхідне звернути увагу, що, дійсно, позивач у 2012 році мав надмірно сплачені суми податку на прибуток (а.с.16-17).

При цьому, судом встановлено, що вперше позивач звернувся до Макіївської ОДПІ ГУ Міндоходів в Донецькій області із заявою № 12/1 про повернення надмірно сплачених грошових коштів з податку на прибуток ще 09 квітня 2014 року (а.с.18).

27 січня 2017 року позивач знову звернувся до податкового органу в особі Красноармійської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області із заявою № 2, у якій просив повернути суми надмірно сплаченого податку на прибуток за 2012 рік (а.с.31).

Листом Головного управління ДФС у Донецькій області від 14.02.2017 № 1274/10/05-99-12-03-15 позивача повідомлено, що ним пропущеного 1095 денний строк для повернення надмірно сплачених сум податку на прибуток (а.с.62-63).

17 червня 2020 року позивач втретє звернувся до податкового органу із проханням повернути помилково та/або надміру сплачені суми грошових зобов`язань з податку на прибуток та вкотре отримав відмову через пропущення строків звернення із вказаною заявою (а.с.41-43).

09 жовтня 2020 року позивач надіслав на адресу Головного управління ДПС у Донецькій області заяву про продовження граничних строків для подання заяв про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток, до якої додав сертифікат торгово-промислової палати (а.с.35, 158), а також відповідні заяви.

Листом від 02.11.2020 № 81297/10/05-99-04-17-18 відповідач повідомив Товариство з обмеженою відповідальністю «РАНГ» про відсутність підстав для задоволення заяв про повернення помилково та/ або надміру сплачених грошових зобов`язань через неможливість підтвердження збільшення переплати (а.с. 44-46).

У постанові Касаційного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі № 342/158/17 суд касаційної інстанції зазначив, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені

Отже, на переконання суду, позивач намагався з 2014 року повернути суми переплати з податку на прибуток, а тому у разі, якщо позивач вважав, що його право порушено в частині неперерахування сум податку, він мав звернутись до суду саме протягом шести місяців з дати допущення такої бездіяльності.

Посилання позивача на лист від 02.11.2020 № 81297/10/05-99-04-17-18, яким йому відмовлено у задоволені заяв про повернення помилково та/ або надміру сплачених грошових зобов`язань як на початок перебігу строку звернення до суду, суд не приймає до уваги, адже вказаний лист не входить до предмету цього позову. Позивач не оскаржує вказане рішення суб`єкта владних повноважень та не просить суд визнати його протиправним та скасувати.

Крім того, суд констатує, що отримання стороною позивача листа сторони відповідача у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого сторона позивача повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли сторона позивача почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії сторона позивача почала вчиняти більш ніж через вісім років з дня виникнення права на повернення сум надмірно сплаченого податку.

Поряд з цим, суд також вважає помилковою позицію позивача щодо безстрокової дії сертифікату Торгово-промислової палати України, яким засвідчено форс-мажорні обставини.

Так, 03.05.2018 позивач отримав сертифікат Донецької торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) № 8119 (а.с.158).

На переконання суду, зазначення у сертифікаті, що на момент його видачі обставини непереборної сили тривають, і дату, коли їх дія припиниться, встановити неможливо, не дає підстав стверджувати, що сертифікат засвідчує відповідні обставини безстроково.

Отже, надання вказаного сертифікату не є підтвердженням існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) станом на 2020-2021 роки.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про пропущення позивачем строків звернення до суду.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України. Згідно із частиною третьою цієї статті, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України установлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою і четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії", зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (AFFAIRE PЙREZ DE RADA CAVANILLES c. ESPAGNE №116/1997/900/1112).

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини «Осман проти Сполученого королівства» та пункті 54 рішення "Круз проти Польщі" зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (CASO OSMAN CONTRA REINO UNIDO № 23452/94; KREUZ v. POLAND № 28249/95).

За таких обставин позов Товариства з обмеженою відповідальністю «РАНГ» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії заявлений поза межами шестимісячного строку звернення до суду, а тому підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 118-123, 173, 240, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представниці Головного управління ДПС у Донецькій області про залишення позовної заяви без розгляду, - задовольнити.

Залишити без розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РАНГ» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Повний текст ухвали складено 10 червня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Суддя В.А. Голуб