Справа № 380/3017/21
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/3017/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватне підприємство "Волиньтурсервіс" про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії та скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просить :

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № 0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, 0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313 від 28.04.2020 винесені Головним управлінням ДПС у Львівській області, а також борг за попередній період 78888,13 грн та пеню 888,14 грн, які зазначені у цих повідомленнях-рішеннях, а всього борг за повідомленнями-рішеннями на суму 86411,64 грн;

-визнати протиправними дії Червоноградського управління Головного управління ДПС у Львівській області щодо нарахування ОСОБА_1 податкових зобов`язань на нерухомість, а саме базу відпочинку за адресою : АДРЕСА_1 , які уточнені повідомленням з ГУ ДПС у Волинській області, після реалізації цього майна на відкритих торгах протиправними та зобов`язати утриматися від вчинення подальшого нарахування таких податкових зобов`язань;

-визнати дії Червоноградського управління Головного управління ДПС у Львівській області щодо нарахування ОСОБА_1 податкових зобов`язань за оренду землі, на якій знаходиться база відпочинку за адресою : АДРЕСА_1 , які уточнені повідомленням з ГУ ДПС у Волинській області, після реалізації цього майна на відкритих торгах протиправними та зобов`язати утриматися від вчинення подальшого нарахування податку та штрафів за оренду земельної ділянки.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 28 листопада 2020 отримав податкові повідомлення - рішення від 28.04.2020 № 0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, 0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, згідно якого сума податкового зобов`язання - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власником об`єктів житлової нерухомості, за 2019 рік становить 18054,71 грн, а також згідно даних повідомлень борг в сумі 86411,64 грн. та пеня 888,44 грн. Вважає дані податкові повідомлення - рішення протиправними, оскільки майно, на яке відповідачем нараховано податок на нерухоме майно реалізовано на електронних торгах 02.11.2016, що підтверджується актом про проведення електронних торгів. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 22.03.2021 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що згідно відомостей, внесених до інформаційної бази даних контролюючого органу, за позивачем, на дату проведення нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зареєстровано право власності, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 2163 кв. м. Таким чином, відповідачем прийнято податкові повідомлення - рішення № 0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, 0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313 від 28.04.2020 про визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 18 054,71 грн., за 2019 рік.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Судом встановлено, що ГУ ДПС у Львівській області 28.04.2020 винесено та направлено ОСОБА_1 податкові повідомлення-рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2019 рік форми "Ф" №0-1313 на суму податкового зобов`язання 400,61 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 483,23 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 82,63 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 570,03 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 2708,28 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 581,72 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 570,03 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 1029,06 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 581,72 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 6635,07 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 574,20 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 37,36 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 1422,99 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 409,79 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 1416,32 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 551,67 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень слугували дані з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про те, що у власності ОСОБА_1 перебуває нерухоме майно загальною площею 2163 кв.м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .

Вважаючи такі рішення податкового органу протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Вимогами підпунктів 266.1.1, 266.1.2 пункту 266.1 статті 266 ПК України передбачено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб:

а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку;

б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;

в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.

Згідно з підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Вимогами пп. 266.3.1 та 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Отже, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що за загальним правилом, об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до пп. 266.6.1. п. 266.2 ст. 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України передбачено, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України визначено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Згідно матеріалів справи, відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення, якими позивачу визначено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2019 рік від 28.04.2020 форми "Ф" №0-1313 на суму податкового зобов`язання 400,61 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 483,23 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 82,63 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 570,03 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 2708,28 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 581,72 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 570,03 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 1029,06 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 581,72 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 6635,07 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 574,20 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 37,36 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 1422,99 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 409,79 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 1416,32 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 551,67 грн.

Підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень слугували дані з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про те, що у власності ОСОБА_1 перебуває нерухоме майно загальною площею 2163 кв.м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .

Однак, матеріалами справи підтверджується, що майно, на яке відповідачем нараховано податок на нерухоме майно було реалізовано на електронних торгах 02.11.2016, що підтверджується наявним у справі актом про проведення електронних торгів. Переможцем торгів визнано Приватне підприємство "Волиньтурсервіс".

Акт про проведення електронних торгів є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно. Тобто в даному випадку майно, а саме: комплекс будівель та споруд загальною площею 2 163,3 кв.м., що складають базу відпочинку за адресою : АДРЕСА_1 , на яке відповідачем нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами вибуло із власності позивача 02.11.2016 року.

Таким чином, суд погоджується з твердженням позивача, що останній не є його власником, а акт про проведення електронних торгів є документом, що підтверджує виникнення права власності у Приватного підприємства "Волиньтурсервіс" на придбане майно.

Однак, судом не встановлено та сторонами не надано доказів внесення реєстраційного запису щодо погашення права власності попереднього власника ОСОБА_1 , що в свою чергу призвело до нарахування відповідачем податку на майно, позивачу - особі із власності якої зазначене майно вибуло ще 02.11.2016 року.

З вищевикладеного слідує, що позивач не є платником податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки в розумінні пп. 266.1.1, п. 266.1ст.266 ПК України, що свідчить про безпідставність податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Львівській області форми "Ф" №0-1313 на суму податкового зобов`язання 400,61 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 483,23 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 82,63 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 570,03 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 2708,28 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 581,72 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 570,03 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 1029,06 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 581,72 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 6635,07 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 574,20 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 37,36 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 1422,99 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 409,79 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 1416,32 грн; №0-1313 на суму податкового зобов`язання 551,67 грн та наявності правових підстав для їх скасування.

Щодо вимоги позивача про скасування боргу за минулий період, то така не підлягає до задоволенню, оскільки в матеріалах справи відсутні докази з яких можна встановити правову природу виникнення вищезазначеного боргу.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дій щодо нарахування податкових зобов`язань, то суд зазначає, що ефективним способом захисту, що повинен забезпечити поновлення порушеного права позивача є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, відповідно в задоволенні зазначеної вимоги суд відмовляє.

Що стосується позовної вимоги в частині зобов`язання відповідача утриматися від вчинення дій щодо нарахування податку на нерухоме майна та орендної плати, то суду необхідно звернути увагу позивача на таке.

Згідно із ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Зі змісту наведеною норми вбачається, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення у майбутньому.

Таким чином, суд не може розглядати вимогу щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень утриматися від вчинення дій у майбутньому, у зв`язку із вірогідним настанням певних наслідків, оскільки у суду на час розгляду справи відсутні підстави для прийняття рішення стосовно законності таких дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Згідно із приписами статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду на загальну суму 1816 грн., що документально підтверджується наявними у матеріалах справи меморіальними ордерами від 22.02.2021 та від 14.03.2021.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на те, що позовну заяву ОСОБА_1 - задоволено частково, суд доходить до висновку, що сума сплаченого позивачем судового збору за подачу адміністративного позову до суду в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст. ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, 0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313, №0-1313 від 28.04.2020 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79026; ) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень ) 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гулкевич І.З.