Справа № 640/19866/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2021 року м. Київ № 640/19866/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Чудак О.М., за участю секретаря судового засідання Лисун А.А., представника позивача Панченка І.В., представника відповідача Осадчого О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО-ЛІНКС" до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

установив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЙ ТІ-ЛІНКС" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.08.2018 №.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі необґрунтованих висновків відповідача, викладених в акті перевірки від 11.07.2018 №466/26-15-14-01-03/34000307 щодо встановлених в ході перевірки порушень ТОВ "АЙ ТІ-ЛІНКС" вимог Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (ПК України) під час формування податкової звітності за результатами здійснення господарських операцій з TOB «ЕКО-СМАРТ» (код 39471689) за лютий, березень 2015 року, ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ» (код 39701931) за серпень 2015 року, з ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» (код 40703298) за червень, серпень 2017 року, з ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» (код 41147764) за липень 2017 року та з TOB «ІВАМАР ТРЕЙД» (код 41380072) за серпень 2017 року.

Позивач вважає незаконною перевірку за результатом якої складено акт перевірки від 11.07.2018 №466/26-15-14-01-03/34000307, що нівелює правові наслідки такої перевірки та безумовно свідчить про протиправність податкового повідомлення-рішення від 08.08.2018 №.

Так, вказану перевірку призначено згідно наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 21.06.2018 №10204 на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України з огляду на необґрунтований висновок відповідача про ненадання ТОВ "АЙ ТІ-ЛІНКС" відповіді на запит Головного управління ДФС у м. Києві від 12.04.2018 №15371/10/26-15-14-01-03.

Позивач зазначає, що запит Головного управління ДФС у м. Києві від 12.04.2018 №15371/10/26-15-14-01-03 не відповідає вимогам пункту 102.1 статті 102 ПК України, адже запитувана інформація стосовно перевірки достовірності визначення ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» даних податкового кредиту у сумі 25 858 грн по взаємовідносинах з TOB «ЕКО-СМАРТ» (), що міститься у податкових деклараціях з ПДВ за лютий, березень 2015 року не підпадає під строк протягом якого контролюючий орган має право визначати суму грошового зобов`язання. Дані щодо податкового кредиту, сформованого ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» по взаємовідносинах з ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» (код 40703298) за червень, серпень 2017 року, з ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» (код 41147764) за липень 2017 року та з TOB «ІВАМАР ТРЕЙД» (код 41380072) за серпень 2017 року, визначені на підставі податкових накладних, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних після 01.07.2017, що є достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Також позивач зауважив, що у вказаному запиті не зазначено конкретних підстав для отримання податковим органом інформації у контексті походження та змісту податкової інформації, на підставі якої податковий орган дійшов висновку про можливі порушення ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» вимог податкового законодавства, не вказано, за результатами аналізу якої саме інформації та в який спосіб отримані відомості про можливі порушення ГОВ «АЙ ГІ-ЛІНКС» вимог податкового законодавства, і взагалі не наведено, які конкретні факти свідчать про порушення ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» податкового законодавства.

Отже, позивач взагалі не зобов`язаний надавати відповідь на запит Головного управління ДФС у м. Києві від 12.04.2018 №15371/10/26-15-14-01-03.

При цьому, на запит від 12.04.2018 №15371/10/26-15-14-01-03 ТОВ "АЙ ТІ-ЛІНКС" належним чином надано відповідь від 08.05.2018 вих.№209 з поясненнями та копіями документів, що стосуються питань порушених у запиті.

Щодо виявлених у ході перевірки порушень позивач зазначив, що господарські відносини позивача із TOB «ЕКО-СМАРТ» (код 39471689) за лютий, березень 2015 року, ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ» (код 39701931) за серпень 2015 року, з ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» (код 40703298) за червень, серпень 2017 року, з ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» (код 41147764) за липень 2017 року та з TOB «ІВАМАР ТРЕЙД» (код 41380072) за серпень 2017 року, є реальними, підтверджені належними й достатніми первинними документами та пов`язані із господарською діяльністю позивача. При цьому, є помилковими та необґрунтованими доводи відповідача про неможливість здійснення таких операцій у зв`язку із відсутністю у контрагентів-постачальників ресурсів для здійснення задокументованої діяльності та відповідних товарів у ланцюгу постачання.

Висновки відповідача про фіктивність вказаних операцій належним чином не підтверджені та ґрунтуються виключно на припущеннях. Угоди позивача із контрагентами-постачальниками TOB «ЕКО-СМАРТ», ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ», ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ», ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД», TOB «ІВАМАР ТРЕЙД» не визнані у встановленому порядку недійсними. До укладення таких угод позивач з належною обачністю перевірив правосуб`єктність вказаних контрагентів та мав економічну мету господарських взаємовідносин з ними.

Крім того, позивач звернув увагу на практику Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання у податкових правовідносинах принципу індивідуальної відповідальності платника податку. Зауважив, що будь які порушення вимог закону TOB «ЕКО-СМАРТ», ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ», ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ», ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД», TOB «ІВАМАР ТРЕЙД» чи їх постачальниками не можуть мати негативних наслідків для ТОВ "АЙ ТІ-ЛІНКС".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.01.2019 відкрито провадження у справі і призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову ТОВ "АЙ ТІ-ЛІНКС" посилаючись на висновки, викладені в акті перевірки від 11.07.2018 №466/26-15-14-01-03/34000307, згідно яких не підтверджено реальність господарських операцій ТОВ "АЙ ТІ-ЛІНКС" з TOB «ЕКО-СМАРТ», ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ», ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ», ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД», TOB «ІВАМАР ТРЕЙД» з огляду на:

- відсутність у вказаних контрагентів достатнього обсягу відповідних ресурсів, в тому числі трудових ресурсів, основних засобів, для здійснення відповідних фінансово-господарських операцій;

- відсутність законного джерела введення в обіг товарів поставки яких задокументовані від TOB «ЕКО-СМАРТ», ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ», ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ», ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД», TOB «ІВАМАР ТРЕЙД» до ТОВ "АЙ ТІ-ЛІНКС";

- наявність інформації щодо непричетності директорів та засновників TOB «ЕКО-СМАРТ», ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ», ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ», ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД», TOB «ІВАМАР ТРЕЙД» до діяльності вказаних підприємств, а також наявність вироків щодо засновників ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» та TOB «ІВАМАР ТРЕЙД»;

- не надання ТОВ "АЙ ТІ-ЛІНКС" до перевірки у повному обсязі первинних документів щодо взаємовідносин із засновників TOB «ЕКО-СМАРТ», ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ», ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ», ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД», TOB «ІВАМАР ТРЕЙД».

Щодо доводів позивача про незаконність перевірки відповідач зауважив, що питання протиправності наказу та дій щодо проведення перевірки не є предметом позову, оскільки у прохальній частині позову відсутні відповідні позовні вимоги. Крім того, позивач визнає, що оскаржує наказ від 21.06.2018 №10204 у рамках адміністративної справи №826/10116/18, а отже питання правомірності вказаного наказу та перевірки виходить за межі предмету позову у адміністративній справі №640/19866/18.

Також відповідач вказав на безпідставність доводів позивача щодо незаконності запиту від 12.04.2018 №15371/10/26-15-14-01-03, адже що при направленні вказаного запиту контролюючий орган не визначав суму грошових зобов`язань, а лише запитував інформацію для документального підтвердження даних, визначених у податковій звітності. Розрахунок суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість був здійснений в межах перевіряємого періоду (серпень 2015 року, червень 2017 року, липень 2017 року, серпень 2017 року) та відповідає вимогам пункту 102.1 статті 102 ПК України. При цьому, розрахунок суми грошового зобов`язання, який був здійснений по податку на прибуток і за ті періоди, що зазначає позивач (лютий, березень 2015) був скасований Державною фіскальною службою України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.01.2021 замінено відповідача у справі, а саме, Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві, його правонаступником - Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві ().

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.02.2021 витребувано у:

- ТОВ "АЙ ТІ-ЛІНКС" належним чином засвідчені копії первинних документів по взаємовідносинах із ТОВ "БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ" (39701931) за серпень 2015 року, ТОВ "СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ" (40703298) за червень та серпень 2017 року, ТОВ "САММІТ-АГРО-ТРЕЙД" (41247764) за липень 2017 року, ТОВ "ІВАМАР ТРЕЙД" (41380072) за серпень 2017 року;

- ТОВ "БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ" (39701931) належним чином засвідчені копії первинних документів по взаємовідносинах із ТОВ "АЙ ТІ-ЛІНКС" за серпень 2015 року.

- ТОВ "СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ" (40703298) належним чином засвідчені копії первинних документів по взаємовідносинах із ТОВ "АЙ ТІ-ЛІНКС" за червень та серпень 2017 року.

- ТОВ "САММІТ-АГРО-ТРЕЙД" (41247764) належним чином засвідчені копії первинних документів по взаємовідносинах із ТОВ "АЙ ТІ-ЛІНКС" за липень 2017 року.

- ТОВ "ІВАМАР ТРЕЙД" (41380072) належним чином засвідчені копії первинних документів по взаємовідносинах із ТОВ "АЙ ТІ-ЛІНКС" за серпень 2017 року.

23.03.2021 на виконання вимог вказаної ухвали від 23.02.2012 ТОВ "АЙ ТІ-ЛІНКС" подано до суду копії первинних документів по взаємовідносинах із ТОВ "БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ" (39701931) за серпень 2015 року, ТОВ "СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ" (40703298) за червень та серпень 2017 року, ТОВ "САММІТ-АГРО-ТРЕЙД" (41247764) за липень 2017 року, ТОВ "ІВАМАР ТРЕЙД" (41380072) за серпень 2017 року. Водночас, від ТОВ "БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ", ТОВ "СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ", ТОВ "САММІТ-АГРО-ТРЕЙД" та ТОВ "ІВАМАР ТРЕЙД" жодних документів до суду не надходило.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.03.2021 замінено відповідача у справі, а саме, Головне управління Державної податкової служби у місті Києві (), його правонаступником - Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.03.2021 вдруге витребувано у:

- ТОВ "БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ" (39701931) належним чином засвідчені копії первинних документів по взаємовідносинах із ТОВ "АЙ ТІ-ЛІНКС" за серпень 2015 року.

- ТОВ "СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ" (40703298) належним чином засвідчені копії первинних документів по взаємовідносинах із ТОВ "АЙ ТІ-ЛІНКС" за червень та серпень 2017 року.

- ТОВ "САММІТ-АГРО-ТРЕЙД" (41247764) належним чином засвідчені копії первинних документів по взаємовідносинах із ТОВ "АЙ ТІ-ЛІНКС" за липень 2017 року.

- ТОВ "ІВАМАР ТРЕЙД" (41380072) належним чином засвідчені копії первинних документів по взаємовідносинах із ТОВ "АЙ ТІ-ЛІНКС" за серпень 2017 року.

Однак, станом на час ухвалення даного рішення від ТОВ "БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ", ТОВ "СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ", ТОВ "САММІТ-АГРО-ТРЕЙД" та ТОВ "ІВАМАР ТРЕЙД" до суду не надійшли відповідні документи.

У ході судового розгляду даної справи ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» (код 34000307) змінено назву на ТОВ «ТЕХНО-ЛІНКС» та місце реєстрації на наступну адресу: 73003, місто Херсон, проспект Ушакова, будинок 57.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та наданих у справу доказах.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його безпідставність.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши пояснення, надані учасниками судового процесу, а також докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, встановив наступне.

12.04.2018 Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві на адресу ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» направлено письмовий запит №15371/10/26-15-14-01-03 про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень), відповідно до змісту якого Головним управлінням ДФС у місті Києві виявлено факти, що свідчать про недостовірність визначення ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» (код 34000307) даних податкового кредиту у сумі 25858 грн по взаємовідносинах з ТОВ «ЕКО-СМАРТ» (код 39471689), що містяться у податкових деклараціях з податку на додану вартість за лютий, березень 2015 року, у сумі 50590,00 грн по взаємовідносинах з ТОВ БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ» (код 39701931), що містяться у податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2015 року, у сумі 58864,00 грн по взаємовідносинах з ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» (код 40703298), що містяться у податкових деклараціях з податку на додану вартість за червень, серпень 2017 року, у сумі 85665,00 грн по взаємовідносинах з ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» (код 41147764), що містяться у податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2017 року, у сумі 31125,00 грн по взаємовідносинах з ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД» (код 41380072), що містяться у податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2017 року, у зв`язку з чим просив товариство надати відповідні пояснення та їх документальне підтвердження з цього приводу.

Листом від 08.05.2018 вих.№209 ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» надало Головному управлінню ДФС у місті Києві відповідь на запит від 14.04.2018 №15371/10/26-15-14-01-03 з приводу питань, порушених у запиті, а також документи, які, за доводами товариства, підтверджують надані пояснення.

21.06.2018 Головним управлінням ДФС у місті Києві видано наказ №10204 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» (код 34000307)» з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «ЕКО-СМАРТ» (код 39471689) за період лютий, березень 2015 року, з ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ» (код39701931) за період серпень 2015 року, з ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» (код 40703298) за період червень, серпень 2017 року, з ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» (код 41147764) за період липень 2017 року та з ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД» (код 41380072) за період серпень 2017 року, тривалістю 5 робочих днів, з 26.06.2018 по дату завершення перевірки на підставі доповідної записки Департаменту аудиту від 19.06.2018 №3050/26-15-14-01-03 у зв`язку з ненаданням пояснень та їх документальних підтверджень на письмовий запит контролюючого органу від 14.04.2018 №15371/10/26-15-14-01-03.

На підставі наказу від 21.06.2018 №10204 Головним управлінням ДФС у місті Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «ЕКО-СМАРТ» (код 39471689) за період лютий, березень 2015 року, з ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ» (код 39701931) за період серпень 2015 року, з ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» (код 40703298) за період червень, серпень 2017 року, з ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» (код 41147764) за період липень 2017 року та з ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД» (код 41380072) за період серпень 2017 року.

За результатами перевірки складено акт від 11.07.2018 №466/26-15-14-01-03/34000307, у якому зафіксовано, зокрема, порушення ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» вимог пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, всього в сумі 226244,00 грн, в тому числі по періодах: серпень 2015 року на суму 50590,00 грн, червень 2017 року на суму 31410,00 грн, липень 2017 року на суму 85665,00 грн, серпень 2017 року на суму 58579,00 грн.

Висновку про допущення позивачем вказаного порушення відповідач дійшов з огляду на встановлену у ході перевірки нереальність господарських операцій ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» з ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ» за серпень 2015 року, з ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» за червень, серпень 2017 року, з ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» за липень 2017 року та з ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД» за серпень 2017 року.

На підставі вказаного висновку 08.08.2018 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов`язання ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» з податку на додану вартість на 226 244 грн за основним платежем та 56 561 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення від 08.08.2018 № в адміністративному порядку шляхом подання скарги до ДФС України. Однак, рішенням ДФС України від 23.10.2018 №34412/455-99-11-01-02-25 зазначене рішення залишено без змін.

Не погодившись із результатом адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення від 08.08.2018 № та вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в постанові від 20.02.2020 у справі №826/17123/18 сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Відтак, при розгляді даної справи суд спочатку надає правову оцінку доводам позивача про порушення відповідачем порядку призначення податкової перевірки.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України).

Глава 8 розділу ІІ ПК України визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення. Зокрема, встановлюється чітке розмежування щодо порядку допуску до виїзних та невиїзних перевірок, а також щодо місця проведення зазначених перевірок.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Пункт 78.1 статті 78 ПК України визначає вичерпний перелік підстав для здійснення документальної позапланової перевірки.

Зокрема, відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку, якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Отримання податкової інформації контролюючими органами регламентується статтею 73 ПК України та Порядком періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1245.

Пунктом 73.3 статті 73 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити: підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків.

Як передбачено у пункті 73.3 статті 73 ПК України, платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Зміст зазначених положень дає підстави для висновку про те, що запит контролюючого органу про надання відповідної інформації платником податків повинен визначати конкретні підстави, тобто наявність чітко окреслених обставин, які у відповідності до пункту 73.3 статті 73 ПК України є умовою, за якої відповідний орган може звернутися із таким запитом. Без повідомлення вказаних фактів платник податків позбавлений об`єктивної можливості надати вмотивовані пояснення та їх документальне підтвердження.

Отже документальна позапланова перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення; у свою чергу можливість для прийняття наказу про проведення документальної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України виникає за наявності таких умов:

- виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

- ненадання платником пояснень та їх документального підтвердження на запит контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня отримання запиту.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №820/2993/16.

Згідно постанови Верховного Суду від 17.12.2020 у справі № 813/2929/16 факти, які свідчать про недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями. За таких обставин, у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена. Суб`єкт господарювання має право не погодитися з рішенням про призначення перевірки і оспорити його у суді. У такому спорі суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести обґрунтованість свого рішення з посиланням на недоліки пояснень суб`єкта господарювання та їх документальне обґрунтування.

У постанові від 27.11.2020 у справі №520/2005/19 Верховний Суд зауважив, що обов`язковою передумовою здійснення документальної позапланової перевірки є направлення платнику податків запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження. Платник податків зобов`язаний подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження. У контролюючого органу є право на оцінку пояснень платника податків і їх документальних підтверджень. Виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, як і виявлена недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви податкового органу не усунуті наданими поясненнями та документальним підтвердженням.

Дослідивши запит контролюючого органу від 14.04.2018 №15371/10/26-15-14-01-03, суд дійшов висновку, що вказаний запит:

- оформлено належним чином з відповідним обґрунтуванням підстав направлення;

- містить обґрунтування виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих позивачем, а також посилання на джерела отримання такої інформації;

- містить перелік запитуваної інформації та документів, які необхідно надати на її підтвердження.

Суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що у вказаному запиті не зазначено конкретних підстав для отримання податковим органом інформації у контексті походження та змісту податкової інформації, на підставі якої податковий орган дійшов висновку про можливі порушення ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» вимог податкового законодавства, не вказано, за результатами аналізу якої саме інформації та в який спосіб отримані відомості про можливі порушення ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» вимог податкового законодавства, і взагалі не наведено, які конкретні факти свідчать про порушення ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» податкового законодавства.

Так, у вказаному запиті зазначено, що в ході аналізу баз даних ДФС, встановлено наявність інформації (пояснення директорів та засновників TOB «ЕКО-СМАРТ», ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ», ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ», ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД», TOB «ІВАМАР ТРЕЙД» щодо непричетності до діяльності вказаних підприємств, а також інформації щодо відсутності у вказаних товариств можливості здійснювати задокументовані господарські операції), яка свідчить про фіктивність діяльності TOB «ЕКО-СМАРТ», ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ», ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ», ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД», TOB «ІВАМАР ТРЕЙД» з якими позивач мав задокументовані фінансово-господарські відносини на підставі яких формував дані податкових декларацій.

Посилання позивача на те, що запит Головного управління ДФС у м. Києві від 12.04.2018 №15371/10/26-15-14-01-03 не відповідає вимогам пункту 102.1 статті 102 ПК України, адже запитувана інформація стосовно перевірки достовірності визначення ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» даних податкового кредиту у сумі 25 858 грн по взаємовідносинах з TOB «ЕКО-СМАРТ», що міститься у податкових деклараціях з ПДВ за лютий, березень 2015 року не підпадає під строк протягом якого контролюючий орган має право визначати суму грошового зобов`язання, суд вважає безпідставними, адже при направленні вказаного запиту контролюючий орган не визначав суму грошових зобов`язань, а лише запитував інформацію для документального підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Побічно суд враховує й те, що висновки відповідача по взаємовідносинах позивача з TOB «ЕКО-СМАРТ» не слугували підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 08.08.2018 №.

З урахуванням наведеного, на позивача покладався обов`язок щодо надання пояснень та повної інформації у розрізі обставин і контрагентів, вказаних у запиті 12.04.2018 №15371/10/26-15-14-01-03.

Встановлено, що на запит від 12.04.2018 №15371/10/26-15-14-01-03 ТОВ "АЙ ТІ-ЛІНКС" надано відповідь від 08.05.2018 вих.№209 з поясненнями та копіями документів, що стосуються питань порушених у запиті.

У вказаних поясненнях позивач вказав, що запитувана інформація стосовно перевірки достовірності визначення ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» даних податкового кредиту у сумі 25 858 грн по взаємовідносинах з TOB «ЕКО-СМАРТ» (), що міститься у податкових деклараціях з ПДВ за лютий, березень 2015 року не підпадає під строк протягом якого контролюючий орган має право визначати суму грошового зобов`язання. Дані щодо податкового кредиту, сформованого ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» по взаємовідносинах з ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» (код 40703298) за червень, серпень 2017 року, з ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» (код 41147764) за липень 2017 року та з TOB «ІВАМАР ТРЕЙД» (код 41380072) за серпень 2017 року, визначені на підставі податкових накладних, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних після 01.07.2017, що є достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Отже, позивачем не надано належних пояснень щодо взаємовідносин із ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ», ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ», ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД», TOB «ІВАМАР ТРЕЙД».

За текстом листа ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» від 08.05.2018 вих.№209 встановлено, що позивачем до вказаного листа додано копії первинних документів.

При цьому, в акті від 11.07.2018 №466/26-15-14-01-03/34000307 наведено чіткий перелік документів, яких ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» не надано у відповідь на запит від 12.04.2018 №15371/10/26-15-14-01-03.

Разом з цим, матеріали даної справи не містять повного переліку вказаних документів та не надають суду можливості оцінити повноту надання позивачем підтверджуючих документів.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.03.2021 у справі №826/10116/18, яке набрало законної сили 23.11.2020, відмовлено у задоволенні позову ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» до Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування наказу від 21.06.2018 №10204, визнання протиправними дій відповідача щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «ЕКО-СМАРТ» (код 39471689) за період лютий, березень 2015 року, з ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ» (код39701931) за період серпень 2015 року, з ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» (код 40703298) за період червень, серпень 2017 року, з ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» (код 41147764) за період липень 2017 року та з ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД» (код 41380072) за період серпень 2017 року.

У вказаному рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.03.2021 у справі №826/10116/18 судом надано оцінку повноті відповіді ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» від 08.05.2018 вих.№209 на запит від 12.04.2018 №15371/10/26-15-14-01-03 та встановлено, що листом №209 від 08.05.2018 позивач надав відповідні пояснення разом з документами, проте, як зазначає відповідач, не у повному обсязі, зокрема, не надано договорів, відповідно до яких було придбано товари у товариств-контрагентів, а також видаткові (прибуткові) накладні, первинні документи щодо транспортування продукції, платіжні доручення, оборотно-сальдові відомості по рахунках, сертифікати відповідності товарів. Обставин ненадання зазначених документів позивач не пояснює та не спростовує, серед додатків до листа ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» від 08.05.2018 відсутні перераховані документи.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачем у листі від 08.05.2018 вих.№209 не надано належних та достатніх пояснень щодо взаємовідносин із ТОВ «ЕКО-СМАРТ», ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ», ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ», ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД», ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД», а до вказаного листа не додано підтверджуючих документів у повному обсязі.

У зв`язку із тим, що листом від 08.05.2018 вих.№209 ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» не усунуто сумніви податкового органу щодо можливих порушень позивачем вимог податкового законодавства під час взаємовідносин із ТОВ «ЕКО-СМАРТ», ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ», ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ», ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД», ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД», та недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС», суд дійшов висновку про правомірність призначення перевірки позивача на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України згідно із наказом від 21.06.2018 №10204.

Надаючи правову оцінку доводам відповідача про порушення позивачем вимог податкового законодавства під час формування податкової звітності за наслідками операцій з ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ» (код39701931) за період серпень 2015 року, з ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» (код 40703298) за період червень, серпень 2017 року, з ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» (код 41147764) за період липень 2017 року та з ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД» (код 41380072) за період серпень 2017 року, суд виходить з наступного.

Порядок нарахування та сплати податку на додану вартість регулюється Розділом V Податкового кодексу України. Зокрема, відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 188.1 статті 188 ПК України встановлено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно пункту 200.4 статті 200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до

Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно із пунктом 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

В силу пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Підпунктом 44.1 статті 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абзац другий вищевказаної правової норми).

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (Закон №996-XIV) фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За вимогами частини першої статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (частина друга статті 9 Закону № 996-XIV).

Отже, правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкового кредиту виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції.

Водночас, наведені вище норми податкового законодавства у взаємозв`язку з приписами законодавства з питань бухгалтерського обліку та звітності визначають окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, зокрема, це: не пов`язаність здійсненої операції (понесених витрат) з господарською діяльністю покупця (придбання товарів/послуг без мети їх використання у господарській діяльності); фіктивність операцій/нездійснення оподатковуваних операцій; видача податкової накладної особою, яка не є платником податку на додану вартість; відсутність у платника податків юридично значимих первинних документів.

У постанові від 03.09.2019 у справі №810/3790/17 Верховний Суд зауважив, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог статті 77 КАС України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Проте у разі надання контролюючим органом доказів, які і свідчать, що платником податків не було відображено у податковому обліку та задекларовано отриманий прибуток, або документи, на підставі яких платник податків задекларував свої податкові зобов`язання, у тому числі сформував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які в сукупності з встановленими обставинами справи, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Встановлено, що на підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ» (код 39701931) за серпень 2015 року, позивачем надано до суду:

- договір поставки від 31.08.2015 №7-31/15/2, укладений між ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ» як продавцем та ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» як покупцем;

- видаткові накладні від 28.08.2017 №Б-000031 та від 30.08.2017 №Б-000032 про поставку товару (Роз`єм живлення, розетка для підключення мітки-ідентифікатори (без проводу), мітка-ідентифікатор агрегату, ущільнювач для кабеля 1,4-1,7 мм, паливний датчик SmartSensor нерж. Монтажний комплект ідентифікатора роботи агрегату спостереження за рухомими об`єктами моделі SLА4-900S-32G Fuel, Паливний датч. SmartSensor») на загальну суму 303 537,2 грн, у тому числі ПДВ 50 589,54 грн;

- виписки з карток рахунків 281 та 631.

У відзиві на позовну заяву відповідач підтверджує, що за вказаними операціями ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ» складено податкові накладні від 28.08.2015 № 828002, від 31.08.2015 № 8310091, які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стверджуючи про нереальність господарських операцій між ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» та ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ» відповідач зазначає, що:

- відсутнє реальне джерел походження (введення в обіг при первинному продажі) ідентифікованого товару (Роз`єм живлення, розетка для підключення мітки-ідентифікатори (без проводу), мітка-ідентифікатор агрегату, ущільнювач для кабеля 1,4-1,7 мм, паливний датчик SmartSensor нерж. Монтажний комплект ідентифікатора роботи агрегату спостереження за рухомими об`єктами моделі SLА4-900S-32G Fuel, Паливний датч SmartSensor»);

- до перевірки не надано первинних документів щодо купівлі товарів у ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ», банківських виписок, платіжних доручень, даних бухгалтерського обліку по рахунку 631 «Розрахунки з іншими постачальниками», видаткових накладних, сертифікатів відповідності товарів, паспорта заводів виробників, дозволи та свідоцтва, щодо підтвердження якості, всі необхідні висновки про відповідність технічних умов виробництва, зберігання, а також реєстрації обов`язкових підтверджуючих документів (реквізити товару ДСТУ, ТУ, марки, типу, заводу виробника), а також документів щодо транспортування продукції, про що складено акт від 02.07.2018 №736/26-15-14-01-03/3400030;

- згідно із поданого фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва за 9 місяців 2015 року, основні засоби на початок та кінець звітного року становлять 0 грн. Відповідно до поданих податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 1-4 квартал 2015 на підприємстві працювала 1 особа ( ОСОБА_1 ). Отже, аналізом інформації баз даних ДФС неможливо встановити наявність у ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ» будь-яких основних фондів, виробничих потужностей та трудових ресурсів, що ставить під сумнів можливість ведення фінансово-господарської діяльності на підприємстві;

- виписана ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ» податкова накладна від 28.08.2015 №828002 містить код УКТ ЗЕД ), а отже товар є імпортованим. Однак, відповідно інформації ІС «Податковий Блок», ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ» з моменту реєстрації не здійснювало поставку (Імпорт) товарів на митну території України. Згідно із інформації з ЄРПН встановлено, що ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ» сформовано податковий кредит за період з 01.07.2015 по 31.08.2015 за рахунок купівлі у ТОВ «Сенча» (код 30879687), ПСП АГРОФІРМА «СВІТАНОК» (код 3754024) та ТОВ «УКРАГРОПОЛІССЯ» (код 38198416) товарів з наступною номенклатурою: «Цукор, послуги по погрузці цукру, передплата за насіння соняшника»;

- старший о/у ВОВЕЗ ОУДПІ у м. Чернівцях ГУ ДФС у Чернівецькій області Бесарабчук В.М. 16.09.2015 відібрав пояснення у громадянина ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , засновника ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ»), який повідомив про свою непричетність до фінансово-господарської діяльності ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ».

На підтвердження господарських операцій з ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» (код 41147764) за липень 2017 року, позивачем подано до суду:

- прибуткові накладні від 12.07.2017 №352, від 20.07.2017 №369 та від 31.07.2017 №394 на поставку товару (Пристрій спостереження за рухомими об`єктами моделі SLA4-900S-32G Fuel, паливний датчик SmartSensor (не стандартний) на паливозаправник, контролер 3А/12В (СМР-03), гальванічна розв`язка, Пристрій спостереження за рухомими об`єктами моделі SLA4-900S-32G Fuel, Пристрій спостереження за рухомими об`єктами моделі SLA4-900S-32G Fuel) загальною вартістю 513 990 грн, у тому числі ПДВ 85 665 грн;

- виписку з картки рахунка 631 «Розрахунки з іншими постачальниками»;

- платіжні доручення від 19.07.2017 №548 від 24.07.2017 №564, від 31.07.2017 №590, від 10.08.2017 №226, яким підтверджено перерахування ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» коштів за договором поставки САТ/17/7-05 у загальній сумі 513 990 грн, у тому числі ПДВ 85 665 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач підтверджує, що за вказаними операціями ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» складено податкові накладні від 12.07.2017 №214, від 20.07.2017 №140, від 31.07.2017 №555, які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стверджуючи про нереальність господарських операцій між ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» та ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» відповідач зазначає, що:

- податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені ОСОБА_3 (засновник, керівник та бухгалтер ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» в одній особі), яка згідно протоколу допиту від 23.10.2017 в рамках кримінального провадження №0000090, заперечує свою участь у створенні та діяльності ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД»;

- до перевірки не надано первинних документів щодо купівлі товарів у ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД», банківських виписок, платіжних доручень, даних бухгалтерського обліку по рахунку 631 «Розрахунки з іншими постачальниками», видаткових накладних, сертифікатів відповідності товарів, паспорта заводів виробників, дозволи та свідоцтва, щодо підтвердження якості, всі необхідні висновки про відповідність технічних умов виробництва, зберігання, а також реєстрації обов`язкових підтверджуючих документів (реквізити товару ДСТУ, ТУ, марки, типу, заводу виробника), а також документів щодо транспортування продукції, про що складено акт від 02.07.2018 №736/26-15-14-01-03/ НОМЕР_2 ;

- виписані ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» податкові накладні містять коди УКТ ЗЦ , , , ), а отже товар є імпортованим. Відповідно інформації ІС «Податковий Блок», ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» з моменту реєстрації не здійснювало поставку (імпорт) товарів на митну території України та не придбавало їх у контрагентів-імпортерів;

- згідно із інформації з ЄРПН встановлено, що ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД сформовано податковий кредит за період з 01.06.2017 по 31.07.2017 за рахунок купівлі контрагентів товарів. Серед яких відсутні ті, які поставлялись позивачу.

- згідно до інформаційних баз даних ДФС, видом діяльності ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур;

- баланси, звіти про фінансові результати, фінансові звіти суб`єкта малого підприємництва та декларації з податку на прибуток ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» ж податкового органу не подавались жодного разу з моменту реєстрації, у зв`язку з чи неможливо встановити наявність у підприємства основних засобів, виробничих запасів, тощо. Податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платники податку, і сум утриманого з них податку (форми №1ДФ) до податкового органу не подавались жодного разу з моменту реєстрації, у зв`язку з чим неможливо встановити наявність у підприємства трудових ресурсів;

- згідно з ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30.11.2017 у справі №761/42090/17 у слідчому управлінні ФР ДІЛ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені 09.10.17 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 за фактом повторного створення суб`єктів підприємницької діяльності, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи у 2017 році повторно створили (придбали) суб`єкти підприємницької діяльності в т.ч. ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» (код 41147764), з метою прикриття незаконної діяльності та в подальшому використовуючи реквізити вказаних суб`єктів підприємницької діяльності з ознаками «фіктивності» через підприємства з ознаками «транзитності» та інші, надавали підприємствам реального сектору економіки послуги з мінімізації податкових зобов`язань з метою ухилення від сплати податків.

Для підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» (код 40703298) за період червень, серпень 2017 року, позивачем надано до суду:

- договір поставки товару від 29.06.2017 № 062017/6-3;

- видаткові накладні від 29.06.2017 №501, від 21.08.2017 №593 та від 29.08.2017 №610 згідно яких ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» поставлено ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» товари (Пристрій спостереження за рухомими об`єктами моделі SLA4-900S-32G Fuel Електронний блок управління з передачею даних по каналу GPRS для колонки ПРК, системі автономного живлення, пристрій зчитування даних з ПРК, Пристрій спостереження за рухомими об`єктами моделі SLA4-900S-32G Fuel, Метеостанція "Інспектор-Метео" з сонячною батареєю ті бездротовим приймачем, Бездротовий пристрій з датчиками вологості ґрунту (3 шт), гальванічна розв`язка) на загальну суму 353 183,4 грн, у тому числі ПДВ 58 863,9 грн;

- рахунок на оплату від 21.08.2017 №593 на суму 63 360 грн;

- виписку з картки рахунка 631 «Розрахунки з іншими постачальниками»;

- платіжні доручення від 05.07.2017 №506, від 04.09.2017 №659, від 11.09.2017 №675 про сплату коштів у загальному розмірі 353 183,4 грн, у тому числі ПДВ 58 863,9 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач підтверджує, що за вказаними операціями ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» складено податкові накладні від 29.06.2017 №118, від 21.08.2017 №22, від 29.08.2017 № 429, які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стверджуючи про нереальність господарських операцій між ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» та ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» відповідач зазначає, що:

- вироком Дарницького районного СУДУ міста Києва від 31.01.2018 у справі №753/23956/17 (набрав законної сили 05.03.2018) визнано ОСОБА_4 (засновник, директор та головний бухгалтер ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ») винною у вчинені злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України;

- до перевірки не надано первинних документів щодо купівлі товарів у ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ», зокрема, видаткові накладні за серпень 2017 року, банківські виписки, платіжні доручення, дані бухгалтерського обліку по рахунку 631 «Розрахунки з іншими постачальниками», видаткових накладних, сертифікати відповідності товарів, документи щодо транспортування продукції, про що складено акт від 02.07.2018 №736/26-15-14-01-03/3400030;

- останню декларацію з ПДВ подано за квітень 2016 року, фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва за 2017 рік та податкова декларація з податку на прибуток за 2017 рік не подані;

- аналізом інформації баз даних ДФС неможливо встановити наявність у ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» будь-яких основних фондів, виробничих потужностей та трудових ресурсів, що ставить під сумнів можливість ведення фінансово-господарської діяльності на підприємстві.

- виписані ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» податкові накладні містять коди УКТ ЗЕД , , , ), а отже товар є імпортованим. Відповідно інформації ІС «Податковий Блок», ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» з моменту реєстрації не здійснювало поставку (імпорт) товарів на митну території України. Згідно із інформації з ЄРПН не встановлено придбання ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» товарів, поставка яких задокументована в адресу позивача.

На підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД» (код 41380072) за період серпень 2017 року, позивачем надано до суду:

- договір поставки товару від 11.08.2017 №17/8/1;

- видаткову накладну від 11.08.2017 №125 згідно якої ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД» поставлено ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» товар на загальну суму 186 750 грн, у тому числі ПДВ 31 125 грн;

- платіжне доручення від 21.08.2017 №639 на суму 186 750 грн;

- виписку з картки рахунка 631 «Розрахунки з іншими постачальниками».

У відзиві на позовну заяву відповідач підтверджує, що за вказаною операцією ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД» складено податкову накладну від 11.08.2017 №48, яку зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стверджуючи про нереальність господарських операцій між ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» та ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД» відповідач зазначає, що:

- податкова накладна від 11.08.2017 №48 підписана директором ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД» ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ), який вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 31.05.2018 у справі №761/11940/18 засуджений за пособництво у фіктивному підприємництві;

- до перевірки не надано первинних документів щодо купівлі товарів у ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД», банківських виписок, платіжних доручень, даних бухгалтерського обліку по рахунку' 631 «Розрахунки з іншими постачальниками», видаткових накладних, сертифікатів відповідності товарів, паспорта заводів виробників, дозволи та свідоцтва, щодо підтвердження якості, всі необхідні висновки про відповідність технічних умов виробництва, зберігання, а також документів щодо транспортування продукції, про що складі акт від 02.07.2018 № 736/26-15-14-01-03/34000307 «Про відмову посадових осіб ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» або його законних представників надати копії документів посадові (службовій) особі контролюючого органу)».

Надаючи оцінку доводам відповідача щодо відсутності у вказаних контрагентів ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» ресурсів для здійснення задокументованих господарських операцій, відсутність факту (джерела) законного введення отриманих позивачем товарів в обіг, розрив ланцюга постачання, неподання вказаними товариствами податкової звітності, суд зазначає наступне.

У постановах від 17.09.2019 у справі №807/2332/15, від 21.07.2020 у справі №804/9089/13-а Верховний Суд вказав, що норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності).

Верховний Суд у постанові від 06.02.2018 у справі №804/4940/14 зазначив, що відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки зокрема залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Водночас, відсутність достатніх (саме на думку контролюючого органу) матеріальних та трудових ресурсів не може беззаперечно свідчити про невиконання цими суб`єктами договірних зобов`язань.

Відсутність у контрагента добросовісного платника податку матеріальних та трудових ресурсів, не виключає можливості реального виконання таким платником господарської операції, та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем (постанова Верховного Суду від 01.10.2019 у справі №804/9072/16).

У постанові від 10.09.2019 справа №814/2412/17 Верховний Суд вказав, що без встановлення у судовому порядку обставин відсутності у контрагентів суб`єкта господарювання основних засобів, трудових ресурсів тощо, висновки податкового органу про нереальність господарських операцій з огляду на зазначені обставини носять лише характер припущень.

Верховний Суд у постанові від 20.03.2020 у справі №520/399/19 зауважив, що позивач є відокремленою юридичною особою від своїх контрагентів, а тому не може нести податкову відповідальність за відсутності вини, оскільки це б порушувало конституційний принцип індивідуального характеру відповідальності. Обов`язок ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податків. При цьому, такий платник податків несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку, відповідальність стосується кожного окремого платника податків і не може поширюватись на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Необхідно зауважити, що залучення матеріальних та трудових ресурсів для постачання товарів для ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» могло відбуватись без оформлення вказаними контрагентами позивача трудових відносин з працівниками та без укладання відповідних цивільно-правових договорів щодо залучення матеріальних ресурсів. У такому разі може йти мова про порушення вказаними товариствами вимог законодавства при оформленні відносин з отримання певних ресурсів та товарів.

До того ж, вказані товари та послуги могли придбаватись ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ», ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ», ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД», ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД» у осіб, які не є платниками ПДВ, а тому відповідач не міг відслідкувати факти залучення таких осіб лише шляхом співставлення даних Єдиного реєстру податкових накладних.

Суд також акцентує увагу на принципі індивідуальної відповідальності за вчинене порушення (частина друга статті 61 Конституції України).

У постановах Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №813/4931/13-а, від 06.02.2018 у справі №802/4940/14 висловлено правову позицію згідно якої податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентом податкової дисципліни та правильності ведення ним податкового або бухгалтерського обліку.

У постанові від 30.06.2020 №440/426/19 Верховний Суд вказав, що допущені попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товару порушення податкового законодавства є підставою для притягнення їх до відповідальності, а не підставою для виключення з податкового обліку позивача сум ПДВ за операціями, в яких ці постачальники не приймали участь.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України», якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку. Таким чином, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

Отже, у разі підтвердження товарності здійснених поставок та реальності надання послуг, платник не може відповідати за порушення, допущені контрагентом, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що вказані доводи відповідача щодо відсутності у вказаних контрагентів ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» ресурсів для здійснення задокументованих господарських операцій, відсутність факту (джерела) законного введення отриманих позивачем товарів в обіг, розрив ланцюга постачання, неподання вказаними товариствами податкової звітності, не можуть слугувати визначальними чи самостійними свідченнями нереальності господарських операцій ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» з ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ», ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ», ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД», ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД». Разом з цим, суд враховує вказані доводи у сукупності та взаємозв`язку з іншими обставинами даної справи.

Стосовно посилань відповідача на пояснення директорів та засновників ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ», ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ», ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД», ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД» щодо непричетності до діяльності вказаних підприємств, а також вироків щодо директорів ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» та ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД», суд зазначає наступне.

Верховний Суд України в постанові від 29.03.2017 у справі №826/11082/14 зазначив, що первинні документи, які стали підставою для формування суб`єктом господарювання податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, видані контрагентом, діяльність якого мала ознаки фіктивного підприємництва, та підписані від імені особи, яка заперечила свою участь у його діяльності, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум до податкового кредиту є безпідставними.

У постанові від 14.03.2017 у справі №826/757/13 Верховний Суд України вказує, що недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, і незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Верховний Суд у рішенні у справі №2а-7075/12/2670 від 16.01.2018 констатує, що первинні документи є неналежними, адже підписані особою, яка значилась директором товариства, проте фактично ніякого відношення до діяльності товариства не мала, що встановлено в межах розслідування кримінальної справи за фактом вчинення злочинів, передбачених частиною другою статті 205, частинами першою та третьою статті 358 Кримінального кодексу України.

У постанові від 27.03.2018 у справі №816/809/17 Верховний Суд зазначає, що сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків усіх господарських операцій, проведених позивачем та його контрагентами. Далі, аналізуючи правовідносини у зазначеній справі, Верховний Суд зауважує, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути й необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

До того ж, відповідно до правої позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 24.07.2020 у справі №140/1504/19 сам по собі факт, що контрагент позивача є фігурантом у незавершеному кримінальному провадженні, не дає підстав до висновку про безтоварність господарських операцій, оскільки їх реальність підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема первинними бухгалтерськими документами, і не спростована у встановлений законом спосіб (належними й допустимими доказами.

Згідно постанови Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №814/569/16 факт наявності вироку, ухваленого у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого існує нагальна потреба перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення та здійснювати комплексне дослідження всіх складових господарських операцій, враховуючи обставини, встановлені вироком, який набрав чинності, період часу, за який такі обставини встановлені, а також конкретну особу та наслідки її дій для реалізації конкретних господарських операцій.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини першої статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Законом, який визначає порядок отримання показань під час досудового слідства та порядок їх фіксації у протоколі допиту, є Кримінально процесуальний кодекс України (КПК України).

Відповідно до частини першої статті 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Частина друга цієї ж статті визначає, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частина четверта статті 95 КПК України визначає, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Таким чином, протоколи допиту чи пояснення, отримані на стадії досудового слідства, можуть бути визначені як докази лише в разі їх відображення під час розгляду кримінальної справи в суді.

Відповідно до частини шостої статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, до винесення вироку в рамках кримінального провадження, пояснення чи інші матеріали досудового розслідування, а також ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення окремих слідчих дій, не можуть вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві. Тобто, доказове значення в адміністративному процесі може мати виключно вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили.

При цьому, сам факт існування обвинувального вироку за статтею 205 КК України не є безумовною підставою для такого висновку. Суд повинен встановити, чи мали взагалі місце операції між платником і його контрагентами та чи може вирок мати преюдиційне значення в податковому спорі, а після цього ще й дослідити його зміст. Наявність вироку не завжди свідчить про нереальність господарських операцій.

У постанові Верховного суду від 22.05.2020 у справі №804/9510/15 вказано, що посилання контролюючого органу на наявність кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано не взято до уваги, ще й з огляду на те, що в зазначеному кримінальному провадженні відсутній вирок, а отримані в ході оперативно-розшукових заходів чи досудового слідства, не є доказами при доведенні фактів допущення порушень вимог податкового законодавства платником податків.

З мотивів викладених вище, суд зазначає, що ні на момент проведення податкової перевірки та фіксації її наслідків, ні станом на час розгляду даної справи в суді, вироки або рішення про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності щодо посадових осіб ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ» та ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» - відсутні.

Таким чином, наявність пояснень директорів ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ» та ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» щодо непричетності до діяльності вказаних підприємств не може слугувати визначальним чи самостійним свідченнями нереальності господарських операцій ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» з ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ» та ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД». Разом з цим, суд враховує вказані доводи відповідача у сукупності та взаємозв`язку з іншими обставинами даної справи.

Вироком Дарницького районного СУДУ міста Києва від 31.01.2018 у справі №753/23956/17, який набрав законної сили 05.03.2018, визнано ОСОБА_4 (засновник, директор та головний бухгалтер ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ») винною у вчинені злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України.

У вказаному вироці встановлено, що ОСОБА_4 , не маючи наміру здійснювати господарську діяльність, зазначену у статутних документах ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ», а також не маючи засобів для ведення господарської діяльності, усвідомлюючи протиправний характер запропонованих їй дій як майбутнього керівника та власника вказаного підприємства, усвідомлюючи, що вказане підприємство придбається нею для здійснення незаконної діяльності невстановленими розслідуванням особами, у кінці травня 2017 року здійснила дії для перереєстрації ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» на своє ім`я. При цьому, ОСОБА_4 усвідомлювала, що діяльність ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» (код 40703298) будуть здійснювати інші особи, реалізуючи умисел на придбання суб`єкту підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності. Жодного відношення до фінансово-господарської діяльності ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» (код 40703298) ОСОБА_4 не мала, реєстраційних документів ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» не складала, лише підписувала та передавала невстановленим до судовим розслідуванням особам. Жодних документів податкової та бухгалтерської звітності ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» (код 40703298) не складала та не підписувала, посадових осіб ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» не призначала, ключами до систем дистанційного обслуговування рахунків "Клієнт-банк", печаткою ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» (код 40703298) ніколи не володіла.

На підтвердження реальності господарський операцій із ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» позивачем подано до суду договір поставки товару від 29.06.2017 №062017/6-3, видаткові накладні від 29.06.2017 №501, від 21.08.2017 №593 та від 29.08.2017 №610, які від імені ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» підписані ОСОБА_4 . У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що за вказаними операціями ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» складено податкові накладні від 29.06.2017 №118, від 21.08.2017 №22, від 29.08.2017 № 429, які підписані електронним цифровим підписом ОСОБА_4 .

За таких обставин суд вважає, що вказані документи мають дефекти щодо змісту, а тому не можуть вважатись первинними документами для цілей формування податкової звітності. Відповідно, суд вважає безпідставним формування позивачем податкового кредиту у зв`язку із документуванням вказаних господарських операцій з ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ».

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 31.05.2018 у справі №761/11940/18, визнано ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ) (засновник, директор ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД») винним у вчинені злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України.

У вказаному вироці встановлено, що ОСОБА_5 у червні 2017 року, діючи на прохання невстановленої досудовим розслідуванням особи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, без наміру в подальшому провадити законну підприємницьку діяльність, усвідомлюючи, що діяльність ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД» (код 41380072) будуть здійснювати інші особи, реалізуючи умисел на придбання суб`єкту підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності з надання незаконної податкової вигоди суб`єктам господарської діяльності під виглядом здійснення реальних фінансово-господарських операцій з купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей, надав невстановленій досудовим розслідуванням особі свої документи для реєстрації на своє ім`я ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД» (код 41380072). Жодного відношення до фінансово-господарської діяльності ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД» (код 41380072) ОСОБА_5 не мав, підприємство зареєстрував на своє ім`я на прохання невстановленої досудовим розслідуванням особи без мети здійснення господарської діяльності, реєстраційних документів не складав, лише підписував та передавав невстановленим досудовим розслідуванням особам. Жодних документів податкової та бухгалтерської звітності ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД» (код 41380072) не складав та не підписував, до органів Державної фіскальної служби податкову звітність не подавав та нікого на це не уповноважував, жодних службових осіб ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД» (код 41380072) не призначав. Жодні дії з поточними рахунками ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД» (код 41380072) в банківських установах не вчиняв. Ключами до систем дистанційного обслуговування рахунків "Клієнт-банк", печаткою ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД» (код 41380072) ніколи не володів, їх місцезнаходження йому не відоме.

На підтвердження реальності господарський операцій із ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД» позивачем подано до суду договір поставки товару від 11.08.2017 №17/8/1, видаткову накладну від 11.08.2017 №125, які від імені ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД» підписані ОСОБА_5 . У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що за вказаною операцією ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД» складено податкову накладну від 11.08.2017 №48, яка підписана електронним цифровим підписом ОСОБА_5 .

З урахуванням наведеного суд вважає, що вказані документи мають дефекти щодо змісту, а тому не можуть вважатись первинними документами для цілей формування податкової звітності. Відповідно, суд вважає безпідставним формування позивачем податкового кредиту у зв`язку із документуванням вказаної господарської операції з ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД».

Надаючи правову оцінку доводам відповідача про ненадання ТОВ "АЙ ТІ-ЛІНКС" до перевірки первинних документів щодо взаємовідносин із ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ», ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ», ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД», ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД», суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно пункту 44.3 статті 44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Пунктом 85.2 статті 85 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно пунктів 85.4, 85.8 статті 85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідно до пунктів 85.6, 85.7 статті 85 ПК України у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису.

Відповідно до пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо ж платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Пунктом 44.7 статті 44 ПК України визначено, що у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який призначив проведення перевірки, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки або у разі надання таких документів відповідно до абзацу другого цього пункту, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків.

Аналіз зазначених норм свідчить, що платник податків зобов`язаний зберігати первинні документи на підставі яких формується податкова звітність та надавати такі документи посадовим особам контролюючого органу, які здійснюють податкову перевірку, як під час проведення перевірки, так і після її закінчення. Отримання копій документів оформляється описом. У разі відмови платника податків надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови. У разі не надання платником податків посадовим особам контролюючого органу первинних документів, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Суд враховує, що у відповідь на запит від 12.04.2018 №15371/10/26-15-14-01-03 листом від 08.05.2018 вих.№209 ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» надано копії окремих первинних документів. В акті від 11.07.2018 №466/26-15-14-01-03/34000307 наведено чіткий перелік документів, яких ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» не надано у відповідь на запит від 12.04.2018 №15371/10/26-15-14-01-03.

У ході перевірки, відповідач звернувся до ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» із запитом від 26.07.2018 №1 про надання до перевірки документів на підтвердження взаємовідносин із ТОВ «ЕКО-СМАРТ», ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ», ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ», ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД», ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД».

Листом від 02.07.2018 №217 ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» повідомлено контролюючий орган, що не погоджується із діями ГУ ДФС у м. Києві щодо призначення перевірки, а тому оскаржило до суду наказ про призначення перевірки від 21.06.2018 №10204. Копії документів щодо взаємовідносин із ТОВ «ЕКО-СМАРТ», ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ», ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ», ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД», ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД» додані до листа ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» від 08.05.2018 вих.№209.

У зв`язку із відмовою ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» надати копії документів на запит ГУ ДФС у м.Києві від 26.07.2018 №1, відповідачем складено акт від 02.07.2018 №736/26-15-14-01-03/34000307 «Про відмову посадових осіб ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» або його законних представників надати копії документів посадові (службовій) особі контролюючого органу)», яким засвідчено вказану відмову.

З урахуванням наведеного суд вважає, що невиконання ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» вимог запиту ГУ ДФС у м. Києві від 26.07.2018 №1 та ненадання до перевірки відповідних документів зумовлює наслідки, передбачені пунктом 44.6 статті 44 ПК України, а саме - вважається, що первинні документи, що підтверджують показники, відображені ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» у податковій звітності, яка складена за наслідками операцій з ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ», ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ», ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД», ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД», у ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» були відсутні на час складення такої звітності.

Також суд зазначає, що на підтвердження господарських операцій з ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» (код 41147764) за липень 2017 року, позивачем подано до суду:

прибуткові накладні від 12.07.2017 №352, від 20.07.2017 №369 та від 31.07.2017 №394; виписку з картки рахунку 631 «Розрахунки з іншими постачальниками»; платіжні доручення від 19.07.2017 №548 від 24.07.2017 №564, від 31.07.2017 №590, від 10.08.2017 №226.

За змістом вказаних прибуткових накладних та платіжних доручень вони складені на виконання умов договору поставки САТ/17/7-05, копії якого матеріали даної справи не містять, а ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» та ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» не надано на вимогу суду. Відсутність договору поставки САТ/17/7-05 унеможливлює достеменний висновок щодо достатності наданих позивачем документів для підтвердження реальності вказаних операцій між ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» та ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД».

Разом з цим, зазначені прибуткові накладні не скріплені печатками ТОВ «АЙ ТІ-ЛІНКС» та ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД», а від імені ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» підписані невідомою особою, без зазначення її посади. Такі недоліки в оформленні перешкоджають врахуванню цих прибуткових накладних в якості первинних документів.

Для підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ» (код 39701931) за серпень 2015 року, позивачем надано до суду: договір поставки від 31.08.2015 №7-31/15/2; видаткові накладні від 28.08.2017 №Б-000031 та від 30.08.2017 №Б-000032; виписки з карток рахунків 281 та 631.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.3 Договору поставки від 31.08.2015 №7-31/15/2 найменування, кількість, ціна та терміни поставки кожної партії Товару визначаються специфікацією, яка оформлюється додатком до цього Договору.

Продавець надає Покупцю супровідні документи (накладну на товар, рахунок фактуру, сертифікат відповідності).

Однак, позивачем не надано до суду відповідних специфікацій, рахунків фактур, сертифікатів відповідності, оформлення яких є обов`язковим згідно вказаних положень Договору поставки від 31.08.2015 №7-31/15/2.

Згідно пункту 5.1 Договору поставки від 31.08.2015 №7-31/15/2 розрахунок за кожну окрему партію товару здійснюється у безготівковому порядку на поточний рахунок Продавця шляхом 100% передплати вартості товару Покупцем, якщо інші умови та порядок розрахунків не зазначені в специфікації(ях). Товар вважається оплаченим з дня надходження коштів в повному обсязі на рахунок Продавця.

Отже, обов`язковою умовою поставки товару є отримання покупцем передоплати за товар.

Разом з цим, позивачем не надано доказів проведення передоплати за товар, поставка якого здійснювалась згідно видаткових накладних від 28.08.2017 №Б-000031 та від 30.08.2017 №Б-000032, а також доказів оплати такого товару після його отримання чи узгодження із продавцем інших умов оплати.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що позивачем ні під час податкової перевірки, ні у ході судового розгляду даної справи у повному обсязі не надано належних первинних документів на підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ», ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ», ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД», TOB «ІВАМАР ТРЕЙД».

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

З урахуванням наведеного у сукупності, суд вважає, що контролюючим органом доведено обґрунтованість висновків акту перевірки від 11.07.2018 №466/26-15-14-01-03/34000307 щодо порушень ТОВ "АЙ ТІ-ЛІНКС" вимог ПК України під час формування податкового кредиту за результатами документування нереальних господарських операцій з TOB «ЕКО-СМАРТ» (код 39471689) за лютий, березень 2015 року, ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТМЕНТ» (код 39701931) за серпень 2015 року, з ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» (код 40703298) за червень, серпень 2017 року, з ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» (код 41147764) за липень 2017 року та з TOB «ІВАМАР ТРЕЙД» (код 41380072) за серпень 2017 року, а отже й доведено правомірність податкового повідомлення-рішення від 08.08.2018 №. Разом з цим, позивачем не надано належних і достатніх доказів та обґрунтувань протилежного, а також не доведено факту порушення його прав у межах спірних правовідносин.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що за обставин необґрунтованості заявлених позивачем вимог, підстави для стягнення сплаченого ним судового збору з відповідача відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО-ЛІНКС".

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО-ЛІНКС" (місцезнаходження юридичної особи: 73003, місто Херсон, проспект Ушакова, будинок 57; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 34000307).

Відповідач - Головне управління ДПС у місті Києві (місцезнаходження юридичної особи: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: ВП 44116011).

Повний текст рішення складено й проголошено в судовому засіданні 09.06.2021.

Суддя О.М. Чудак