Справа № 420/5855/19
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5855/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Аракелян М.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський завод класичних вин» (, адреса: вул. Центральна, 34, м. Татарбунари, Одеська область, 68100) до Головного управління ДПС в Одеській області (; адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044), Головного управління ДФС в Одеській області (; адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2019 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський завод класичних вин» до Головного управління ДПС в Одеській області, у якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 12.06.2019 року, № від 12.06.2019 року, № від 12.06.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Головним управлінням ДФС в Одеській області на підставі акту перевірки прийняті податкові повідомлення-рішення № від 12.06.2019р., яким визначено товариству з обмеженою відповідальністю «Одеський завод класичних вин» суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, в сумі 1579 грн. 05 коп., з яких за податковим зобов`язанням - в сумі 960 грн. 11 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - в сумі 618 грн. 94 коп., № від 12.06.2019 року про застосування до ТОВ штрафних санкцій за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 510 грн., № від 12.06.2019р. про визначення товариству з обмеженою відповідальністю «Одеський завод класичних вин» суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, в сумі 23108 грн. 03 коп., з яких за податковим зобов`язанням - в сумі 14050 грн. 39 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - в сумі 9057 грн. 64 коп. Позивач вважає податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 12.06.2019р., № від 12.06.2019р., № від 12.06.2019р. незаконними та необґрунтованими, оскільки оформлені відрядження осіб, що перебували з підприємством у трудових відносинах, документально підтверджені та відображені в бухгалтерській звітності.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 27.11.2019 року.

16.12.2019 року за вх. № 47782/19 від Головного управління ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що станом на 31.12.2018р. ТОВ «Одеський завод класичних вин» не має заборгованості по військовому збору. Нарахований, але несплачений військовий збір станом на 31.12.2018р. в сумі 1911,38 грн. сплачений своєчасно 04.01.2019р. Таким чином, перевіркою повноти нарахування, утримання та сплати до бюджету військового збору встановлено порушення підпункту 164.2.11. пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1 статті 167, підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168, підпункту 170.9.1 пункту 170.9 статті 170 Податкового Кодексу України із змінами та доповненнями, ТОВ «Одеський завод класичних вин» - не включено до складу загального місячного оподаткованого доходу суми витрат на відрядження працівників підприємства згідно звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт без первинних підтверджуючих документів (запрошень сторони, що приймає, укладених договорів чи контрактів, інших документів, що засвідчують участь відрядженої особи в заходах, які проводяться за тематикою, що збігається з господарською діяльністю підприємства), в результаті чого донараховано військовий збір в сумі 960,11 грн. Документальною плановою перевіркою ТОВ «Одеський завод класичних вин» встановлені порушення: підпункту 164.2.11. пункту 164.2 статті 164, підпункту 164.5 статті 164, пункту 167.1 статті 167, підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168, підпункту 170.9.1 пункту 170.9 статті 170 Податкового Кодексу України із змінами та доповненнями, а саме не включено до складу загального місячного оподаткованого доходу суми витрат на відрядження працівників підприємства згідно звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт без первинних підтверджуючих документів, в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб; пункту 167.1 статті 167, підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168, підпункту 170.9.1 пункту 170.9 статті 170 Податкового Кодексу України із змінами та доповненнями - не включено до складу загального місячного оподаткованого доходу суми витрат на відрядження працівників підприємства згідно звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт без первинних підтверджуючих документів (запрошень сторони, що приймає, укладених договорів чи контрактів, інших документів, що засвідчують участь відрядженої особи в заходах, які проводяться за тематикою, що збігається з господарською діяльністю підприємства), в результаті чого донараховано військовий збір в сумі 960,11 грн.; порушення пункту.51.1 статті 51, підпункт б) пункту 176.2 статті 176 Податкового Кодексу України № 2755 - VI від 02.12.2010р. із змінами та доповненнями, Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015р. № 4, за період з 01.01.2016 - 31.12.2018 рр. не включено до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку суми повернутої фінансової допомоги фізичним особам - ознака доходу « 153» - «сума поворотної фінансової допомоги».

15.01.2020 року за вх.№1643/20 від представника відповідача надійшла відповідь на відзив, в якій представник підтримав позицію викладену в позовній заяві.

Ухвалою від 29.01.2020 року, яка занесена до протоколу судового засідання, залучено до участі у якості співвідповідача Головне управління ДФС в Одеській області (; адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044), розпочато розгляд справи спочатку.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 року закрито підготовче провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 02.04.2020 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02.04.2020 року провадження у справі №420/5855/19 зупинено до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 року поновлено провадження по справі №420/5855/19 та призначено судове засідання на 06.08.2020 року о 12:00 год.

У судове засідання на 06.08.2020 року о 12:00 год. сторони не прибули, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином та своєчасно, що підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах справи.

18.06.2020 року та 18.08.2020 року від представників позивача та відповідача надійшли клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно ч.9 ст.205 КАСУ якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеський завод класичних вин» згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є юридичною особою (), основним видом діяльності якої є виробництво виноградних вин (46.34), оптова торгівля напоями (46.34).

У період з 26 березня 2019 року по 08 квітня 2019 року, на підставі направлень від 25 березня 2019 року №1671/14-05, №1672/14-05, №1676/14-05, №1675/14-05, №1677/14-05, виданих ГУ ДФС в Одеській області, на підставі наказів ГУ ДФС в Одеській області №1656 від 07 березня 2019 року та №2505 від 03 квітня 2019 року, проведена планова виїзна перевірка ТОВ "Одеський завод класичних вин" код за з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року, валютного законодавства за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року.

За результатами проведеної перевірки відповідачем був складений Акт №739/15-32-14-05/38534742/12 від 22 квітня 2019 року "Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Одеський завод класичних вин» код за з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року, валютного законодавства за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року (а.с.12-108 Т.1).

Згідно висновків Акта №739/15-32-14-05/38534742/12 від 22 квітня 2019 року, перевіркою встановлено порушення ТОВ «Одеський завод класичних вин»:

- п.п.44.1, 44.2 ст. 44, пп.134.1.1 п.134.1 ст. 134 ПК України, п.5, п.6, п.7, п.19, п.29 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 року за №27/4248 (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток у розмірі 5 097 001 грн., у тому числі: за 2016 рік у сумі 2 619 053 грн., за 2017 рік у сумі 1 312 134 грн., за 2018 рік у сумі 1 165 814 грн.;

- п.44.1, п.44.6 ст. 44, п.п.192.1.1 ст. 192, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у сумі 3 843 296 грн., в тому числі за травень 2018 року у сумі 781 241 грн., за червень 2018 року у сумі 1 018 838 грн., липень 2018 року у сумі 1 103 418 грн., серпень 2018 року у сумі 941 559 грн.

Завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду по рядку 21 Декларації за грудень 2018 року у сумі 932 635 грн.;

- ч.2 ст. 13 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів";

- пп.164.2.11. п.164.2 ст. 164, п.164.5. ст. 164, п.167.1 ст. 167, п.168.1.1 п.168.1 ст. 168, п.170.9.1 п.170.9 ст. 170 ПК України, не включено до складу загального місячного оподаткованого доходу суми витрат на відрядження працівників підприємства згідно звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт без первинних підтверджуючих документів (запрошень сторони, що приймає, укладених договорів чи контрактів, інших документів, що засвідчують участь відрядженої особи в заходах, які проводяться за тематикою, що збігається з господарською діяльністю підприємства), в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 14 050,39 грн.

- п.167.1 ст. 167, п.п.168.1.1 п.168.1 ст. 168, пп.170.9.1 п.170.9 ст. 170 ПК України - не включено до складу загального місячного оподаткованого доходу суми витрат на відрядження працівників підприємства згідно звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт без первинних підтверджуючих документів (запрошень сторони, що приймає, укладених договорів чи контрактів, інших документів, що засвідчують участь відрядженої особи в заходах, які проводяться за тематикою, що збігається з господарською діяльністю підприємства), в результаті чого донараховано військовий збір в сумі 960,11 грн.

- порушення п.51.1 ст. 51, п.б) п.176.2 ст. 176 ПК України, Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року №4, за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року не включено до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку суми повернутої фінансової допомоги фізичним особам - ознака доходу " 153" - "сума поворотної фінансової допомоги".

- пп.141.4.1, пп.141.4.2 п.141.4 ст. 141 ПК України в частині не утримання та не перерахування до бюджету податку в сумі 10 042,14 грн. по виплатах доходу нерезидента, здійснених в 2016 році, І кварталі 2017 року, І півріччі 2017 року, три квартали 2017 року, 2017 році, І кварталі 2018 року, І півріччі 2018 року, три квартали 2018 року, 2018 році.

- п.п.16.1.3, п.16.1 ст. 16, п.103.9 ст. 103 ПК України, наказу Міністерства фінансів України №897 від 20 жовтня 2015 року "Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємства", в частині неподання Додатку ПН до Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2016 рік відносно виплат доходу нерезиденту, за І квартал 2017 року, І півріччя 2017 року, три квартали 2017 року, 2017 рік, І квартал 2018 року, І півріччя 2018 року, три квартали 2018 року, 2018 рік.

Також, перевіркою дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій при здійсненні фінансово-господарської діяльності встановлено порушення п.2.8 гл.2 Положення про ведення касових операцій у Національній валюті України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 (із змінами і доповненнями) та п.15 розд. 2 Положення про ведення касових операцій у Національній валюті України затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року №148 (із змінами і доповненнями).

Не погоджуючись з висновками, викладеними в Акті №739/15-32-14-05/38534742/12 від 22 квітня 2019 року, ТОВ «Одеський завод класичних вин» 29 травня 2019 року подало до ГУ ДФС в Одеській області заперечення на Акт (а.с.187-200 Т.1).

ГУ ДФС в Одеській області за результатами розгляду заперечення до Акта документальної планової виїзної перевірки №739/15-32-14-05/38534742/12 від 22 квітня 2019 року вирішено висновки Акту залишити без змін, а заперечення ТОВ «Одеський завод класичних вин» №2905/1-2019 від 29 травня 2019 року (вх. №26738/10/15-32) - без задоволення (а.с.201-253 Т.1).

На підставі частини встановлених порушень, зафіксованих в Акті перевірки №739/15-32-14-05/38534742/12 від 22 квітня 2019 року, ГУ ДФС в Одеській області були прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № від 12 червня 2019 року, яким ТОВ «Одеський завод класичних вин» визначено суму грошового з податків та зборів, у тому числі з військового збору в сумі 1579,05 грн., з яких за податковими зобов`язаннями в сумі 960,11 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 618,94 грн. (а.с.1 Т.2);

- № від 12 червня 2019 року, яким ТОВ «Одеський завод класичних вин» визначено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 510,00 грн.(а.с.2 Т.2);

- № від 12 червня 2019 року, яким ТОВ «Одеський завод класичних вин» визначено суму грошового з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб в сумі 23108,03 грн., з яких за податковими зобов`язаннями в сумі 14050,39 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 9057,64 грн. (а.с.3 Т.2).

Не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивачем 05 липня 2019 року подано до ДФС України скаргу №0507/1-2019 на податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 12 червня 2019 року №, №, № (а.с.49-51 Т.2).

28 серпня 2019 року ДФС України прийнято рішення №41536/6/99-99-11-05-01-25 про результати розгляду скарги, відповідно до якого ДФС України залишила без змін оскаржувані податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області, а скаргу без задоволення (а.с.52-57 Т.2).

Не погоджуючись із встановленими податковим органом висновками щодо порушень норм податкового законодавства, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначає і регулює Податковий кодекс України.

Оподаткування доходів фізичних осіб регламентується розділом IV ПК України.

Відповідно до положень п. 127.1 ст. 127 ПК України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Відповідальність за погашення суми податкового зобов`язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов`язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента. При цьому платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов`язків погашення такої суми податкових зобов`язань або податкового боргу, крім випадків, встановлених розділом IV цього Кодексу.

Згідно із пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

На суми грошового зобов`язання, визначеного пп. 129.1.1 та 129.1.2 п. 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день (п. 129.4 ст. 129 ПК України).

Стосовно податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області № від 12 червня 2019 року, яким ТОВ «Одеський завод класичних вин» визначено суму грошового з податків та зборів, у тому числі з військового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 16-1 Підрозділу 10 Розділу ХЗ Податкового кодексу України (в редакції, чинній станом на дати виникнення спірних правовідносин) тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Згідно із підпунктом 1.6 пункту 16-1 Підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Підпунктами 1.2 та 1.3 пункту 16-1 Підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, що об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту (підпункт 1.4 пункту 16-1 Підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України).

Відповідно до пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Підпунктами 164.1.1 та 164.1.2 п. 164.1 ст. 164 ПК України визначено, що загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом. Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Відповідно до пп.164.2.11 п. 164.2 ст. 164 ПК України, сума надміру витрачених коштів, отриманих платником податку на відрядження або під звіт та не повернутих у встановлені законодавством строки, розмір якої обчислюється відповідно до пункту 170.9 статті 170 цього Кодексу.

Так, пп.170.9.1 п. 170.9 с. 170 ПК України визначено, що податковим агентом платника податку під час оподаткування суми, виданої платнику податку під звіт та не повернутої ним протягом встановленого підпунктом 170.9.2 цього пункту строку, є особа, що видала таку суму, а саме:

а) на відрядження - у сумі, що перевищує суму витрат платника податку на таке відрядження, розрахованій згідно із цим підпунктом.

Не є доходом платника податку - фізичної особи, яка перебуває у трудових відносинах із своїм роботодавцем або є членом керівних органів підприємств, установ, організацій, сума відшкодованих йому у встановленому законодавством порядку витрат на відрядження в межах фактичних витрат, а саме, на проїзд (у тому числі перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) як до місця відрядження і назад, так і за місцем відрядження (у тому числі на орендованому транспорті), оплату вартості проживання у готелях (мотелях), а також включених до таких рахунків витрат на харчування чи побутові послуги (прання, чищення, лагодження та прасування одягу, взуття чи білизни), на найм інших жилих приміщень, оплату телефонних розмов, оформлення закордонних паспортів, дозволів на в`їзд (віз), обов`язкове страхування, інші документально оформлені витрати, пов`язані з правилами в`їзду та перебування у місці відрядження, в тому числі будь-які збори і податки, що підлягають сплаті у зв`язку із здійсненням таких витрат.

Зазначені в абзаці другому цього підпункту витрати не є об`єктом оподаткування цим податком лише за наявності підтвердних документів, що засвідчують вартість цих витрат у вигляді транспортних квитків або транспортних рахунків (багажних квитанцій), у тому числі електронних квитків за наявності посадкового талона, якщо його обов`язковість передбачена правилами перевезення на відповідному виді транспорту, та розрахункових документів про їх придбання за всіма видами транспорту, в тому числі чартерних рейсів, рахунків, отриманих із готелів (мотелів) або від інших осіб, що надають послуги з розміщення та проживання фізичної особи, в тому числі бронювання місць у місцях проживання, страхових полісів тощо.

До оподатковуваного доходу не включаються також витрати на відрядження, не підтверджені документально, на харчування та фінансування інших власних потреб фізичної особи (добові витрати), понесені у зв`язку з таким відрядженням у межах території України, але не більш як 0,1 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, в розрахунку за кожен календарний день такого відрядження, а для відряджень за кордон - не вище 80 євро за кожен календарний день такого відрядження за офіційним обмінним курсом гривні до євро, установленим Національним банком України, в розрахунку за кожен такий день.

Будь-які витрати на відрядження не включаються до оподатковуваного доходу платника податку за наявності документів, що підтверджують зв`язок такого відрядження з господарською діяльністю роботодавця/сторони, що відряджає, зокрема (але не виключно) таких: запрошень сторони, що приймає, діяльність якої збігається з діяльністю роботодавця/сторони, що відряджає; укладеного договору чи контракту; інших документів, які встановлюють або засвідчують бажання встановити цивільно-правові відносини; документів, що засвідчують участь відрядженої особи в переговорах, конференціях або симпозіумах, інших заходах, які проводяться за тематикою, що збігається з господарською діяльністю роботодавця/сторони, що відряджає.

Як вбачається з матеріалів справи, Наказом № 100 від 23.09.2016 року директора ТОВ «Одеський завод класичних вин» з метою пошуку потенційних покупців та налагодження експорту продукції власного виробництва, менеджера ЗЄД ОСОБА_1 та менеджера комерційного відділу ОСОБА_2 відряджено у Польщу строком на 6 (шість) днів з 26.09.2016 по 01.10.2016 року (а.с.4 Т.2).

Відповідно до звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № 55 від 03.10.2016 року менеджера ЗЄД ОСОБА_1 , витрачено 14972,23 грн., що підтверджується розрахунком витрат (а.с.13-14 Т.2).

Відповідно до звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № 55 від 03.10.2016 року менеджера комерційного відділу ОСОБА_2 , витрачено 6000,00 грн., що підтверджується розрахунком витрат (а.с.33-34 Т.2)

На підтвердження понесених витрат, позивачем надано копії закордонних паспортів із відмітками про перетин кордону (а.с.15-18), проїзними документами (а.с.19-24, 30, 35), рахунки за проживання (а.с.25-28) та проїзними квитками (а.с.29, 31).

Наказом № 111 від 15.10.2016 року директора ТОВ «Одеський завод класичних вин» з метою пошуку потенційних покупців та налагодження експорту продукції власного виробництва, менеджера ЗЄД ОСОБА_1 відряджено в Іспанію строком на 9 (дев`ять) днів з 18.10.2016 по 26.10.2016 року (а.с.6 Т.2).

Відповідно до звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № 56 від 26.10.2016 року менеджера ЗЄД ОСОБА_1 , витрачено 29649,75 грн., що підтверджується розрахунком витрат (а.с.7-8 Т.2).

На підтвердження понесених витрат, позивачем надано копії закордонних паспортів із відмітками про перетин кордону (а.с.15-18), квитанціями про оренду авто Opel Astra Est Di Ma на суму 20649,75 грн. (а.с.9-11).

Наказом № 113-2 від 08.11.2016 року директора ТОВ «Одеський завод класичних вин» з метою пошуку потенційних покупців та налагодження експорту продукції власного виробництва, менеджера ЗЄД ОСОБА_1 відряджено у м. Амстердам (Данія) строком на 7 (сім) днів з 19.11.2016 по 25.11.2016 року (а.с.5 Т.2).

Відповідно до звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № 6 від 01.01.2017 року менеджера ЗЄД ОСОБА_1 , витрачено 13386,00 грн., що підтверджується розрахунком витрат (а.с.39-40 Т.2).

На підтвердження понесених витрат, позивачем надано копії закордонних паспортів із відмітками про перетин кордону (а.с.15-18), авіаквитками (а.с.41-46).

Судом встановлено, що менеджер ЗЄД ОСОБА_1 та менеджер комерційного відділу ОСОБА_2 перебувають у трудових відносинах з ТОВ «Одеський завод класичних вин» та відправлялись у відрядження на підставі наказу директора ТОВ «Одеський завод класичних вин».

Таким чином, з урахуванням абзацу 2 пп.170.9.1 п. 170.9 с. 170 ПК України витрати фізичної особи на проїзд (у тому числі перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) як до місця відрядження і назад, так і за місцем відрядження (у тому числі на орендованому транспорті), оплату вартості проживання у готелях (мотелях) не є об`єктом оподаткування, оскільки зазначені витрати повністю підтверджуються наявними в матеріалах справи документами, а саме: квитками, рахунками за проживання та оренду автомобіля.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про протиправність винесеного ГУ ДФС в Одеській області податкового повідомлення-рішення № від 12 червня 2019 року та наявність підстав для його скасування.

Стосовно податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області № від 12 червня 2019 року та № від 12 червня 2019 року, суд зазначає наступне.

Згідно з п.51.1 ст. 51 ПК України платники податків, у тому числі податкові агенти, платники єдиного внеску, зобов`язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, з розбивкою по місяцях звітного кварталу.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (підпункт 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до п.51.1 ст.51 ПК України, платники податків, в тому числі податкові агенти, зобов`язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків.

Абзацом а) пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України визначено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Згідно з підпунктом "б" пункту 176.2 статті 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (з розбивкою по місяцях звітного кварталу), до контролюючого органу за основним місцем обліку. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку - фізичній особі податковим агентом, платником єдиного внеску протягом звітного періоду.

Оскільки, отримані кошти на відрядження не є частиною доходу платника податків, в розумінні пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 ПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для подання ТОВ «ОЗКВИН» податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь менеджера ЗЄД ОСОБА_1 та менеджера комерційного відділу ОСОБА_2 .

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про протиправність прийнятих повідомлень-рішень ГУ ДФС в Одеській області № та № від 12 червня 2019 року та наявність підстав для їх скасування.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини, розглянувши справу "Інтерсплав проти України", вказав на те, що "коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

У п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ст.139 КАС України судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський завод класичних вин» в загальній сумі 1921,00 грн., сплачені згідно платіжного доручення № 351 від 02.10.2019 року, підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 255, 243-246, 250 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський завод класичних вин» (, адреса: вул. Центральна, 34, м. Татарбунари, Одеська область, 68100) до Головного управління ДПС в Одеській області (; адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044), Головного управління ДФС в Одеській області (; адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 12.06.2019 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 12.06.2019 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 12.06.2019 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський завод класичних вин» (, адреса: вул. Центральна, 34, м. Татарбунари, Одеська область, 68100) судові витрати за сплату судового збору у розмірі 1921 (тисячу дев`ятсот двадцять дві) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (; адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян