Справа № 480/1576/21
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 р. Справа № 480/1576/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Волкової Ю.В.,

представника позивача - Кучменко С.В.,

представника відповідача - Сєдєлєвої Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/1576/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області

про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, в якій з урахуванням уточнення позовних вимог просить:

1. Визнати протиправним та скасувати підпункт 2 пункту 10 висновку державної експертизи землевпорядної документації від 08.07.2020 № 1029 Головного управління Держгеокадастру у Сумській області.

2. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області надати позитивний висновок щодо проекту землеустрою про відведення ОСОБА_1 у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в липні 2018 р. позивач подав до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (рілля), яка розташована за межами населених пунктів на території Луциківської сільської ради (на даний час Миколаївська селищна рада) Білопільського району Сумської області.

Головне управління Держгеокадастру у Сумській області відмовило у задоволенні цієї заяви, тому позивач звернувся із позовом до Сумського окружного адміністративного суду, який рішенням від 18.10.2018 у справі № 1840/3481/18, що набрало законної сили, визнав протиправною та скасував цю відмову, а провадження у справі в частині зобов`язання надати дозвіл залишив без розгляду, оскільки на час розгляду справи земельна ділянка була передана до земель комунальної власності об`єднаної територіальної громади.

У зв`язку з цим в листопаді 2018 року позивач звернувся до Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, рішенням якої позивачу відмовлено у наданні такого дозволу.

Не погодившись із цим рішенням, позивач звернувся до Сумського окружного адміністративного суду, який рішенням від 24.12.2019 у справі № 480/4189/19, що набрало законної сили, визнав протиправним і скасував вказане рішення селищної ради та зобов`язав селищну раду повторно розглянути заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

На виконання зазначеного рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 у справі № 480/4189/19, рішенням Миколаївської селищної ради від 24.01.2020 позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

На підставі цього рішення селищної ради, спеціалізованою організацією, яка має відповідні дозволи (ліцензії та сертифікати), розроблений проект землеустрою щодо відведення позивачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області.

В пункті 3 рішення селищної ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою зазначається, що розроблений проект землеустрою підлягає погодженню та затвердженню відповідно до вимог чинного законодавства.

Висновком експерта державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 16.04.2020 № 6063/82-20, наданим за принципом екстериторіальності, проект землеустрою щодо відведення позивачу вказаної земельної ділянки у власність було погоджено (пункт 10 висновку), оскільки він відповідає вимогам земельного законодавства та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам (пункт 8 висновку).

В пункті 7 висновку експерта державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 16.04.2020 № 6063/82-20 вказано, що даний проект землеустрою підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації відповідно до ст. 9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації".

Тому, відділом державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Сумській області була проведена державна експертиза землевпорядної документації відносно проекту землеустрою, про що був складений висновок від 08.07.2020 № 1029.

Згідно цього висновку (пункт 11) проект землеустрою не в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, тому повертається на доопрацювання.

В 10 пункті висновку вказані зауваження та пропозиції до проекту землеустрою, які складаються з двох підпунктів, а саме:

1. Пояснювальну записку доповнити інформацією, яким чином здійснюється відведення земельної ділянки з посиланням на ст. 79-1 Земельного кодексу України, Закон України "Про фермерське господарство", та інші нормативно-правові документи (ст. ст. 23, 28, 50 Закону України "Про землеустрій").

2. Проект землеустрою суперечить пункту 15 Перехідних положень Земельного кодексу України, привести у відповідність.

Виправлення зауважень здійснити з урахуванням вимог ст. 22 Закону України "Про Державний земельний кадастр".

Передачу земельної ділянки у власність здійснити відповідно до вимог Земельного кодексу України, зокрема статей 116, 118, 121, 122, Закону України "Про особисте селянське господарство".

Розробником проекту землеустрою було здійснено усунення зауважень, які викладені у висновку державної експертизи землевпорядної документації від 08.07.2020 № 1029, про що складено коректурний аркуш.

Головне управління Держгеокадастру у Сумській області листом від 29.09.2020 № 24-18-0.9-5373/2-20 повідомило, що за результатами перевірки усунення зауважень повернуло проект, як такий, що не в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, оскільки зауваження 1 - враховано, зауваження 2 - не враховано.

Не погодившись із висновком державної експертизи землевпорядної документації від 08.07.2020 № 1029, з урахуванням прийнятих відповідачем зауважень, позивач звернувся з клопотанням до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про спростування цього висновку, яка листом від 04.12.2020 № 31-28-0.231-12815/2-20 повідомила, що не вбачає підстав для спростування цього висновку.

Позивач зазначив, що висновком експерта державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 16.04.2020 № 6063/82-20, наданим за принципом екстериторіальності, проект землеустрою щодо відведення мені вказаної земельної ділянки у власність було погоджено (пункт 10 висновку), оскільки він відповідає вимогам земельного законодавства та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам (пункт 8 висновку).

Тобто цим висновком експерт державної експертизи встановив, що проекту землеустрою відповідає вимогам земельного законодавства та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам.

Враховуючи вищезазначене, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 01.03.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що висновком про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 16.04.20 №6063/82-20 Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області - погоджується. Однак в даному висновку в п.7 зазначено, що дана земельна ділянка належить до особливо цінних земель та згідно ст. 9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" необхідно провести обов`язкову державну експертизу.

Отже, вказаним висновком проект землеустрою за принципом екстериторіальності погодження проектів землеустрою територіальними органами Держгеокадастру, експертом державної експертизи ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області було погоджено, але з необхідністю проведення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації, оскільки земельна ділянка на яку розробляється проект землеустрою належить до особливо цінних земель.

У зв`язку з чим, до Головного управління був поданий Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства для проведення обов`язкової первинної державної експертизи, розробленої Північною регіональною філією ДП "УкпДАГП" .

Відділом державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Сумській області проведено державну обов`язкову експертизу вказаного проекту землеустрою та за її результатами складено Висновок державної експертизи землевпорядної документації від 08.07.2020 №1029 за підсумковою оцінкою проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки повернуто на доопрацювання замовнику проведення державної експертизи ОСОБА_1 , як такий, що неповною мірою відповідає вимогам законодавства України, встановленим нормам і правилам.

В п. 10 Висновку вказані вимоги (зауваження), відповідно до яких необхідно внести зміни та доповнення до проекту землеустрою,з метою його приведення у відповідність з вимогами законодавства, а саме: 1) пояснювальну записку доповнити інформацією, яким чином здійснюється відведення земельної ділянки з посиланням на ст.79-1 ЗК України, ЗУ "Про фермерське господарство" та інші нормативно-правові документи (с.ст.23.248,50 Закону України "Про землеустрій", 2) Проект землеустрою суперечить п.15 Перехідних положень Земельного кодексу України, привести у відповідність. Виправлення зауважень здійснити з урахуванням вимог ст.22 ЗУ "Про державний земельний кадастр". Передачу земельної ділянки у власність здійснити відповідно до вимог ЗК України, зокрема ст.ст. 116, 118, 121, 122 Закону України "Про особисте селянське господарство".

ПРФ ДП "УкрДАГП" листом від 01.09.20 №241/01-09 просить Головне управління перевірити виправлення зауважень, вказаних у висновку державної експертизи землевпорядної документації від 08.07.20 №1029.

Листом від 29.09.2020 №24-18-0.9-5373/2-20 "Про перевірку усунення зауважень" Головне управління за результатами перевірки усунення зауважень, викладених у висновку державної експертизи від 08.07.2020, повернуло Проект землеустрою як такий, що не відповідає вимогам законодавства України, встановленим нормам і правилам з причин, що не враховані зауваження 2, зазначені в п.10 Висновку.

Відповідно ст. 37 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" замовники або розробники об`єктів державної експертизи, заінтересовані у спростуванні висновків державної експертизи або їх окремих положень, подають обґрунтоване клопотання (заяву) про це до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Позивач звернувся до Держгеокадастру з клопотанням від 07.10.20 (вх. від 18.11.20) про спростування висновку державної експертизи землевпорядної документації.

Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру листом від 04.12.20 №31-28-0.231-12815/2-20 повідомила про розгляд клопотання та зазначила, що для отримання позитивного висновку державної експертизи землевпорядної документації необхідно врахувати всі зауваження, викладені у висновку, а отже не вбачає підстав для спростування вищевказаного висновку.

Таким чином, відповідач зазначає, що навіть в разі погодження проекту землеустрою, не можна не враховувати результати проведеної обов`язкової експертизи даного проекту та в цілому вважати його таким, що відповідає вимогам земельного законодавства. Якщо б він повністю відповідав вимогам земельного законодавства, то в даному висновку не зазначилось би проведення обов`язкової державної експертизи даного проекту, яка повинна здійснюватись відповідно до вказаного законодавства, а отже, експерт державної експертизи у висновку від 16.04.20 зазначив у п. 8 щодо аналізу проекту на відповідність земельному законодавству вже з урахуванням необхідності проведення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації.

Враховуючи вищезазначене, вважає позовні вимоги необгрунтованими та просить відмовити у їх задоволенні (а.с. 73-75).

Ухвалою суду від 21.04.2021 позовну заяву у даній справі залишено без руху у зв`язку з порушенням ст.ст. 122, 123 КАС України.

Ухвалою суду від 30.04.2021 продовжено провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судовому засіданні 03.06.2021 представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи позову та відзиву, зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 у справі № 480/4189/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області від 05.07.2019 про відмову в наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області. Зобов`язано Миколаївську селищну раду Білопільського району Сумської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.11.2018 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області, з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 5-6).

Миколаївською селищною радою від 24.01.2020 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області (а.с. 15).

Північною регіональною філією ДП "УкрДАГП" розроблено проект землеустрою щодо відведення позивачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області (а.с. 25-41).

16.04.2020 ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області складено висновок № 6063/82-20 про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у пункті 10 якого зазначено, що проект землеустрою щодо відведення позивачу вказаної земельної ділянки у власність погоджено (а.с. 42)

Відділом державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Сумській області проведено державну експертизу землевпорядної документації відносно проекту землеустрою, про що був складений висновок від 08.07.2020 № 1029 (а.с. 61-2).

Згідно пункту 11 Висновку проект землеустрою не в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, тому повертається на доопрацювання.

Пункт 10 Висновку містить зауваження та пропозиції до проекту землеустрою, які складаються з двох підпунктів, а саме:

1. Пояснювальну записку доповнити інформацією, яким чином здійснюється відведення земельної ділянки з посиланням на ст. 79-1 Земельного кодексу України, Закон України "Про фермерське господарство", та інші нормативно-правові документи (ст. ст. 23, 28, 50 Закону України "Про землеустрій").

2. Проект землеустрою суперечить пункту 15 Перехідних положень Земельного кодексу України, привести у відповідність.

Виправлення зауважень здійснити з урахуванням вимог ст. 22 Закону України "Про Державний земельний кадастр".

Передачу земельної ділянки у власність здійснити відповідно до вимог Земельного кодексу України, зокрема статей 116, 118, 121, 122, Закону України "Про особисте селянське господарство".

Розробником проекту землеустрою було здійснено усунення зауважень, які викладені у висновку державної експертизи землевпорядної документації від 08.07.2020 № 1029, про що складено коректурний аркуш (а.с. 63).

Головне управління Держгеокадастру у Сумській області листом від 29.09.2020 № 24-18-0.9-5373/2-20 повідомило, що за результатами перевірки усунення зауважень повернуло проект, як такий, що не в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, оскільки зауваження 1 - враховано, зауваження 2 - не враховано (а.с. 64).

Не погодившись із висновком державної експертизи землевпорядної документації від 08.07.2020 № 1029, з урахуванням прийнятих відповідачем зауважень, позивач звернувся з клопотанням до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про спростування цього висновку.

Листом від 04.12.2020 № 31-28-0.231-12815/2-20 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру повідомила, що не вбачає підстав для спростування цього висновку (а.с. 65-66).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою визначені Законом України "Про землеустрій" від 22.05.2003 № 858-IV (далі - Закон № 858-IV), який спрямований на регулювання відносин, що виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування.

Згідно із абз. 4 ст. 1 Закону № 858-IV документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо.

Відповідно до ст. 25 Закону № 858-IV документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Одним із видів документації із землеустрою, перелік яких наведений у ст. 25 цього Закону, є проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок (п. "ґ" ч. 2 ст. 25 Закону № 858-IV).

Частиною 4 ст. 25 Закону № 858-IV визначено, що відповідність документації із землеустрою положенням нормативно-технічних документів, державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою засвідчується: у паперовій формі - підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою; в електронній формі - електронним цифровим підписом сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою, згідно із законодавством про використання електронного цифрового підпису.

Правові, організаційні і фінансові основи здійснення державної експертизи землевпорядної документації та порядок її проведення визначає Закон України "Про державну експертизу землевпорядної документації" від 17.06.2004 № 1808-IV (далі - Закон № 1808-IV).

Згідно із ст. 1 Закону № 1808-IV державна експертиза землевпорядної документації - це діяльність, метою якої є дослідження, перевірка, аналіз та оцінка об`єктів експертизи на предмет їх відповідності вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, а також підготовка обґрунтованих висновків для прийняття рішень щодо об`єктів експертизи.

Об`єктами державної експертизи є документація із землеустрою та документація з оцінки земель, види яких визначені законом, а також матеріали і документація державного земельного кадастру (ст. 6 Закону № 1808-IV).

Статтею 32 Закону № 1808-IV встановлено, що державна експертиза проводиться шляхом розгляду документації та матеріалів, а за необхідності - шляхом проведення обстежень у натурі (на місцевості).

При проведенні державної експертизи досліджуються, перевіряються, аналізуються та оцінюються:

- питання дотримання вимог законодавства та встановлених стандартів, норм і правил при прийнятті проектних рішень;

- відповідність передбачених документацією і матеріалами заходів завданням на проектування, вимогам раціонального використання та охорони земель, а також дотриманню законних прав та інтересів власників земельних ділянок та землекористувачів, держави і суспільства;

- еколого-економічна ефективність проектних рішень щодо запобігання їх негативного впливу на стан земельних ресурсів, суміжні земельні ділянки, ландшафт.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону № 1808-IV виконавцями державної експертизи є експерти, які працюють у складі спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері державної експертизи і мають високу кваліфікацію та спеціальні знання, а також висококваліфіковані спеціалісти або наукові працівники, які залучаються цими органами до її проведення відповідно до закону.

За змістом п.п. 49 п. 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, Держгеокадастр проводить в установленому законодавством порядку державну експертизу програм і проектів з питань землеустрою.

Із системного аналізу наведених правових норм вбачається, що проведення державної експертизи проекту землевпорядної документації є компетенцією Держгеокадастру; предметом експертизи є відповідність землевпорядної документації визначеним вимогам законодавства, стандартам, нормам та правилам.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 ст. 35 Закону № 1808-IV результатом проведення державної експертизи є висновок державної експертизи. Висновки державної експертизи повинні містити оцінку допустимості та можливості прийняття рішення щодо об`єкта державної експертизи і враховувати соціально-економічні наслідки.

Організаційні засади і вимоги щодо проведення державної експертизи землевпорядної документації, ведення звітності у цій сфері визначає Методика проведення державної експертизи землевпорядної документації, затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 03.12.2004 № 391 (далі - Методика № 391).

Згідно із п. 3.5 Методики № 391 на заключній стадії проведення державної експертизи узагальнюються результати експертних досліджень, готується висновок державної експертизи щодо доцільності затвердження землевпорядної документації.

Висновок державної експертизи землевпорядної документації оформляється за типовою формою, встановленою Кабінетом Міністрів України відповідно до статті 18 Закону № 1808-IV.

Підготовлені висновки державної експертизи повинні зводитись до трьох можливих варіантів:

- землевпорядна документація в цілому відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, оцінюється позитивно та погоджується (у разі необхідності погодження може обумовлюватися певними умовами щодо додаткового опрацювання окремих питань та внесення коректив, виконання яких не потребує суттєвих доробок);

- землевпорядна документація не в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, повертається на доопрацювання;

- землевпорядна документація, яка не відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, оцінюється негативно і не погоджується.

Оцінка землевпорядної документації у висновках державної експертизи (за одним із вказаних варіантів) є обов`язковою. При цьому, негативна оцінка об`єкта експертизи повинна бути всебічно обґрунтована положеннями відповідних нормативно-правових актів.

Таким чином, підсумки державної експертизи відображаються у висновку, в якому експерт вказує на виявлені недоліки (якщо такі мали місце), необхідність доопрацювання проекту землевпорядної документації (у разі наявності недоліків).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що проведення експертизи проекту землевпорядної документації та формулювання за її наслідками висновку, є виключною компетенцією Держгеокадастру.

Статтею 37 Закону № 1808-IV встановлено, що замовники або розробники об`єктів державної експертизи, заінтересовані у спростуванні висновків державної експертизи або їх окремих положень, подають обґрунтоване клопотання (заяву) про це до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, у місячний термін з дня отримання клопотання (заяви) розглядає його і за наявності підстав призначає проведення повторної державної експертизи.

У разі спростування висновків державної експертизи, яку проводив центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, до проведення повторної державної експертизи залучаються незалежні експерти.

У разі відмови в розгляді заяви про спростування висновків державної експертизи або незгоди з висновками повторної державної експертизи замовники або розробники об`єктів державної експертизи мають право звернутися до суду.

Висновки державної експертизи можуть бути скасовані органом, який їх видав, у разі виявлення обставин, що могли вплинути на об`єктивність оцінки висновку.

Позитивні висновки повторної державної експертизи є підставою для прийняття відповідним органом рішення або реалізації заходів, передбачених об`єктами державної експертизи, крім випадків оскарження їх у судовому порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає для висновку, що заінтересовані особи, не згодні з висновком експертизи, мають подати обґрунтоване клопотання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який відповідно до Закону уповноважений розглядати такі клопотання.

Право заінтересованих осіб на звернення до суду з позовом про скасування висновків державної експертизи може бути реалізоване лише у разі відмови центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин в розгляді заяви про спростування висновків державної експертизи чи окремих їх положень або незгоди з висновками повторної експертизи.

Із матеріалів справи слідує, що позивачем був розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області.

За результатами державної експертизи землевпорядної документації 08.07.2020 відповідачем складений висновок № 1029, відповідно до п. 11 якого проект повернуто на доопрацювання, а у п. 10 висновку вказано зауваження та пропозиції.

ОСОБА_2 оскаржив вказаний висновок до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Листом від 04.12.2020 № 31-28-0.231-12815/2-20 Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру повідомлено, що відсутні підстави для спростування висновку.

Таким чином, у позивача виникло право на звернення до суду, оскільки ним оскаржується висновок державної експертизи землевпорядної документації.

Підставою негативного висновку від 08.07.2020 № 1029 відповідач у підпункті 2 пункту 10 вказав:

2) проект землеустрою суперечить п. 15 Перехідних положень Земельного кодексу України, привести у відповідність. Виправлення зауважень здійснити з урахуванням вимог ст. 22 Закону України "Про державний земельний кадастр". Передачу земельної ділянки у власність здійснити відповідно до вимог ЗК України, зокрема ст. ст.116, 118, 121,1 22 Закону України "Про особисте селянське господарство".

Згідно п. 15 Перехідних положень Земельного кодексу України, до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2020 року, не допускається:

а) купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, земель, що перейшли до комунальної власності відповідно до пункту 21 цього розділу або передані до комунальної власності відповідно до статті 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб;

б) купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну (міни) відповідно до частини другої статті 37-1 цього Кодексу земельної ділянки на іншу земельну ділянку з однаковою нормативною грошовою оцінкою або різниця між нормативними грошовими оцінками яких становить не більше 10 відсотків та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, запроваджується за умови набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2020 року, в порядку, визначеному цим Законом.

Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення).

Суд звертає увагу на те, що пункт 15 Перехідних положень Земельного кодексу України містить два підпункти, однак в підпункті 2 пункту 10 висновку державної експертизи землевпорядної документації від 08.07.2020 № 1029 не вказано, якому саме підпункту суперечить проект землеустрою та не зазначено, у чому конкретно полягає така невідповідність.

Також, відповідач в підпункті 2 пункту 10 висновку державної експертизи землевпорядної документації від 08.07.2020 № 1029 наголошує на тому, що виправлення зауважень здійснити з урахуванням вимог ст. 22 Закону України "Про державний земельний кадастр", а передачу земельної ділянки у власність необхідно здійснити відповідно до вимог Земельного кодексу України, зокрема статей 116, 118, 121, 122, Закону України "Про особисте селянське господарство".

Суд зазначає, що відповідно до п. 3.4.2 Розділу 3 Методики проведення державної експертизи, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 03.12.2004 № 391, при проведенні державної експертизи землевпорядної документації визначаються:

- відповідність змісту документації вимогам законодавства України, встановленим стандартам, нормам і правилам, рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо раціонального використання і охорони земель, умов і порядку їх забудови, охорони навколишнього природного середовища, санітарно-епідеміологічного благополуччя населення, збереження культурної спадщини;

- відповідність змісту документації вимогам завдань на її розроблення та вимогам передпроектної документації;

- запропоновані землевпорядною документацією рішення щодо рекультивації порушених земель, поліпшення малопродуктивних угідь, оцінки земель тощо;

- еколого-економічна ефективність передбачених заходів щодо запобігання їх впливу на земельні угіддя за межами ділянки, охорони агроландшафтів;

- відповідність вимогам законодавства умов щодо зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок у разі проведення вибіркової та добровільної державної експертизи робочих проектів землеустрою, передбачених підпунктом "з" частини другої статті 25 Закону України "Про землеустрій".

Згідно абз. 6 ст. 35 Закону № 1808-IV у разі якщо об`єкт державної експертизи не повною мірою відповідає вимогам законодавства, встановленим нормам і правилам, він повертається на доопрацювання. При цьому вказуються конкретні вимоги, відповідно до яких необхідно внести зміни і доповнення до об`єкта державної експертизи.

Суд відмічає, що відповідач у висновку державної експертизи не навів конкретних норм законодавства, стандартів чи правил, які порушені позивачем під час виготовлення проекту землеустрою та не зазначив конкретних вимог, відповідно до яких необхідно внести зміни і доповнення до проекту землеустрою.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи встановлені судом обставини у справі та досліджені докази, суд приходить до висновку, що оскаржуваний підпункт 2 пункту 10 висновку державної експертизи землевпорядної документації від 08.07.2020 № 1029 не є належним чином мотивованим, прийнятий необґрунтовано, за змістом не відповідає приписам ст. 35 Закону № 1808-IV, а відтак, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Сумській області надати позитивний висновок щодо проекту землеустрою про відведення ОСОБА_1 у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області, суд зазначає наступне.

Так, зі змісту п.10 висновку від 08.07.2020 № 1029 судом встановлено, що в п.п.1 зазначено, що пояснювальну записку необхідно доповнити інформацією, яким чином здійснюється відведення земельної ділянки з посиланням на ст. 79-1 Земельного кодексу України, Закон України "Про фермерське господарство", та інші нормативно-правові документи (ст. ст. 23, 28, 50 Закону України "Про землеустрій").

Суд наголошує, що позивач не оскаржив наведений п. п. 1 п.10 висновку Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 08.07.2020 № 1029 до суду, а навпаки погодився із його змістом, що свідчить про те, що наведений п.п.1 п.10 висновку від 08.07.2020 № 1029 є чинним та у судовому порядку не скасований.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає за необхідне зазначити, що наявність наведеного п.п. 1 п.10 висновку Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 08.07.2020 № 1029 свідчить про необхідність позивачу доповнити інформацією, яким чином здійснюється відведення земельної ділянки з посиланням на ст. 79-1 Земельного кодексу України, Закон України "Про фермерське господарство", та інші нормативно-правові документи (ст. ст. 23, 28, 50 Закону України "Про землеустрій"), а тому скасування п.п. 2 пункту 10 висновку державної експертизи землевпорядної документації від 08.07.2020 № 1029 не може бути підставою для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Сумській області надати позитивний висновок щодо проекту землеустрою про відведення ОСОБА_1 у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області.

Таким чином, суд приходить висновку, що позовні вимоги про зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Сумській області надати позитивний висновок щодо проекту землеустрою про відведення ОСОБА_1 у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 908,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 22.02.2021 (а.с. 4).

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню судові витрати ОСОБА_1 в сумі 454,20 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати підпункт 2 пункту 10 висновку державної експертизи землевпорядної документації від 08.07.2020 № 1029 Головного управління Держгеокадастру у Сумській області.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (40021, м.Суми, вул. Г.Кондратьєва, 25, ) судовий збір в сумі 454,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08.06.2021.

Суддя О.А. Прилипчук