Справа № 309/882/17
Суддя: Сідей Я. Я.
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 309/882/17
Провадження № 2-а/309/53/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: Сідей Я.Я.

секретаря судового засідання: Дюрдь А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1

до

Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області

про

визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії. Посилається на те, що 29.12.2016 року звернувся до Хустського об`єднаного управління пенсійного фонду України Закарпатської області з заявою про перехід з одного виду пенсії на інший (переведення з пенсії за віком згідно ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно ЗУ «Про державну службу»). За результатами розгляду заяви, відповідачем прийнято рішення про відмову перерахунку пенсії. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відмовляючи у призначенні пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу» з підстав відсутності необхідного для даного виду пенсії стажу роботи на державній службі, відповідач не врахував стаж роботи за період з 16.09.1987 року по 24 жовтня 1990, тобто 3 роки 1 місяць 8 днів на відповідальних посадах в партійних органах та період з 02.10.2001 року по 19.06.2002 року в органі місцевого самоврядування, чим порушив пункт 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ, постанову Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 р. № 283, постанову Кабінету Міністрів України від 20.12.1993 р. № 1049. З даним рішенням комісії позивач не згідний та просить суд визнати рішення комісії по розгляду питань, пов`язаних з призначенням /перерахунком/ та виплатою пенсій Хустського об`єднаного управління пенсійного фонду України Закарпатської області № 2 від 09.01.2017 року незаконним та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області перевести з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» на підставі заяви позивача від 29.12.2016 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області Магей О.В. в судове засідання не з`явилася. Подала заяву, в якій просить провести розгляд справи в порядку письмового провадження. Начальником Головного управління Пенсійного фонду України Пентек А. подано відзив на позов, згідно якого позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає. Посилається на те, що Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII, але за певної додаткової умови: у порядку визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Враховуючи положення ст.25 Закону №3723 вважає, що період роботи позивача ОСОБА_1 з 16.09.1987 року по 24.10.1990 на відповідальних посадах не можна зарахувати до стажу державної служби, так як дані посади не передбачені ст. 25 Закону №3723. Згідно записів 8-12 трудової книжки не вбачається, що позивач перебував на виборній посаді, а в записі про звільнення зазначено, що позивач звільнений від займаної посади у зв`язку із переводом на роботу в Хустський лісокомбінат. Щодо роботи на посадах в органах місцевого самоврядування в період з 02.10.2001 року по 19.06.2002 року такий стаж також не враховується до стажу роботи на державній службі, так як дана посада не передбачена ст.25 Закону № 3723. За даними трудової книжки 02.10.2001 після прийняття Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» №2493 від 07.06.2001 року ОСОБА_1 прийняв Присягу посадової особи місцевого самоврядування. Робота на посадах в органі місцевого самоврядування зараховувалась до стажу державної служби на підставі Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №283 від 3 травня 1994 року. Однак дана постанова втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року №229 з дня набрання чинності ЗУ від 10 грудня 2015 року №889 «Про державну службу». Оскільки ОСОБА_1 станом на 1 травня 2016 року не займав посади державної служби, не має 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, то не має права на призначення йому пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Враховуючи наведене, просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Враховуючи клопотання сторін про розгляд справи без їх участі, суд вважає за необхідне провести розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами в порядку ч. 1 ст. 205 КАС України та у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є пенсіонером за віком та отримує пенсію, що стверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 12.02.2014 р. Пенсійним фондом України.

29 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Хустського об`єднаного управління пенсійного фонду України Закарпатської області з заявою про перехід з одного виду пенсії на інший (переведення з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу»).

За результатами розгляду заяви, відповідачем прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії (протокол №2 від 09.01.2017) виходячи з того, що «з 01.05.2016 набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII. Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб зазначених в пунктах 10 і 12 цього розділу. Провівши розрахунок стажу роботи позивача на посадах державного службовця, визначених статтею 25 Закону №3723-XII, встановлено, що він становить 17 років 2 місяці 25 днів в тому числі: 1) з 18.03.1996 по 01.10.2001- 5 років 6 місяців 14 днів; 2) з 21.05.2003 по 31.01.2015 - 11 років 8 місяців 11 днів. Що стосується періоду роботи з 16.09.1987 по 02.09.1991 на посадах інструктора промислово-транспортного відділу Хустського райкому Компартії України, інструктора відділу організаційно-партійної та кадрової роботи, політорганізатора, голови парткомісії при Хустському райкомі Компартії України, то відповідач дійшов висновку, що його не можна зарахувати до стажу державної служби, який дає право на пенсію відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, так як дані посади (партійна робота) не передбачені статтею 25 цього ж Закону.

Також, відповідач аргументував свою відмову тим, що робота на посадах в органах місцевого самоврядування зараховувалась до стажу державної служби на підставі Порядку №283, який втратив чинність на підставі Постанови КМУ № 229. Отже, період роботи з 02.10.2001 по 19.06.2002 в Хустській міській раді також не можна зарахувати до стажу державної служби, який дає право на пенсію відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, так як дані посади (партійна робота) не передбачені статтею 25 цього ж Закону.

Дані обставини наведені у виписці з протоколу №2 від 09.01.2017, копія якої досліджена в ході судового розгляду справи.

Суд вважає, що вказані посилання відповідача є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушним. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відмовляючи ОСОБА_1 у врахуванні стажу за період з 16.09.1987 року по 24 жовтня 1990, тобто 3 роки 1 місяць 8 днів на відповідальних посадах в партійних органах та період з 02.10.2001 року по 19.06.2002 року на посадах в органах місцевого самоврядування - відповідач не врахував положення Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ, а саме п. 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення та невірно застосував в часі положення Закону № 889-VІІІ та Постанови КМУ від 25 березня 2016 року № 229.

Так, згідно з положеннями статті 90 Закону №889-VІІІ, який набрав чинності з 01.05.2016, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Також, пунктом 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VІІІ встановлено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

За приписами частини першої статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Відповідно до абзацу першого, другого, третього пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України «Про державну службу», а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком.

Пунктом 3 вищеназваного Порядку передбачено, що до державної служби включається також час роботи в організаціях, передбачений абзацом четвертим пункту 3 Положення №1049.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 3 Положення №1049, до стажу роботи, який дає право на одержання надбавки за вислугу років, зараховується стаж роботи в організаціях (крім роботи у кооперативних та інших громадських організаціях), передбачених статтею 118 Кодексу законів про працю України.

За правилами статті 118 Кодексу законів про працю України до стажу роботи, який надає право на одержання надбавки за вислугу років зараховується, зокрема, стаж роботи в партійних, профспілкових і комсомольських на виборних посадах.

Відповідно до Роз`яснення №4-5-1156 до стажу державної служби зараховують період роботи в цих органах лише на виборних та відповідальних посадах до припинення дії статті 6 Конституції УРСР і внесення змін до статті 7 Конституції УРСР (до 24 жовтня 1990 року). Відповідальною вважається посада, прийняття на яку здійснювалось колегіальним органом (рішення, бюро, комітету, постановою конференції, зборів) партійних, профспілкових, комсомольських організацій.

Таким чином, зважаючи на зміст вищезазначених законодавчих положень, стаж роботи в партійних організаціях зараховується до стажу державного службовця, особам, які працювали на виборних та відповідальних посадах в органах до 24.10.1990.

Судом досліджені надані позивачем копії протоколів: бюро Хустського райкому Компартії України /протокол №27 бюро Хустського райкому Компартії України від 16 вересня 1987 року, протокол №44 засідання бюро Хустського райкому Компартії України від 16 листопада 1988 року, протокол №6 засідання бюро Хустського райкому Компартії України від 21 грудня 1990 року та протокол №7 засідання бюро Хустського райкому Компартії України від 27 лютого 1991 року/, згідно яких вбачається, що ОСОБА_1 був призначений на посади інструктора промислово-транспортного відділу Хустського райкому Компартії України, інструктора відділу організаційно-партійної і кадрової роботи, політорганізатора, голови парткомісії при Хустському райкомі Компартії України. /а.с. 136-152/.

Крім того, даний факт підтверджений записами трудової книжки ОСОБА_1 в період з 16.09.1987 року по 02.09.1991 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що стаж роботи позивача з 16.09.1987 року по 02.09.1991 року на посадах інструктора промислово-транспортного відділу Хустського райкому Компартії України, інструктора відділу організаційно-партійної і кадрової роботи, політорганізатора, голови парткомісії при Хустському райкомі Компартії України підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Крім того, суд вважає, що відповідачем невірно застосовано у часі норми Закону № 889-VІІІ та Постанови КМУ від 25 березня 2016 року № 229 в частині не зарахування до стажу державної служби періоду роботи ОСОБА_1 з 02.10.2001 року по 19.06.2002 року в органі місцевого самоврядування, так як відповідно до п. 6 Постанови КМУ від 25 березня 2016 року № 229: «Стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом № 889-VІІІ обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VІІІ, тобто у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством. Отже відповідач зобов`язаний був застосувати п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 р. № 283, яка діяла у період роботи відповідача з 02.10.2001 року по 19.06.2002 року, а саме: до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" ( 2493-14 ), а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що стаж роботи позивача з 02.10.2001 року по 19.06.2002 року в органі місцевого самоврядування підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Відповідно до ч.1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкту владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність своїх дій стосовно висновку про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу».

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що Рішенням комісії по розгляду питань, пов`язаних з призначенням /перерахунком/ та виплатою пенсій Хустського об`єднаного управління пенсійного фонду України Закарпатської області № 2 від 09 січня 2017 року позивачу неправомірно відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу», а тому його права підлягають відновленню шляхом зобов`язання Головного управління пенсійного фонду України Закарпатської області призначити пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» згідно заяви ОСОБА_1 від 29.12.2016 року з дня звернення за призначенням пенсії, тобто з 29 грудня 2016 року.

Згідно з ст. 139 КАС України, встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 132-143, 205, 241-246 КАС України, пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ, ст.37 Закону України «Про державну службу» № 3723, Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 р. № 283, Постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1993 року №1049, ст. 118 КЗпП України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати Рішення комісії по розгляду питань, пов`язаних з призначенням /перерахунком/ та виплатою пенсій Хустського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області № 2 від 09 січня 2017 року - неправомірним.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» згідно заяви ОСОБА_1 від 29.12.2016 року, з дня звернення за призначенням пенсії, тобто з 29 грудня 2016 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі через Хустський районний суд Закарпатської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 КАС.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Хустського

районного суду: Сідей Я.Я.