Справа № 766/4441/20
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 р.м.ОдесаСправа № 766/4441/20
Головуючий в 1 інстанції: Прохоренко В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д..

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

за участю секретаря судового засідання Тутової Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 05 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Корабельної районної у м. Херсоні ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Корабельної районної у м. Херсоні ради, в якому просив суд скасувати постанову відповідача від 13.03.2020 року № 10/42 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 1700 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що в його діях відсутня сама подія адміністративного правопорушення. Крім того, позивач зазначав, що відповідно до п.8 Постанови КМУ №1045 від 01.08.2006 року, небезпечні дерева видаляються негайно, без відповідних дозволів, і в подальшому інформується Департамент ЖКХ. Також позивач вказував на те, що сам розгляд справи був проведений упереджено з грубим порушенням порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 05 березня 2021 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ..

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив про відсутність доказів, щодо здійснення дій по зрізанню гілок безпосередньо апелянтом та про відсутність доказів того, що вказані дії здійснювались за вказівкою апелянта, а самі роботи по видаленню дерев не проводились в день складення постанови про адміністративне правопорушення.

Також апелянт вказує, що суд першої інстанції протиправно послався на те, що позивач не долучив акт видалення аварійного дерева, оскільки одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу посилався на доводи, що узгоджуються з висновками, викладеними в рішенні суду першої інстанції, у зв`язку з чим, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Учасники справи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, у зв`язку з чим відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, справа розглянута апеляційним судом у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Суд встановив, що 13.03.2020 року на засіданні адміністративної комісії при виконавчому комітеті Корабельної районної у м. Херсоні ради відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення №10/42 (а.с. 19-20),

Відповідно до змісту вказаного протоколу, ОСОБА_1 17.01.2020 року близько 14.00 годин та 18.01.2020 року близько 15.00 годин, за адресою: АДРЕСА_1 , здійснював вирубку дерев та гілок, чим порушив п.7.2.10 Правил благоустрою території, забезпечення чистоти і порядку в м. Херсоні, затверджених рішенням Херсонської міської ради від 31.05.2011 року за № 221, та скоїв правопорушення, передбачене ст. 152 КупАП.

Постановою Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Корабельної районної у м. Херсоні ради №10/42 від 13.03.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та накладений штраф у сумі 1700,00 грн.

Відповідно до змісту постанови №10/42 від 13.03.2020 року, апелянт був присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення, винним себе не визнав та пояснив, що він є фізичною особою-підприємцем та управителем багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , який за договором забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належними та допустимими доказами спростував посилання позивача на те, що позивач не здійснював вирубку дерев та гілок та не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень,дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,чи прийняті(вчинені)вони: 1)на підставі,у межах повноважень тау спосіб,що визначені Конституцією та законами України; 2)з використанням повноваження з метою,з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано,тобто з урахуванням усіх обставин,що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з до триманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8)пропорційно,зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими не сприятливими наслідками для прав,свобод та інтересів особи і цілями,на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); 9)з урахуванням права особина участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

Відповідно до статті 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.10, 11 КУпАП).

Відповідно до ст.152 КУпАП, порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покрашення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Відповідно до абзацу 3 ч. 1 статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», територія - це сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об`єктів загального користування: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об`єктів, об`єктів промисловості, комунально-складських та інших об`єктів у межах населеного пункту.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Апеляційний суд зазначає, що при винесені оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення відповідач не з`ясував чи підлягає апелянт адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до п.7.2.10 Правил благоустрою території, забезпечення чистоти і порядку в м. Херсоні, затверджених рішенням Херсонської міської ради від 31.05.2011 року за № 221, та розміщених на офіційному сайті виконавчого комітету херсонської міської ради за посиланням http://www.dniproradakherson.gov.ua/node/416, забороняється, окрім іншого, зривати квіти, ламати гілки, вирубувати та пошкоджувати дерева, кущі, знищувати та пошкоджувати газони на вулицях, у кварталах, у парках, скверах та інших місцях загального користування.

Як вбачається, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 03.08.2020 року ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем та одним із видів його діяльності є комплексне обслуговування об`єктів (КВЕД 81.10).

КВЕД 81.10 включає надання комплексу допоміжних послуг у приміщеннях клієнта. Ці послуги включають загальне прибирання приміщень, догляд за ними, усунення сміття, забезпечення охорони та безпеки, доставку пошти, послуги портьє, прання та суміжні послуги допоміжного характеру. Зазначені види послуг здійснює обслуговуючий персонал, який не відповідає за результати діяльності компанії або роботи клієнта. А також, обслуговування зайнятих урядом і органами державного управління будинків; управління житлом та іншим нерухомим майном у співвласності; діяльність житлово-експлуатаційних контор; діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків (ОСББ) та їх асоціацій; діяльність садових товариств, гаражних і житлово-будівельних кооперативів.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису,які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення,дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Позиція сторін має бути визначеною юридично і доведеною безспірними доказами, якими в даній справі є конкретні документи та матеріали.

Процедура видалення дерев, кущів, газонів і квітників на території населеного пункту визначає Порядок видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах (далі Порядок №1045), затверджений Постановою КМУ від 01.08.2006р. №1045 «Про затвердження Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах».

Відповідно до п. 3 Порядку №1045, видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється за рішенням виконавчого органу міської, селищної, сільської ради (далі компетентний орган) на підставі ордера(крім випадків, передбачених пунктами 7, 10 цього Порядку).

Відповідно до п. 7 Порядку №1045, видалення аварійних, сухостійних і фаутних дерев на об`єкті благоустрою здійснює балансоутримувач на підставі акта, що складається відповідно до пункту 4 цього Порядку. У процесі ліквідації наслідків стихійного лиха, аварійної та надзвичайної ситуації, а також у разі, коли стан зелених насаджень загрожує життю, здоров`ю громадян чи майну громадян та/або юридичних осіб, видалення зелених насаджень здійснюється негайно з подальшим оформленням акта відповідно до пункту 4 цього Порядку.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об`єктів благоустрою населених пунктів належать:

1) території загального користування:

а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики;

б) пам`ятки культурної та історичної спадщини;

в) майдани, площі, бульвари, проспекти;

г) вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки;

ґ) пляжі;

д) кладовища;

е) інші території загального користування;

2) прибудинкові території;

3) території будівель та споруд інженерного захисту територій;

4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

2. До об`єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту.

Так, з оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності вбачається, що апелянт визнаний винним у порушенні п. 7.2.10 Правил благоустрою території, забезпечення чистоти і порядку в м. Херсоні, відповідно до яких забороняється, зокрема, ламати гілки, вирубувати та пошкоджувати дерева, на вулицях, у кварталах, у парках, скверах та інших місцях загального користування.

Проте, а ні з протоколу засідання адміністративної комісії, а ні з оскаржуваної постанови, а ні з доданих фото та відео доказів, не можливо встановити чи знаходяться дерева, які є об`єктом правопорушення на території загального користування, або на прибудинковій території, яка за приписами ст. 13 ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» не віднесена до території загального користування.

Також, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що постанова у справі про адміністративне правопорушення № 10/42 від 13.03.2020 року, не містить посилань на належні та допустимі докази, дослідженні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема докази того, що апелянт безпосередньо здійснював роботи по зрізанню гілок, або роботи були проведені за його вказівкою, або іншими особами відповідно до укладеного з апелянтом цивільно-правового договору.

З огляду на наведені вище норми чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, в призмі встановлених обставин справи та наявних матеріалів справи, апеляційний суд вважає, що, а ні висновки суду першої інстанції, а ні доводи та заперечення відповідача, не підтвердженні належними та достатніми доказами, які були покладені в основу оскаржуваної апелянтом постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 №329020 від 06.02.2020 року.

Етап зібрання доказів, зокрема у справі про адміністративне правопорушення, в підтвердження наявності підстав для притягнення апелянта до адміністративної відповідальності відповідачем проігноровано, на що не звернув уваги під час розгляду справи суд першої інстанції.

В той же час, наведене вище, дає підстави апеляційному суду стверджувати про передчасність висновків суду першої інстанції в даній справі, оскільки матеріали справи не містять доказів усунення судом першої інстанції прогалин в доказовій базі даної справи.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність притягнення апелянта до адміністративної відповідальності, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в підтвердження факту вжиття відповідачем всіх необхідних заходів, які б засвідчили про обґрунтованість висновків про наявність підстав для винесення постанови № 10/42 від 13.03.2020 року.

Отже, апеляційний суд звертає увагу на те, якщо уповноваженим органом не обґрунтовано підстави притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного здобуття доказів вини особи.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо відмови у задоволені позовних вимог, оскільки з наявним матеріалів неможливо достеменно та беззаперечно стверджувати як про відсутність, так і про наявність адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність надіслання справи про адміністративне правопорушення у відношенні апелянта на новий розгляд до компетентного органу, а саме до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Корабельної районної ради у м. Херсоні.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що прийняття рішення шляхом направлення справи на новий розгляд до компетентного органу не суперечитиме вимогам ч. 2 ст. 272 КАС України, оскільки зазначена норма забороняє повернення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно п. 4 ч. 1, ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення допущено порушення норм матеріального та процесуального права, і як наслідок апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2-12, 72-78, 229, 242, 268-272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 05 березня 2021 року у справі №766/4441/20 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Корабельної районної у м. Херсоні ради від 13.03.2020 року № 10/42 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 1700 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення направити на новий розгляд до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Корабельної районної ради у м. Херсоні.

В задоволені решти вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.