Справа № 705/2376/21
Суддя: Годік Л. С.
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №705/2376/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2021 року м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Годік Л.С.

при секретарі судового засідання Заболотній Т.М.

за участю: представника позивача Панасюка Р.В.

відповідача ОСОБА_1

перекладача Абдінова Раміз Алі Огли ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умань, в режимі відеоконференції з ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92» адміністративну справу за позовом Уманського районного відділу Управління Державної Міграційної служби України в Черкаській області до громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) (без постійного місця проживання, тимчасово перебуває в ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92» Міністерства юстиції України) про примусове видворення за межі території України громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ),-

В С Т А Н О В И В:

02.06.2021 на адресу Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшов адміністративний позов Управління Державної Міграційної служби України в Черкаській області до громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) про примусове видворення за межі території України.

В позові позивач посилається на те, що 21 травня 2021 року на їхню адресу надійшло повідомлення з ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92» про те, що 26.07.2021 року з СВК №92 звільняється громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який засуджений 09.11.2017 року Голосіївським районним судом м. Києва до 4 років позбавлення волі за ч. 2 ст. 186 КК України та 26.12.2019 року Богунським районним судом м. Житомира до 1 року позбавлення волі за ст. 391 КК України. За інформацією з міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією «АРКАН» встановлено, що громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув на територію України 02.05.2017 року. Враховуючи те, що громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений за скоєння злочину 09.11.2017 року, він набув статусу порушника міграційного законодавства, оскільки перебував на території України з порушенням встановленого терміну перебування. У відповідача відсутній паспортний документ, по якому він може самостійно здійснити виїзд з території України, також у нього відсутні документи, які б надавали право законно перебувати на території України, здійснити виїзд з території України самостійно та відсутні фінансові заощадження.

Позивач просить суд примусово видворити громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України.

В судовому засіданні представник позивача просив адміністративний позов задоволити, посилаючись на обставини, що викладені в ньому, просив суд примусово видворити громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України.

В судовому засіданні відповідач не заперечував проти задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, врахувавши процесуальну позицію сторін по справі, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до такого висновку.

За правилами ч. 7 ст. 5 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист в адміністративних справах, що і громадяни України.

Згідно з ч. 4 ст. 46 Кодексу адміністративного судочинства України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України.

Судом встановлено, що 21 травня 2021 року на адресу Уманського РВ УДМС України в Черкаській області надійшло повідомлення з ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92» про те, що 26.07.2021 року з СВК №92 звільняється громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який засуджений 09.11.2017 року Голосіївським районним судом м. Києва до 4 років позбавлення волі за ч. 2 ст. 186 КК України та 26.12.2019 року Богунським районним судом м. Житомира до 1 року позбавлення волі за ст. 391 КК України.

За інформацією з міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією «АРКАН» встановлено, що громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув на територію України 02.05.2017 року.

Підпунктом 2 пункту 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 №150, встановлено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більше як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Оскільки, громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений за скоєння злочину 09.11.2017 року, він набув статусу порушника міграційного законодавства, оскільки перебував на території України з порушенням встановленого терміну перебування.

Згідно частини 3 статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про правових статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Статтею 4 Закону України «Про правових статус іноземців та осіб без громадянства» визначено виключні підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Відповідно до абзацу першого частини 1 статті 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в`їзд та виїзд з України іноземцями та особи без громадянства здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

У відповідача відсутній паспортний документ, по якому він може самостійно здійснити виїзд з території України, також у нього відсутні документи, які б надавали право законно перебувати на території України.

Згідно єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС України ІП «Облік іноземців та біженців» позивач з приводу отримання дозволу на імміграцію в Україну та документування посвідкою на постійне чи тимчасове проживання не звертався, посвідками на постійне або тимчасове проживання на території України не документувався, зареєстрованим на території України не значиться. На особистому рахунку іноземця кошти відсутні, законних джерел доходу в Україні не має. Інформація про працевлаштування іноземця відсутня. Окрім того, ОСОБА_1 постійно порушує законодавство на території України.

Згідно листа Уманського МВ ДРАЦС Міністерства юстиції України, за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актових записів про шлюб та народження дітей складених на ім.'я ОСОБА_1 - не виявлено.

Як вбачається з матеріалів справи, документи які б підтверджували законне перебування відповідача на території України відсутні, що є підставою для прийняття рішення про примусове видворення.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Як роз`яснено в п. 26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, що визначені ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. 13 Закону України «Про імміграцію».

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Судом встановлено, що відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, з відповідними заявами до працівників ДМС України відповідач не звертався.

Крім того, останній не підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до пункту 1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Згідно ст. 288 КАС України, позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

З огляду на те, що відповідач незаконно перебуває в Україні та є всі обґрунтовані підстави, що підтверджують його ухилення від добровільного виїзду, він не має законного джерела існування, власності та родинних зв`язків на території України, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи вимоги, заявлені позивачем в прохальній частині адміністративного позову, суд приходить до висновку про можливість звернення рішення до негайного виконання у відповідності до вимог п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 288, 371 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Уманського районного відділу Управління Державної Міграційної служби України в Черкаській області до громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) (без постійного місця проживання, тимчасово перебуває в ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92» Міністерства юстиції України) про примусове видворення за межі території України громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 )- задовольнити.

Примусово видворити громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 289 КАС України у десятиденний строк із дня його проголошення.

Суддя Леся Сергіївна Годік