Справа № 640/15119/19
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Собківа Я.М.,

при секретарі - Ткаченко В.В.,

за участю:

представника позивача: - Варданяна А.А.,

представника відповідача: - Солов`я А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у м. Києві до Акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2019 року позивач - Головне управління Державної податкової служби у м. Києві звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» про стягнення коштів в якому просив:

- стягнути кошти платника податків - Акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» з рахунків у банках, що обслуговують такого платника на суму податкового боргу з рентної плати за користування надрами континентального шельфу і в межах виключної (морської) економічної зони) у сумі 32 412 444,29 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 грудня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач - Головне управління Державної податкової служби у м. Києві звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

31 травня 2021 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 20909, Акціонерним товариством «ДАТ «Чорноморнафтогаз» надіслано до суду відзив, відповідно до змісту якого відповідач повністю заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважає її необґрунтованою, наголошує що судом першої інстанції було вірно встановлено всі обставини у справі, вірно враховано висновки, викладені в рішенні Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2020 року у справі № 826/24752/15, що набрало законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що через протиправну бездіяльність контролюючого органу по не списанню боргу в сумі 30 691 379, 53 грн. (на підставі рішення суду), кошти, які сплачувались Акціонерним товариством «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» в період 2017-2019 р.р., направлялись ДФС на погашення фактично не існуючого податкового боргу, який мав бути списаний, відповідачем не надано суду інформацію про періоди виникнення недоїмки із прив`язкою до конкретних сум недоїмки, детальний розрахунок заявленої до стягнення суми, що свідчить про необґрунтованість позову адже у випадку списання боргу в сумі 30 691 379,53 грн. на підставі рішення суду у справі № 826/24752/15, , сплачені відповідачем кошти за періоди 2017 - 2019 роки були б спрямовані на погашення саме цих зобов`язань, що автоматично виключало б наявність у відповідача заборгованості. Колегія суддів, вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з даних інформаційно - телекомунікаційних систем органів ДПС, станом на дату звернення до суду за Акціонерним товариством «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» обліковується податковий борг з рентної плати за користування надрами континентального шельфу і в межах виключної (морської) економічної зони у сумі 33 150 927,67грн.

Згідно доводів позивача, зазначена сума податкового боргу з рентної плати виникла на підставі самостійно узгоджених сум податкових зобов`язань, відповідно до податкових декларацій з рентної плата за 2017 - 2019 роки, а також на підставі донарахованих контролюючим органом сум податкових зобов`язань, згідно прийнятого податкового повідомлення - рішення від 22.03.2019 року №, а також нарахованої пені за несвоєчасну сплату, але не сплачених у визначеному законом порядку.

У той же час, враховуючи оскарження відповідачем податкового повідомлення - рішення № в судовому порядку в рамках справи №640/10979/19, заявою про зменшення розміру позовних вимог (а.с.217 том 2) позивачем зменшено заявлену до стягнення суму на рівні 32 412 444,29 грн.

Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України контролюючим органом на адресу відповідача винесено податкову вимогу від 03.03.2014 №36-11.

Оскільки податковий борг відповідачем в добровільному порядку сплачений не був, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення коштів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції, доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з визначенням підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлює, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.95.1 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків проводяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Так, відповідно до долученої до позовної заяви довідки від 12.07.2019 року №18148/9/26-15-17-07-13, станом на 11.07.2019 року сума податкового боргу відповідача, яка заявляється до стягнення складає 33 150 927,67 грн, в т.ч., недоїмка 19 455 073,47 грн, пеня 13 695 854,20 грн.

Однак, як вірно зазначено судом першої інстанції, дана довідка не дає можливості встановити структуру недоїмки, тобто не містить інформації про періоди виникнення недоїмки із прив`язкою до конкретних сум недоїмки - відсутні детальний розрахунок заявленої до стягнення суми, не надано такого розрахунку й до суду апеляційної інстанції, більше того, судом першої інстанції в судовому засіданні 13.10.2020 року було запропоновано представнику позивача надати детальний розрахунок податкового боргу та пояснення щодо черговості погашення податкового боргу, адже як зазначив відповідач, через протиправну бездіяльність контролюючого органу по не списанню боргу в сумі 30 691 379, 53 грн, кошти, які сплачувались підприємством в період 2017-2019 р.р., направлялись ДФС на погашення фактично не існуючого податкового боргу, який мав бути списаний, втім контролюючим органом такого розрахунку надано не було. Не надано відповідного розрахунку й до суду апеляційної інстанції.

У той же час, як зазначив відповідач та не було заперечено і спростовано позивачем з посиланням на належні і допустимі письмові докази, передумовою виникнення спірних правовідносин стала протиправна бездіяльність Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків в частині неприйняття рішення щодо списання безнадійного податкового боргу в сумі 30 691 379,53 грн., при цьому, борг в сумі 30 691 379,53 грн, входить до заявленої в рамках даної справи суми боргу до стягнення.

З даного приводу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2020 року по справі № 826/24752/15, визнано протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДПС в частині неприйняття рішення щодо списання безнадійного податкового боргу у розмірі 30691379,53 гривень. та зобов`язано Головне управління ДПС у місті Києві прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу у розмірі 30691379,53 гривень (тридцять мільйонів шістсот дев`яносто одна тисяча триста сімдесят дев`ять гривень 53 копійки) на користь публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз».

Станом на грудень 2020 року зазначене рішення суду контролюючим органом не виконано, в апеляційній скарзі відповідачем зазначено, що сума податкового боргу, заявлена АТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» до списання, складається із заборгованості з грошових зобов`язань за 2013 рік (7 650 856,80 грн.) та за січень 2014 року (23 040 522,73 грн.), в той час як датою настання форс - мажорних обставин у сертифікаті ТПП України від 25.11.2014 року вказано 27.02.2014 року, з огляду на що відсутні підстави для списання вказаної суми податкового боргу.

Колегія суддів вважає такі доводи позивача необґрунтованими з огляду на те, що Головне управління ДПС у м. Києві фактично не погоджується та не виконує рішення суду у справі № 826/24752/15, наслідком чого є облік за відповідачем заборгованості в заявленій до стягнення сумі, адже у випадку списання боргу в сумі 30 691 379,53 грн, сплачені відповідачем кошти за періоди 2017 - 2019 роки були б спрямовані на погашення саме цих зобов`язань, що автоматично виключало б наявність у відповідача заборгованості. Колегія суддів звертає увагу, що апеляційна скарга позивача зводиться фактично до непогодження з рішенням суду у справі № 826/24752/15 та фактично наголошує на відсутності підстав для списання боргу в сумі 30 691 379,53 грн., втім, дані обставини не є предметом розгляду даної справи, обґрунтовані висновки були надані Шостим апеляційним судом в рішенні від 23.01.2020 року, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання.

З урахуванням того, що апеляційна скарга не містить детального розрахунку податкового боргу та пояснення щодо черговості погашення податкового боргу, не обґрунтовано підстав виникнення різниці в сумах податкового боргу в розмірі 1 721 064,76 грн (32 412 444,29 - 30 691 379,53), не надано доказів, що самостійно узгоджені відповідачем грошові зобов`язання зі спірного платежу за період 2017-2019 роки сплачувались з порушенням строків або не сплачувались взагалі; не спростовано доводів відповідача про те, що кошти в погашення самостійно узгоджених зобов`язань за 2017-2019 роки автоматично направлялись в погашення заборгованості, яка мала бути списана, підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні. Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 грудня 2020 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 грудня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

Я.М.Собків

Повний текст виготовлено 08 червня 2021 року.