Справа № 240/3518/21
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/3518/21

Головуючий у 1-й інстанції: Гурін Дмитро Миколайович

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

09 червня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач у березня 2021 року звернувся із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду в якому просив:

- визнати протиправною постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Сладь Т.П. від 18.02.2021 ВП №63102215 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

- скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Сладь Т.П. від 18.02.2021 ВП №63102215 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 позов задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Сладь Т.П. від 18.02.2021 ВП №63102215 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області 2951 грн 00 коп. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем виконано рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 у справі №240/12579/19 не в повному обсязі не з його вини, а за відсутності бюджетного фінансування, тому постанова про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за невиконання рішення суду від 18.02.2021 у виконавчому провадженні ВП №63102215 є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 у справі №240/12579/19 невиконане без поважних причин. При цьому відсутність бюджетного фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на виплату пенсії, що є предметом спору у даній справі, та не є підставою для невиконання рішення суду.

Крім того на день винесення постанови про накладення штрафу, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області не подано жодних доказів, які б підтверджували неможливість виплати пенсіонеру нарахованих коштів. Вказане також встановлено Житомирський окружним адміністративним судом в окремій ухвалі від 24.12.2020 по справі №240/12579/19.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що пенсійним органом проведено комплекс заходів для повного та неухильного виконання судового рішення. Виплата заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування пенсійних виплат за судовим рішенням буде проведена після надання відповідного фінансування у порядку черговості надходження судового рішення до боржника.

Також вказано, що накладення штрафу на даний момент жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 21.05.2021 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду на 09.06.2021 о 09:40.

25.05.2021 до суду надійшло клопотання відповідача про розгляд справи без участі його представника.

27.05.2021 Головним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подано клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції.

03.06.2021 ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про розгляд справи в режимі відеоконференції.

09.06.2021 представником Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Також у вказаному клопотанні позивач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно з п.2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи клопотання сторін про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження, та наявність в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Як встановлено з розрахунку пенсії за вислугу років позивача, починаючи з 01.01.2018 позивачу проводиться виплата підвищеної пенсії у розмірі 50% суми підвищеної пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 та з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

28.11.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з підстав втрати чинності пунктів 1, 2 Постанови №103 та просив провести перерахунок та виплату пенсії виходячи зі 100% суми підвищення.

Однак, відповідач листом №Б-5491 від 03.12.2019 відмовив позивачу у здійсненні такого перерахунку, що і стало підставою для звернення з позовом до суду.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 у справі №240/12579/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області щодо зменшення ОСОБА_1 розміру пенсії за рахунок виплати з 05.03.2019 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018. Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 05.03.2019 перерахованої пенсії у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 та з урахуванням раніше виплачених сум.

Після набрання рішенням суду законної сили позивачу видано виконавчий лист про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням проведених виплат.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) перебуває виконавче провадження №63102215 з примусового виконання виконавчого листа №240/12579/19 від 25.08.2020, виданого Житомирським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 05.03.2019 перерахованої пенсії у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 та з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання судового рішення здійснено ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно до постанови КМУ №103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Розмір пенсії з 01.01.2018 становив 4751,93 грн (3430,88 грн - попередня сума пенсії + 1321,25 грн - 50% підвищення визначеного станом на 01.03.2018), з 01.01.2019 - 5439,11 грн (в тому числі 75% підвищення визначеного станом на 01.03.2018), з 01.01.2020 - 6260,21 грн - у повному розмірі. На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 у справі №240/12579/19 ГУ ПФУ в Житомирській області проведено перерахунок нарахування пенсії (з урахуванням раніше призначених сум) ОСОБА_1 з 05.03.2019 у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018. Доплата за період з 05.03.2019 до 31.12.2019 становить 6520,96 грн.

На виконання рішення суду з 01.01.2020 виплата пенсії проводиться в перерахованому розмірі.

Доплата за період з 05.03.2019 до 31.12.2019 у розмірі 6520,96 грн буде проведена після виділення коштів на її фінансування з державного бюджету.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 у справі №240/12579/19 надійшло 03.06.2020 та включено до Реєстру судових рішень, по яким фінансування здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету, в порядку черговості їх надходження.

У зв`язку із відсутністю у матеріалах виконавчого провадження підтвердження виконання боржником рішення суду, державний виконавець вживав передбачених законом заходів з метою примусового виконання рішення суду.

18.02.2021 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Сладь Т.П. винесено постанову про накладення штрафу у сумі 5100,00 грн за невиконання без поважних причин рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15.05.2020.

Не погоджуючись із постановою державного виконавця про накладення штрафу та вважаючи її протиправною, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 ст. 255 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частинами 1-2 статті 370 КАС України вказано, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частин 2 та 4 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VIII) встановлені обов`язки і права виконавців відповідно до яких виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч. 6 ст. 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Положенням статті 27 Закону №1404-VIII зазначено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Частиною 1 статті 28 Закону №1404-VIII встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно зі статтею 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це перешкодило виконати судове рішення.

Поважними в розумінні Закону №1404-VIII можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Як зазначалося вище рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 у справі №240/12579/19, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 05.03.2019 перерахованої пенсії у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 та з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання вказаного рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України проведено перерахунок пенсії з 05.03.2019 з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018. Сума нарахованих коштів на виконання рішення суду за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 становить 6520,96 грн.

При цьому позивачем вказано, що виплата на виконання рішень судів проводиться в порядку черговості. Вищевказане рішення включено до Реєстру судових рішень, по яких фінансування здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету в порядку черговості їх надходжень.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що здійснення перерахунку та нарахування пенсії є лише передумовою її виплати, однак не свідчить про повне виконання рішення суду, оскільки рішенням суд зобов`язав Пенсійний орган не лише провести перерахунок, але й виплатити позивачеві повну суму перерахованої пенсії.

Механізм погашення заборгованості, що утворилась внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету, визначався Порядком 649.

Пунктами 1 та 2 цієї постанови було передбачене затвердження Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, а також те, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних та інших пов`язаних з ними виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Згідно з пунктом 3 Порядку №649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Пунктом 4 Порядку визначено, що черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.

Відповідно до пункту 5 Порядку для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою. Перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (пункт 6 Порядку).

Пунктом 10 Порядку було передбачено, що виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Згідно матеріалів справи Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області на підтвердження виконання рішення суду у справі №240/12579/19 долучено розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії та розрахунок проведеного перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, витяг з реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, з якого вбачається, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 у справі №240/12579/19 здійснено перерахунок, а виплату за рішенням включено до відповідного реєстру за №69279, у графі - інформація про стан виконання рішення суду вказано, що період за який стягувачу нараховано пенсію на виконання рішення суду: з 05.03.2019 до 31.12.2019, що свідчить про вчинення позивачем дій, зазначених у пункті 5 Порядку №649 або пункту 7 Постанови №20-1, зокрема внесення інформації до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, тобто до відкриття виконавчого провадження.

Проте, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.11.2019 у справі №640/5248/19 позов задоволено та визнано протиправним та скасовано Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 у цій же справі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2019 змінено шляхом викладення пункту 2 його резолютивної частини у наступній редакції:

"Визнати протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду".

Постановою Верховного Суду від 26.05.2021 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.11.2019, з урахуванням внесених апеляційним судом змін, та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 у справі №640/5248/19 залишено без змін.

Таким чином рішення у справі №640/5248/19, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", набрало законної сили.

При цьому позивачем не надано доказів, які б свідчили про вчинення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Житомирській області дій, зокрема, направлення до Пенсійного фонду України звернення щодо виділення коштів на погашення заборгованості на виконання рішення суду, чи роз`яснення процедури здійснення таких виплат враховуючи скасування пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649.

Щодо доводів апелянта, що він не є розпорядником бюджетних коштів, оскільки функції з фінансування виплати пенсій покладені на Пенсійний фонд України, а не на його територіальні органи суд апеляційної інстанції вказує на таке.

Статтею 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII визначено, що виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Пенсійний фонд України є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями (в тому числі й тими, що використовують працю громадян за угодами цивільно-правового характеру) на заходи соціального страхування за тарифами, диференційованими залежно від небезпечності, шкідливості, тяжкості робіт та стану інших умов праці, страхових внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, обов`язкових страхових внесків громадян, а також коштів державного бюджету України.

Фінансування витрат на виплату пенсій провадиться по всій території України щомісячно незалежно від надходжень коштів та соціально-економічного стану конкретних регіонів за рахунок перерозподілу коштів Пенсійного фонду України в межах країни. Забороняється розрив у строках фінансування витрат на виплату пенсій у різних адміністративно-територіальних одиницях.

Крім того, згідно з пунктом 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 41/26486 (далі Положення № 28-2), управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).

На підставі підпунктів 7, 8 пункту 4 Положення № 28-2, управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Таким чином, до повноважень управлінь Пенсійного фонду України в містах (у тому числі Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області) серед іншого віднесено забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплата пенсій. Виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області виключно за рахунок коштів Пенсійного Фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

На підтвердження відсутності коштів для виконання рішення суду та виплати пенсії позивач надав суду копію бюджету головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області на 2020 рік та копію довідки про використання бюджетних асигнувань на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду по головному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Проте позивачем не надано ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суду не надано доказів, які б свідчили про вчинення дій, зокрема, направлення до Пенсійного фонду України (головного розпорядника бюджетних коштів) звернення щодо виділення коштів на погашення заборгованості на виконання рішення суду.

Крім того колегія суддів звертає увагу на те, що 24.12.2020 окремою ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/12579/19, яка набрала законної сили, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо невиконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 у справі №240/12579/19 та встановлено строк для надання відповіді щодо вжитих заходів тридцяти днів з дня отримання ухвали.

В той же час суд зауважує, що приймаючи вказану окрему ухвалу суд досліджував докази, які в подальшому надавалися позивачем у даній справі, зокрема, бюджет Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

При цьому суд у вказаній справі дійшов висновку про те, що відповідачем не надано до суду жодного належного доказу вчинення будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду від 15.05.2020, що набрало законної сили.

Таким чином Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області не вжито всіх заходів для виконання судового рішення в частині виплати грошових коштів.

Колегія суддів зазначає, що невиконання в повному обсязі рішення суду, яке набрало законної сили щодо пенсійних виплат, позбавляє пенсіонера права отримати заборгованість з перерахованої (нарахованої) пенсії на виконання рішення суду, що в свою чергу, позбавляє їх гарантованого Конституцією України (стаття 46) права на соціальний захист в повному обсязі.

Так, у рішенні ЄСПЛ від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" Суд зазначив, що, право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Крім того, відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено п. 1 ст. 1 Першого протоколу.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вимог Конвенції (рішення у справі "Ромашов проти України" від 27.07.2004 (№ 67534/01).

За таких обставин постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Сладь Т.П. від 18.02.2021 ВП №63102215 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн є правомірною та винесеною у відповідності до вимог законодавства.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року - скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з ч. 4 ст.272, 328, 329 КАС України

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.