Справа № 140/16689/20
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2021-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/16689/20 пров. № А/857/7615/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Шевчук С. М.,

за участю секретаря судового засідання Чопко Ю. Т.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 березня 2021 року у справі № 140/16689/20 (головуючий суддя Ковальчук В.Д., м. Луцьк, повне судове рішення складено 03 березня 2021 року) за позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2020 року Волинським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправним та скасування наказу від 20 листопада 2020 року №203/Д Про накладення дисциплінарного стягнення стосовно ОСОБА_1 , яким накладено на ОСОБА_1 , начальника Любомльського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежне виконання посадових обов`язків.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права. Також вказано, що позивача було притягнено до відповідальності із порушенням встановленого законодавством порядку, а тому оскаржуваний наказ про її про накладення дисциплінарного стягнення є протиправним та підлягає скасуванню. Вказано, що дисциплінарна комісія на своєму засіданні 29.09.2020 розглянула дисциплінарну справу, яка неналежно оформлена, у позивача не було відібрано пояснення, що виключає можливість об`єктивного розгляду дисциплінарної справи, дисциплінарною комісією не було встановлено обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність позивача, про те в наказі зазначено про обставини, що обтяжують його відповідальність вчинення дисциплінарного поступку повторно. Наголошено, що наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності винесений поза межами тривалості здійснення дисциплінарного провадження, що визначений пунктом 4 Порядку №1039 (45 календарних днів), притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за надуманими та такими, що не ґрунтуються на вимогах законодавства твердженнях щодо невиконання доручення (надання пояснень) та відсутності з його сторони контролю за виконавчими провадженнями, які перебувають на виконанні відділу державної виконавчої служби.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що на виконання наказу в.о. начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 01.09.2020 № 148/Д Про дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі - комісія) було здійснено дисциплінарне провадження з метою визначення обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження та визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого позивачем дисциплінарного проступку.

09.10 2020 дисциплінарною комісією було внесено подання щодо наявності в діях позивача дисциплінарного проступку та притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Пояснення в.о. начальника міжрегіонального управління державний позивач надав 19.11.2020 та 20.11.2020.

Також встановлено, що наказом Про накладення дисциплінарного стягнення стосовно ОСОБА_1 , виданого керівником державної служби 20.11.2020, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за неналежне виконання посадових обов`язків та порушення вимог законодавства, а саме пункту 5 розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, вимог підпунктів 2 та 3 пункту 9 Положення про Любомльський районний відділ державної виконавчої служби та підпунктів 1, 4, 6 пункту 3 Посадової інструкції начальника Любомльського районного відділу державної виконавчої служби.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 28.12.2019 року працює на посаді начальника Любомльського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Під час здійснення контролю, заступником начальника Західного міжрегіонального управління. Міністерства юстиції - начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Ляшенком А.3.( далі - начальник Управління) з власної ініціативи, у відповідності до Вимог розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512 (із змінами та доповненнями) (далі - Інструкція) проведено перевірку законності виконавчих проваджень №№ 40780910, 48045824, 40781011, 34265037.

За результатами перевірок законності виконавчих проваджень начальником Управління винесені постанови №60/3/2020 від 06.07.2020 по виконавчому провадженню №40780910, № 61/3/2020 від 06.07.2020 по виконавчому провадженню № 48045824, №62/3/2020 від 06.07.2020 по виконавчому провадженню № 40781011, №63/3/2020 від 10.07.2020 по зведеному виконавчому провадженню № 34265037 та встановлено, що при виконанні виконавчих проваджень №№: 40780910, 48045824, 40781011, 34265037 державними виконавцями Відділу порушено ряд вимог законодавства, що свідчить про неналежний контроль за діями державних виконавців під час виконання даних виконавчих проваджень з боку начальника Любомльського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Троця Мирослава Андрійовича, що передбачений статтею 74 Закону та розділом XII Інструкції та підтверджується відсутністю, в наданих для перевірки копій матеріалів вищевказаних виконавчих проваджень, постанов начальника Відділу про проведення перевірок останніх.

Вищезазначені постанови в установленому законом порядку не оскаржувалися.

дорученнями заступника начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Ляшенка А.З. від 17.06.2020 № 02.2- 13/20/1311, № 02.2-13/20/1316, № 02.2-13/20/1317 та від 18.06.2020 № 02.2-13/20/1329 доручено начальнику Любомльського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Троцю М.А. надати пояснення з приводу виконання вищевказаних виконавчих проваджень.

Станом на 06.07.2020 та 10.07.2020 пояснення начальник Любомльського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Троць М.А. з приводу виконання вищезазначених виконавчих проваджень до відділу організації та контролю за виконанням рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не надав.

Наведене стало підставою внесення заступником начальника Управління - начальником Відділу примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Штепою С.О. подання про порушення відносно ОСОБА_1 дисциплінарного провадження та вирішення питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності .

За наслідками перевірки встановлено, що відповідно до підпункту 4 пункту 3 Посадової інструкції начальника Любомльського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), категорії Б, затвердженої начальником Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), начальник Відділу організовує роботу зі службовими документами, здійснює контроль за веденням номенклатурних справ Відділу та контролює ведення бухгалтерського обліку.

Згідно з підпунктом 19 пункту 10 Положення про Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), затвердженого наказом Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 27.12.2019 № 109/К, начальник Управління у межах повноважень дає обов`язкові для виконання доручення працівникам Управління, Відділу.

Так, дорученнями начальника Управління : від 17.06.2020 № 02.2-13/20/1311, № 02.2-13/20/1316, № 02.2-13/20/1317 та від 18.06.2020 № 02.2-13/20/1329 позивачу буди надіслані відповідні постанови про проведення перевірки виконавчих проваджень та витребування копій їх матеріалів і зобов`язано ОСОБА_1 надати письмове пояснення з приводу виконання витребуваних виконавчих проваджень.

Як встановлено комісією, та вбачається зі змісту постанов № 60/3/2020 про результати перевірки законності виконавчого провадження від 06.07.2020, № 61/3/2020 про результати перевірки законності виконавчого провадження від 06.07.2020, № 62/3/2020 про результати перевірки законності виконавчого провадження від 06.07.2020, № 63/3/2020 про результати перевірки законності зведеного виконавчого провадження від 10.07.2020, такі пояснення позивач не надав.

Таким чином, начальником відділу ОСОБА_1 не належним чином виконано доручення начальника Управління, а саме: від 17.06.2020 № 02.2-13/20/1311, № 02.2-13/20/1316, № 02.2-13/20/1317 та від 18.06.2020 № 02.2- 13/20/1329, чим порушено вимоги підпункту 2 пункту 9 Положення про Любомльський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), затвердженого наказом Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) №109/к від 27.12.2019 та підпунктів 1,4. пункту 3 Посадової інструкції начальника Любомльського районного відділу^державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), категорії Б, затвердженої начальником Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Одночасно, в постановах №60/3/1/2020, № 61/3/1-2020, № 62/3/1-2020 про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів від 17.06.2020 та № 63/3/1-2020 від 18.06.2020 зобов`язано позивача забезпечити передачу Управлінню належних чином завірених копій матеріалів відповідних виконавчих проваджень.

Однак, за результатами проведених перевірок виконавчих проваджень №№: 40780910, 48045824, 40781011, 34265037 встановлено відсутність належних заходів контролю із боку керівника відділу ОСОБА_1 щодо надання копій матеріалів виконавчого провадження для перевірки.

Вимогами пункту 5 розділу XII Інструкції передбачено, що витребуване виконавче провадження надсилається до органу державної виконавчої служби, який його витребував, із супровідним листом у строки, визначені в постанові про його витребування. Матеріали виконавчого провадження повинні бути прошнуровані, пронумеровані, складено опис документів та підписано державним виконавцем, який оформив виконавче провадження, із зазначенням дати складання опису.

Так, в порушення вимог пункту 5 розділу XII Інструкції опис документів витребуваного зведеного виконавчого провадження №34265037 не складено.

Також за результатами проведеної перевірки встановлено, що при виконанні виконавчих проваджень №№: 407809І0, 48045824, 40781011, 34265037 державними виконавцями Відділу порушено ряд вимог законодавства, про те неналежний контроль за діями державних виконавців під час виконання даних виконавчих проваджень, в порушення підпункту 3 пункту 9 Положення про Любомльський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), з боку начальника Любомльського районного відділу державної виконавчої служби, Західного міжрегіонального управління 1 Міністерства юстиції (м. Львів) Троця М. А. не здійснювався.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України "Про державну службу" № 899 (далі Закон № 899) державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби (ч. 2 ст. 1 Закону України № 899).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України № 889 державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 64 Закону України № 889 за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст. 65 Закону України № 889 передбачено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України № 889 дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Положеннями ч. 1 ст. 66 Закону України № 889 визначено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану. Дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2-4 частини першої цієї статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії з питань вищого корпусу державної служби (далі - Комісія), поданням дисциплінарної комісії (ч. 3 та 6 ст. 66 Закону України № 889).

Згідно із ч. 1, 9 - 11 ст. 69 Закону України № 889 для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України № 889 перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Частиною 1 ст. 74 Закону України № 889 передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення (ч. 1 та 2 ст. 77 Закону України № 889).

Отже, з наведених положень Закону України № 889 вбачається, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, державний службовець може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності з накладенням суб`єктом призначення або керівником державної служби на такого державного службовця дисциплінарного стягнення у виді догани.

Шодо твердження апелянта про порушення строку притягнення його до дисциплінарної відповідальності суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1039 від 04.12.2019 (далі - Порядок) строк здійснення дисциплінарного провадження визначається міністром або суб`єктом призначення з урахуванням встановленого законодавством строку притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності.

Тривалість здійснення дисциплінарного провадження не може перевищувати 45 календарних днів. За потреби зазначений строк може бути продовжений міністром або суб`єктом призначення, але не більш як до 60 календарних днів.

Пунктом 4 вищезазначеного Порядку визначено, що дисциплінарне провадження розпочинається з моменту прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження та завершується прийняттям рішення про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Встановлено, що порушено дисциплінарне провадження відносно позивача наказом від 01.09.2020 № 148/Д, пунктом 2 якого визначено комісії строк здійснення дисциплінарного провадження до 16.10.2020.

Як вбачається з матеріалів дисциплінарного провадження комісія у визначений даним наказом строк здійснила свої повноваження прийняттям Подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) з висновком про наявність у діях ОСОБА_1 , начальника Любомльського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) дисциплінарного проступку та підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності від 09.10.2020, яке отримано керівником державної служби 22.10.2020.

Відтак підстав для продовження строку здійснення дисциплінарного провадження у керівника державної служби не було.

Згідно листка непрацездатності серії АДФ № 156509 позивач з 22.10.2020 по 04.11.2020 поперебував на листку тимчасової непрацездатності, а з 05.11.2020 по 18.11.2020 - у відпустці.

Тобто, починаючи з 22.10.2020 (після отримання подання комісії) керівник державної служби не міг розглядати питання щодо притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності у зв`язку з тимчасовою його непрацездатністю, під час перебування його у відпустці, як це передбачено частиною 4 cт. 74 Закону України Про державну службу.

Після отримання пояснень позивача 20.11.2020 керівником державної служби видано наказ про накладення дисциплінарного стягнення.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що строки комісією по формуванню та здійсненню дисциплінарного провадження відносно позивача та керівником державної служби щодо прийняття відповідного рішення про накладення дисциплінарного стягнення, були дотримані.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що обставини, виявлені за результатами проведення перевірки та підтверджені в ході здійснення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 , свідчать про неналежне виконання позивачем посадових обов`язків, а відтак про наявність підстав для застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді догани.

Згідно з частиною другою статті 6 КАС та статтею 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини передбачено застосування судами Конвенції та практики Європейського Суду з прав людини як джерела права.

Суд апеляційної інстанції застосовує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), викладену у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України», де вказано, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на все вищевказане, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції ці обставини було враховано та мотивовано та законно прийнято рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Згідно з ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 241, 250, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 березня 2021 року у справі № 140/16689/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 10 червня 2021 року.