Справа № 160/5612/21
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2021-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2021 року Справа № 160/5612/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, патрульних поліцейських Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Ярошкіна Кирила Сергійовича та ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить:
визнати протиправними дії патрульних поліцейських Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Ярошкіна Кирила Сергійовича та ОСОБА_2 , що виразились у витребуванні у ОСОБА_3 документів, що підтверджують право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 та їх огляд при відпрацюванні звернення ОСОБА_3 від 02.04.2021 року;
стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 5000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним:
позивач викликав поліцейських для запобігання несанкціонованому спилюванню дерева, що розташоване біля домоволодіння позивача;
у поліцейських не було жодних підстав перевіряти документи позивача, які підтверджують право власності останнього на домоволодіння, оскільки дерево, яке намагались спилити, знаходилося поза межами домоволодіння позивача;
такі дії поліцейських є вручанням у приватне життя позивача, що охоплюється статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод;
неправомірні дії поліцейських призвели до погіршення самопочуття позивача: у позивача піднявся тиск від сильного хвилювання та погіршилось самопочуття, позивач вимушений був приймати ліки та зазнав душевних страждань; моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 5000 грн.
Ухвалою суду від 14.04.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи і залучено до участі у справі в якості співвідповідачів патрульних поліцейських Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .
Відповідачі надали суду відзиви на позовну заяву, у яких просили суд відмовити у задоволенні позову з наступних підстав:
позивач викликав поліцейських для запобігання несанкціонованому спилюванню дерева, що розташоване біля домоволодіння позивача;
враховуючи твердження позивача про те, що певні особи спилюють дерево, розташоване на території домоволодіння позивача, з метою належного та повного з`ясування всіх обставин події, а також встановлення належності території, на якій розташоване спірне дерево, поліцейські запитали у позивача документи, з яких можливо було встановити межі належного позивачу домоволодіння;
позивач не заперечував проти надання запитуваних документів поліцейським та не відмовилась їх надати;
запитання поліцейських стосовно документів не мало примусового характеру;
відповідач заперечують проти відшкодування моральної шкоди, оскільки для цього відсутні підстави.
Також відповідачі надали суду компакт-диск із записом з службових камер відео реєстраторів патрульних поліцейських ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .
Позивач надав суду відповідь на відзиви відповідачів, у яких не погодився з позицією останніх та ще раз наголосив на тому, що дії поліцейських стосовно збору інформації стосовно позивача є вручанням у приватне життя позивача, що охоплюється статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Суд, дослідивши письмові докази, а також відео та аудіо докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступне.
Предметом спору у даній справі є правомірність дій поліцейських, що виразились у витребуванні у ОСОБА_3 документів, що підтверджують право на домоволодіння АДРЕСА_1 та їх огляд при відпрацюванні звернення ОСОБА_3 від 02.04.2021 року.
Судом під час розгляду справи встановлено, що позивач викликав поліцейських для запобігання несанкціонованому спилюванню дерева, що розташоване біля домоволодіння позивача, що підтверджується інформацією про оброблення заяви позивача від 02.04.2021 року.
Судом під час розгляду справи встановлено, що поліцейські ОСОБА_4 та ОСОБА_2 прибувши на виклик запитали у позивача документи, з яких можливо було встановити межі належного позивачу домоволодіння.
Також, дії патрульних поліцейських ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , щодо запитання у позивача документи на встановлення меж домоволодіння, підтверджується відеозаписом компакт-диска з службових камер відео реєстраторів патрульних поліцейських, який був наданий до суду.
Позивач надав на вимогу поліцейських технічний паспорт на домоволодіння.
Як видно з відеозапису на компакт-диску з службових камер відео реєстраторів патрульних поліцейських ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , позивачка без заперечень надала технічний паспорт на домоволодіння.
Суд зазначає, що Закон України «Про Національну поліцію» визначає види поліцейських заходів та вимоги до них.
Так згідно статті 32 вказаного вище закону України поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.
У відповідності до вимог статті 29 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень. Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним. Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України. Обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам. Застосований поліцейський захід є пропорційним, якщо шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам людини або інтересам суспільства чи держави, не перевищує блага, для захисту якого він застосований, або створеної загрози заподіяння шкоди. Обраний поліцейський захід є ефективним, якщо його застосування забезпечує виконання повноважень поліції. Поліцейський захід припиняється, якщо досягнуто мети його застосування, якщо неможливість досягнення мети заходу є очевидною або якщо немає необхідності у подальшому застосуванні такого заходу.
Поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, перевірка документів особи (п.1 ч.1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію»).
Таким чином, поліцейський праві вимагати від особи пред`явлення нею документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події
Закон України «Про Національну поліцію» не розкриває поняття «документів, що підтверджують відповідне право особи».
На думку суду, до таких документів можливо віднести і документи, які підтверджують право особи на домоволодіння.
Оскільки позивач перебував безпосередньо в місці вчинення правопорушення або іншої надзвичайної події, то поліцейські вправі були вимагати від позивача документи, що підтверджують відповідне право особи, в т.ч. які підтверджують право особи на домоволодіння.
Щодо того, чи є обраний поліцейський захід законним, необхідним, пропорційним та ефективним, то суд зазначає наступне.
Обраний поліцейських захід вимога адресована до позивача стосовно надання документів, що підтверджують відповідне право особи, в т.ч. які підтверджують право особи на домоволодіння, є законним, оскільки такий вид заходу передбачений Законом України «Про Національну поліцію».
Обраний поліцейських захід вимога адресована до позивача стосовно надання документів, що підтверджують відповідне право особи, в т.ч. які підтверджують право особи на домоволодіння, є необхідним, оскільки для виконання повноважень поліції (перевірка інформації про те, що особи спилюють дерево саме на території домоволодіння позивача) неможливо було застосувати інший захід; такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам.
Обраний поліцейських захід вимога адресована до позивача стосовно надання документів, що підтверджують відповідне право особи, в т.ч. які підтверджують право особи на домоволодіння, є пропорційним, оскільки шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам позивача, не перевищує блага, для захисту якого він застосований (поліцейські лише оглянули документ позивача на домоволодіння, без фіксування та збирання інформації про володіння позивача; крім того, інформацію про домоволодіння позивача є публічно доступною та міститься у відповідному Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно). Враховуючи твердження позивача про те, що певні особи спилюють дерево, розташоване біля домоволодіння позивача, з метою належного та повного з`ясування всіх обставин події, а також встановлення належності території, на якій розташоване спірне дерево, поліцейські запитали у позивача документи, з яких можливо було встановити межі належного позивачу домоволодіння.
Обраний поліцейських захід вимога адресована до позивача стосовно надання документів, що підтверджують відповідне право особи, в т.ч. які підтверджують право особи на домоволодіння, є ефективним, оскільки його застосування забезпечує виконання повноважень поліції, тобто перевірки обставин події та певних фактів.
За вказаних обставин дії поліцейських є правомірними.
Суд відхиляє посилання позивача на порушення відповідачами вимог статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, з наступних підстав.
У відповідності до вимог статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, з наступних підстав кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Однак обставинами даної не підтверджено фактів збирання, зберігання інформації стосовно приватного життя позивача, а також її розповсюдження.
Поліцейські лише перевірили документи, що підтверджують відповідне право особи, в т.ч. які підтверджують право особи на домоволодіння, без збирання, зберігання та розповсюдження вказаної інформації.
Суд також відмовляє у задоволенні позовної вимоги - стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 5000 грн., з наступних підстав.
Положеннями статті 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частина 2 статті 23 ЦК України).
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина 3 статті 23 ЦК України).
Так, згідно із правовою позицією Пленуму Верховного Суду України, викладеною у постанові від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", моральною шкодою є втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Крім того, Верховний Суд України у вищевказаній постанові Пленуму зазначає, що в позовній заяві про відшкодування моральної шкоди повинні бути зазначені обставини того, у чому полягає моральна шкода, якими діями, рішеннями вона завдана та якими доказами вона підтверджена. Факт заподіяння шкоди доводить позивач.
Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
У відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доказування спричиненої моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на особу, що позивається із таким позовом.
Оскільки судом під час розгляду справи не встановлено протиправності дії відповідачів, то суд відмовляє у задоволення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди.
У відповідності до вимог статті 139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді Лісна А.М.

Рішення не набрало законної сили станом на 10.06.2021 року

Помічник судді Лісна А.М.