Справа № 420/8205/20
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/8205/20
Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2021р. по справі за адміністративним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка" до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання неправомірним та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2020р. Сільськогосподарське ТОВ «Південьагропереробка» звернулося в суд із адміністративним позовом до ГУ ДПС в Одеській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати, прийняті ГУ ДПС України в Одеській області 6.08.2020р. податкові повідомлення - рішення за №001496508 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за завищення від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 1 395 332,00 грн. та за №001494508 про застосування штрафу в розмірі 50% за відсутність складення та реєстрації протягом граничного строку податкових накладних на суму 105 677грн..

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 24.09.2019р. посадовими особами контролюючого органу проведено документальну планову виїзну перевірку С/гТОВ "Південьагропереробка" з питань податкового, валютного законодавства та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 1.01.2017р. по 30.06.2019р..

За результатами перевірки 10.03.2020р. складено Акт перевірки, у висновках якого встановлено порушення вимог:

- п.44.1 ст.44, пп.187.1 ст.187, пп.192.1.1 п.192.1 ст.192, п.198.5 ст.198, п.208.2 та п.208.3 ст.208 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого занижено податок на додану вартість за вересень 2017р. - січень 2019р. всього у сумі 12 192 587грн. та завищено суму від`ємного значення за червень 2019р., що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 8 495 294грн.;

- п.198.5 ст.198. п.201.1, п.201.10 ст.201, п.208.2, п.208.3 ст.208 ПК України не здійснено виписку та реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних (відсутня реєстрація) в Єдиному реєстрі податкових накладних за січень 2017р. - травень 2019р. на суму ПДВ 8 966 208грн..

На підставі встановлених порушень ГУ ДПС в Одеській області 8.04.2020р. прийнято податкові повідомлення-рішення за №, за №, за №.

29.05.2020р. позивачем направлена скарга до ДПС України на вказані податкові повідомлення-рішення.

Проте, 30.07.2020р. ДПС України прийнято рішення про результати розгляду скарги №24293/6/91-00-06-02-01-06, яким податкові повідомлення-рішення: за №, за №, за № залишені без змін в частині заниження податкових зобов`язань на загальну суму 1 126 700грн. по поверненню товарів та грошових коштів у вигляді авансових платежів, перерахунок вартості товарів (робіт, послуг) та в частині заниження податкових зобов`язань за операціями з отримання послуг від нерезидентів і застосованих по зазначеним операціям штрафних санкцій.

В іншій частині податкові повідомлення-рішення: за №, за №, за № скасовані.

Позивач не погоджується із оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, вважає їх протиправними та незаконними, у зв`язку із чим звернувся в суд із відповідним позовом.

Посилаючись на вказане просило позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2021р. адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано прийняті ГУ ДПС України в Одеській області 6.08.2020р. податкові повідомлення - рішення №001496508 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за завищення від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 1 395 332,00 грн. та №001494508 про застосування штрафу в розмірі 50% за відсутність складення та реєстрації протягом граничного строку податкових накладних на суму 105 677грн..

Стягнуто з ГУ ДПС в Одеській області на користь С/гТОВ "Південьагропереробка" суму судового збору за подання адміністративного позову за квитанцією №1509 від 25.08.2020р. у сумі 21 020грн..

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Сторони були сповіщені про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, проте, під час проведення судового засідання 2.06.2021р. в режимі відеоконференції сторони надали відповідні пояснення по справі та не заперечували проти подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

З урахуванням належного сповіщення сторін, судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що податковий орган приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за завищення від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду та в частині застосування штрафу в розмірі 50% за відсутність складення та реєстрації протягом граничного строку податкових накладних діяв протиправно та з порушенням податкового законодавства.

Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що С/гТОВ «Південьагропереробка» є юридичною особою - суб`єктом підприємницької діяльності, зареєстрованим, згідно до ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань по с/г ТОВ «Південьагропереробка» від 18.04.2018р., № запису 1 000159, зареєстрований як платник податків ДПІ в Біляївському районі Одеської області, що здійснює господарську діяльність за кодами ВЕД 01.11., 01.13. та іншими.

С/г ТОВ «Південьагропереробка» є платником податку на додану вартість.

На підставі направлень ГУ ДПС в Одеській області за №442/05-09, №443/05-09, №444435-09, №445/05-09, №446/05-09, №447/05-09, №448/05-09, №449/05-09, №450/05-09, №451/05-09, №452/05-09 від 12.02.2020р., виданих відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77, п.82.1 ст.82 ПК України від 2.12.2010р. №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) та відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб`єктів С/гТОВ «Південьагропереробка», код за , з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1.01.2017р. по 30.06.2019р. валютного - за період з 1.01.2017р. по 30.06.2019р. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 1.01.2017р. по 30.06.2019р..

За результатами перевірки складено акт про результати документальної планової виїзної перевірки С/гТОВ «Південьагропереробка» за №000052/15-32-05-08/31822249 від 10.03.2020р., у висновках якого встановлено порушення вимог:

- п.44.1 ст.44, пп.187.1 ст.187, пп.192.1.1 п.192.1 ст.192, п.198.5 ст.198, п.208.2 та п.208.3 ст.208 ПК України (надалі - ПК України), в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість за вересень 2017р. - січень 2019р. всього у сумі 12 192 587грн. та завищено суму від`ємного значення за червень 2019р., що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 8 495 294грн.;

- п.198.5 ст.198. п.201.1, п.201.10 ст.201, п.208.2, п.208.3 ст.208 ПК України, в результаті чого встановлено не здійснення виписки та реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних (відсутня реєстрація) в ЄРПН за січень 2017р. - травень 2019р. на суму ПДВ 8 966 208грн..

На підставі встановлених порушень, 8.04.2020р. податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення за: №, №, №.

29.05.2020р. товариством направлено скаргу до ДПС України на вказані податкові повідомлення-рішення.

30.07.2020р. ДПС України прийнято рішення про результати розгляду скарги №24293/6/91-00-06-02-01-06, яким податкові повідомлення-рішення: №, №, № залишені без змін в частині заниження податкових зобов`язань на загальну суму 1 126 700грн. по поверненню товарів та грошових коштів у вигляді авансових платежів, перерахунок вартості товарів (робіт, послуг) та в частині заниження податкових зобов`язань за операціями з отримання послуг від нерезидентів і застосованих по зазначеним операціям штрафних санкцій.

В іншій частині податкові повідомлення-рішення за: №, №, № скасовані.

Перевіряючи правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує його протиправність та незаконність, колегія суддів виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями п.44.1 ст.44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У відповідності до пп.134.1.1. п.134.1. ст.134 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

За правилами п.198.1. ст.198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Приписами абз.1 п.198.2. ст.198 ПК України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Положеннями п.198.6 ст.198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У відповідності до ст.1 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно до ч.1 ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

За правилами ч.2 ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Що стосується встановлених порушень реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН та/або щодо виявлення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкових накладних, то судова колегія зазначає наступне.

Так, 23.05.2020р. набули чинності положення ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16.01.2020р. за №466-ІХ (надалі - Закон №466-ІХ). Зазначеним законом доповнено підрозділ 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України - пунктом 73.

Зокрема, у відповідності до змісту п.73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України:

«штрафи за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до п.198.5 ст.198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» п.198.5 ст.198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до ст.199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого п.201.4 ст.201 цього Кодексу, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017р. до 31 грудня 2019р., грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», застосовуються в розмірі 2% обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020грн.;»

«штрафи, застосовані через відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст.201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до п.198.5 ст.198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених пп. «а» - «г» п.198.5 ст.198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до ст.199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абз.11 п.201.4 ст.201 цього Кодексу нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017р. до 31 грудня 2019р., грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», застосовуються в розмірі 5% обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3 400грн.

Контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку здійснює перерахунок суми штрафу і надсилає (вручає) такому платнику нове податкове повідомлення - рішення. Попереднє податкове повідомлення - рішення вважається скасованим (відкликаним)».

Отже, приписами Закону №466-ІХ чітко закріплено, що п.73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України підлягає застосуванню до штрафів нарахованих платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017р. до 31 грудня 2019р. за наведених у цій же нормі умов.

Аналізуючи вказане, судова колегія вважає, що вищенаведеними приписами закону платники податків звільняються від надмірного тягаря відповідальності, встановленого раніше чинними нормами податкового законодавства, за наведених у п.73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України умов.

Так, у Конституційний Суд України у своєму рішенні від 9.02.1999р. №1-рп/99 дійшов висновку про те, що надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті. Зворотна дія нормативно-правового акта у часі (ex post facto) - це дія нового нормативно - правового акта на факти та відносини, що мали місце до набуття ним чинності.

Отже, до спірних правовідносин підлягає застосуванню редакція п.73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, якою впроваджено ретроактивну (ретроспективну, тобто таку, яка передбачає, що дата вступу в силу та дата набрання чинності акта збігаються, однак він змінює на майбутнє правові наслідки діянь та подій, які мали місце до набрання ним чинності) дію закону у відповідних правовідносинах. А саме - щодо штрафів, нарахованих платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017р. до 31 грудня 2019р. за наведених у цій же нормі умов.

Крім того, приписами п.56.18 ПК України передбачено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно п.56.18 ПК України, узгодженими, у випадку звернення платника податків до суду, вважаться грошові зобов`язання з дня набрання рішенням законної сили.

При цьому, у Законі №466-ІХ (п.73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України) виділено окремі категорії грошових зобов`язань, які підлягають відкликанню як неузгоджені, водночас запроваджено інший, відмінний від загального, підхід, за яким для цілей цієї норми під неузгодженими грошовими зобов`язаннями розуміються ті, по яких відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено станом на дату набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві».

Зміст і обсяг поняття неузгодженості має спеціальне призначення і розкривається в дужках, при цьому воно не відсилає до п. 56.18 ПК України, а конкретизується і становить окремий, відмінний від загального визначення, зміст узгодженості грошових зобов`язань.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що податкове повідомлення-рішення від 6.08.2020р. за №001494508 про застосування штрафу в розмірі 50% за відсутність складення та реєстрації протягом граничного строку податкових накладних на суму 105 677грн. не було відкликано.

При цьому, аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.07.2020р. по справі за №640/5138/19, від 22.07.2020р. по справі за №826/65459/18, від 29.07.2020р. по справі за №2040/7658/18, від 5.08.2020р. по справі за №580/1424/19.

Що стосується використання податковим органом в ході перевірки інформаційно-телекомунікаційної системи (ITC) «Податковий блок», то судова колегія зазначає, що будь-яке автоматизоване співставлення, чи дані отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального закону, оскільки, автоматизоване співставлення, зокрема задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань.

При цьому, аналогічний висновок викладений у постанові КАС ВС від 16.04.2020р. у справі за №805/5017/15-а.

Окрім того, згідно листа Держспецзв`язок від 10.04.2020р. за №01/03/04-515, ITC "Податковий блок" попри нагадування Держспецзв`язку не пройшла державної експертизи, на них не було видано атестатів відповідності.

Також, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що 30.07.2020р. ДПС України прийнято рішення про результати розгляду скарги за №24293/6/91-00-06-02-01-06, яким податкові повідомлення-рішення: №, №, № залишені без змін в частині заниження податкових зобов`язань на загальну суму 1 126 700грн. по поверненню товарів та грошових коштів у вигляді авансових платежів, перерахунок вартості товарів (робіт, послуг) та в частині заниження податкових зобов`язань за операціями з отримання послуг від нерезидентів і застосованих по зазначеним операціям штрафних санкцій.

6.08.2020р. ГУ ДПС в Одеській області, на підставі вказаного рішення ДПС України, прийнято податкові повідомлення-рішення за №001496508 та за №001494508 на загальну суму 1 501 009грн..

При цьому, загальна сума податкових зобов`язань та штрафів не відповідає загальній сумі, яка визначена ДПС України.

Також, судова колегія звертає увагу на те, що відсутність підпису посадової особи податкового органу в акті перевірки є доказом порушення порядку оформлення матеріалів перевірки.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог товариства, оскільки податковим органом дійсно порушено вимоги податкового органу при прийнятті оскаржуваних рішень та порушення порядку оформлення матеріалів перевірки.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2021р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв