Справа № 620/1958/19
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1958/19
УХВАЛА

09 червня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Земляної Г.В.,Черпіцької Л.Т.,

за участю секретаря: Яковіна Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Головного управління ДПС у Чернігівській області про відмову від позову у справі за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Чернігівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Чернігівській області звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача податковий борг на загальну суму 15228847,21 грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2020 року зупинено апеляційне провадження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2021 року поновлено провадження у справі та здійснено заміну позивача.

До Шостого апеляційного адміністративного суду від Головного управління ДПС у Чернігівській області надійшло клопотання про відмову від позову.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи поданої заяви, судова колегія вважає за можливе її задовольнити з огляду на наступне.

Так, відповідно до положень ч. ч. 1, 6 ст. 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Суд не приймає відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем і не визнає умов примирення сторін, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси.

У відповідності до ст. 314 КАС України позивач може відмовитися від позову, а сторони можуть примиритися у будь-який час до закінчення апеляційного провадження. У разі відмови від позову або примирення сторін суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу відповідно до вимог статей 189, 190 цього Кодексу, якою одночасно визнає нечинним судове рішення суду першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до ч. 3 ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог.

Згідно з п.2 ч.1 ст.238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Отже, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право позивача відмовитися від позову. Такі дії позивача не повинні суперечити закону та не повинні порушувати чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення заяви про відмову від позову, колегія суддів не встановила наявності суперечності дій позивача його інтересам, а також суперечності поданої заяви закону чи правам, свободам або інтересам інших осіб, при цьому, від відповідача жодних заперечень проти закриття провадження у справі з підстав відмови від позову не надійшло.

Приписами ч. 2 ст. 239 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку про відсутність будь-яких перешкод для реалізації позивачем передбаченого процесуальним законом суб`єктивного права особи на відмову від позову.

За таких обставин, враховуючи виключне процесуальне право особи до закінчення апеляційного провадження відмовитися від позову повністю або частково, колегія суддів приходить до висновку про відсутність перешкод для прийняття відмови Головного управління ДПС у Чернігівській області від позову та вважає за необхідне визнати нечинним рішення суду першої інстанції у даній справі і закрити у ній провадження.

Щодо сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 140 КАС України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 142 КАС України у разі вирішення справи шляхом примирення, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 19210,00 грн. (платіжне доручення № 1562 від 24.06.2019 року).

При зверненні до суду з апеляційною скаргою фізична особа-підприємець ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 28815, 20 грн. (квитанція № 13064В1F5D від 30.10.2019 року.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить висновку про наявність підстав для повернення з Державного бюджету України Головному управлінню ДПС у Чернігівській області () судовий збір у розмірі 9605 (дев`ять тисяч шістсот п`ять) грн., та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області () на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) судового збору у розмірі 28 815 (двадцять вісім тисяч вісімсот п`ятнадцять) грн.

Крім того, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано заяву про розподіл витрат, у якій, зокрема, просив стягнути судові витрати на правничу допомогу у розмірі 52 000 грн.

Згідно із ч.ч.1-5 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

До суду для підтвердження витрат на правничу допомогу, разом із заявою про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, було подано: копію додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги №03-05/19 від 16.09.2019 року; копію рахунку на оплату № 25/1 від 25.05.2021 року; копію квитанції № 36910955-1 від 27 травня 2021 року; копію квитанції № 36910955-2 від 27 травня 2021 року; копію заключної виписки за період з 27.05.2021 року по 27.05.2021 року.

Обґрунтовуючи розмір заявленої суми (52 000 грн.), яка підлягає стягненню з позивача, відповідач посилається на те, що в п. 2 Додаткової угоди сторонами відповідно до п. 6.1 Договору було узгоджено фіксований розмір винагороди (гонорару) адвокату за надання правової (правничої) допомоги під час представництва, захисту прав та інтересів апелянта.

Так, колегія суддів зазначає, що розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає розподілу в суді апеляційної інстанції не є обґрунтованим (52 000 грн.) та підлягає зменшенню, виходячи з такого.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Колегія суддів вважає завищеною оплату наданих послуг представником відповідача в суді апеляційної інстанції, оскільки позивач відмовився від позову та фактично розгляд справи не відбувся.

Отже, проаналізувавши розрахунок та надані докази, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених відповідачем витрат, колегія суддів приходить до висновку щодо необхідності розподілу судових витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу понесені при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, у розмірі - 26 000 грн.

Керуючись статтями 189, 303, 305, 308, 311, 314, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову від позову Головного управління ДПС у Чернігівській області у справі за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Чернігівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Визнати нечинним рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року.

Провадження у справі № 620/1958/19 закрити.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Проте, наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Повернути Головному управлінню ДПС у Чернігівській області () з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 9605 (дев`ять тисяч шістсот п`ять) грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області () на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 28 815 (двадцять вісім тисяч вісімсот п`ятнадцять) грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області () на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) 26 000 (двадцять шість) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Земляна Г.В.

Суддя Черпіцька Л.Т.

Повний текст ухвали виготовлено - 10 червня 2021 року.