Справа № 440/6253/20
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 червня 2021 рокум. ПолтаваСправа №440/6253/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши у письмовому провадженні заяву Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба про поновлення строку звернення до суду у справі за позовом Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

В С Т А Н О В И В:

Харківський національний університет Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, у розмірі 5710,82 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на невиконання відповідачем, як курсантом вищого військового навчального закладу, умов договору підготовки фахівця, наслідком чого, на переконання позивача, є відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 у навчальному закладі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.01.2021 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі №520/11992/19.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 провадження у справі поновлено.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 у задоволенні заяви Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба про поновлення строку звернення до суду відмовлено. Надано Харківському національному університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба п`ятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом з обґрунтуванням поважності причин його пропуску. Роз`яснено позивачу, що у разі неусунення недоліків позовної заяви її буде залишено без розгляду на підставі частини третьої статті 123, частини чотирнадцятої статті 171 КАС України.

При цьому суд виходив з таких міркувань.

Матеріали справи містять заяву позивача про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, що обґрунтована посиланням на зміну у березні 2019 року судової практики щодо визначення підсудності спорів цієї категорії.

Оцінюючи повідомлені позивачем обставини, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

При цьому, за визначенням, наведеним у пункті 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Отже, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Поважними причинами пропуску строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Разом з тим, на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.

Спори стосовно проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, а тому до таких спорів підлягають застосуванню приписи частини п`ятої статті 122 КАС України. Тобто, у цьому випадку підлягає застосуванню місячний строк звернення до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №804/285/16 і постановах Верховного Суду від 30.09.2019 у справі №340/685/19, від 10.10.2019 у справі №140/721/19, від 24.12.2019 у справі №824/284/19-а, від 29.04.2020 у справі №560/1942/19, від 18.06.2020 у справі №140/2024/19, від 01.07.2020 у справі №400/1758/19, від 28.10.2020 у справі №1.380.2019.006968.

За обставин цієї справи суд врахував, що ОСОБА_1 відраховано з Інституту з 03.11.2017 та того ж дня повідомлено про необхідність відшкодування витрат загалом у розмірі 9712,99 грн /а.с. 6, 8/.

Позовну заяву надіслано до суду 29.10.2020 /а.с. 27/, тобто майже через три роки після виникнення у позивача права на звернення до суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №804/285/16 зазначено, що з метою встановлення чіткого критерію визначення юрисдикції спорів щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень Велика Палата Верховного Суду відступає від висновків, викладених у постановах від 14.03.2018 у справі №461/5577/15-ц, 31.10.2018 у справі №820/5761/15, оскільки указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Отже, підсудність цієї категорії спорів адміністративним судам визначена Великою Палатою Верховного Суду ще у грудні 2018 року та з часу прийняття постанови від 12.12.2018 у справі №804/285/16 до дня звернення позивача до суду з цим позовом (29.10.2020) залишається незмінною.

Таким чином, позивач ще у грудні 2018 року мав бути обізнаним щодо необхідності звернення з цим позовом саме до адміністративного суду.

Матеріали справи не містять доказів звернення Університету з цим позовом у порядку цивільного судочинства.

Так само у справі відсутні достатні відомості, що свідчили б про наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

Сама лише зміна судової практики щодо визначення підсудності справ цієї категорії не є достатньою підставою для поновлення позивачу строку звернення до суду з цим позовом, адже з грудня 2018 року (чи навіть з березня 2019 року) він мав достатньо часу для звернення до адміністративного суду з позовом.

Посилання позивача на відсутність в Університету коштів для сплати судового збору не підтверджені документально та самі по собі не є достатньою підставою для поновлення позивачу строку звернення до суду з цим позовом.

Суд враховує, що на період дії на території України карантину з 02.04.2020 по 06.08.2020 строк звернення до суду був продовжений на підставі пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України.

Однак, суд звертає увагу на те, що місячний строк звернення до суду з цим позовом Університетом пропущений ще до запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів та введення на території України карантину, адже матеріали справи не містять доказів вжиття позивачем заходів з метою відшкодування відповідачем витрат упродовж листопада 2017 року - березня 2020 року.

Обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом "Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt", згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Право на звернення до адміністративного суду не є абсолютним та підлягає законним обмеженням.

За відсутності у матеріалах справи належних доказів, що свідчили б про наявність об`єктивних, непереборних обставин неможливості своєчасного звернення до суду з цим позовом, суд дійшов висновку, що строк звернення з цим позовом позивачем пропущений без наявності на те поважних причин.

04.06.2021 судом отримано заяву позивача про поновлення строку звернення до суду, що мотивована посиланнями на наявність великої кількості боржників як об`єктивну обставину звернення до суду з цим позовом лише у жовтні 2020 року. До заяви додано довідку від 12.10.2020 вих.№350/176/100-683/2257, у якій зазначено, що станом на 01.01.2019 загальна кількість боржників, які відмовились відшкодовувати кошти добровільно, становила 378 осіб.

Однак, наведені доводи на переконання суду не є достатньою підставою для поновлення Університету строку звернення з цим позовом, адже об`єктивно не перешкоджали своєчасному зверненню до суду з цим позовом.

При цьому суд звертає увагу на те, що позивач у разі відсутності коштів для сплати судового збору мав право у відповідності до статті 133 КАС України звернутись до суду із заявою про зменшення його розміру, відстрочення та/або розстрочення сплати судового збору чи звільнення від його сплати. Проте, Університет до суду з такими заявами не звертався.

Суд зауважує, що встановлення законом процесуальних строків має на меті дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо дотримання процесуальних строків.

Таким чином, особа, яка має намір подати позов, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту позовної заяви, в тому числі процесуальних строків її подачі.

Матеріали справи, за наявності відомостей про обізнаність позивача щонайменше з листопада 2017 року про обставини, з якими він пов`язує підстави для звернення до суду з цим позовом, не містять доказів наявності у нього непереборних обставин, що унеможливили своєчасне звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Наведені позивачем підстави пропуску строку звернення до суду мають суб`єктивний характер та не позбавляли останнього можливості звернутись до суду з цим позовом у встановлені КАС України строки.

А тому, у задоволенні заяви Університету про поновлення строку звернення до суду з цим позовом слід відмовити.

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

У силу пункту 8 частини першої статті 240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи, що позивачем пропущено строк звернення до суду та не надано належних і допустимих доказів поважності пропуску цього строку, а судом не знайдено підстав для його поновлення, позовну заяву Університету належить залишити без розгляду.

Керуючись статтями 9, 122, 123, 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба про поновлення строку звернення до суду - відмовити.

Позовну заяву Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Полтавський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвалу суду не вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Кукоба