Справа № 200/2000/21-а
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 р. Справа№200/2000/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Аканова О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Запорізькій області (місцезнаходження: 69600, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 12, ), управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (місцезнаходження: вулиця Свободи, 5, 2 поверх, Слов`янськ, Донецька область, код ЄДРОПУ 41325231) провизнання протиправною бездіяльності щодо невиплати щомісячних страхових виплат; зобов`язання поновити нарахування та виплату щомісячних страхових виплат та виплатити заборгованість з 18.05.2015 року,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та надав клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, звільнення від оплати судових витрат. Позовні вимоги вмотивовані тим, що Управлінням виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Запорізькій області протиправно припинено виплату щомісячних страхових виплат позивачу, як внутрішньо переміщеній особі.

У встановлений судом строк відповідач - управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Запорізькій області подав відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнає, та просить відмовити позивачу у задоволені позовних вимог та зазначає, що позивач ОСОБА_1 перебував на обліку та отримував страхові виплати у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Совєтському районі м. Макіївки Донецької області (надалі - відділення у Совєтському районі м. Макіївки) до листопада 2014 року. У зв`язку з ситуацією, що склалася на території Донецької та Луганської областей та включенням м. Макіївка до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням КМ України від 07.11.2014 № 1085-р, страхові виплати ОСОБА_1 були припинені.

На постійному обліку ОСОБА_1 перебував у відділенні у Совєтському районі м. Макіївки, повноваження виконання статутних завдань якого, відповідно до постанови правління Фонду соціального страхування України від 10.10.2017 № 50 «Про затвердження структури органів Фонду», з 01.01.2018 передано до Слов`янського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (надалі - Слов`янське відділення).

Запорізьким відділенням Степасюку С.Г. постановою від 08.12.2014 №0809/20919/20919/9 були продовжені раніше призначені страхові виплати у зв`язку з тимчасовим місцем проживання з 01.11.2014. Зазначені виплати були продовжені на підставі заяви ОСОБА_1 від 20.11.2014 та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 18.11.2014 №, яка надана управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Запорізької міської ради по Жовтневому району.

Запорізьким відділенням ОСОБА_1 страхові виплати здійснювалися з 01.11.2014 по 17.05.2015. Виплати було припинено з 18.05.2015 у зв`язку з закінченням дії довідки внутрішньо переміщеної особи. В січні 2015 ОСОБА_1 Запорізьким відділенням було проведено перерахунок щомісячної страхової виплати з 01 березня 2014 р. Розмір невиплаченої суми по перерахунку, яка становила 138,11 грн., було передано у грудні 2015 року до відділення у Совєтському районі м. Макіївки, тобто за місцем знаходження справи про страхові виплати позивача. У подальшому ОСОБА_1 не звертався з заявою до Запорізького відділення про продовження йому страхових виплат.

Позивач з 2015 року не звертався до органів Фонду з заявою про здійснення страхових виплат, у зв`язку з чим йому не сплачувались страхові виплати, отже в даному випадку вина Фонду відсутня, тому й не може бути застосовано ч. 7 ст.47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Саме у Слов`янському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду в Донецькій області зберігається справа про страхові виплати ОСОБА_1 до початку антитерористичної операції, а отже, Слов`янським відділенням провадився облік коштів, що не були виплачені ОСОБА_1 починаючи з 18.05.2015.

Враховуючи викладені обставини управління у Запорізькій області не є належним відповідачем по справі. На думку управління у Запорізькій області, оскільки справа потерпілого формувалась та знаходиться в робочих органах Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Донецькій області, правонаступником якого є Управління в Донецькій області, то саме управління у Донецькій області є належним відповідачем по справі.

Від відповідача управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивач не здійснив законодавчо встановлених заходів для отримання страхових виплат, що свідчить про те, що страхові виплати з червня 2015 не отримані позивачем саме з його вини. Зазначили, що за припичами частини 4 ст.47 закону 1105 предметом розгляду в суді може бути період не більше як за три роки з дня звернення, тобто з квітня 2018.

Вказали, що з листопада 2014 по травень 2015 позивач перебував на обліку у відділенні в управлінні виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Запорізькій області, де отримував щомісячні страхові виплати в цей період. У період з червня 2015 позивач не звертався, не перебував на обліку в будь-якому відділенні Фонду як внутрішньо переміщена особа, тому страхові виплати з червня 2015 не нараховувались і відсутня будь-яка заборгованість за даний період перед позивачем.

Ухвалою суду від 26.02.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Цією ж ухвалою позивачу поновлено строк звернення до суду із даним позовом та відстрочено сплату судового збору.

Ухвалою суду від 23.03.2021 розгляд справи відкладено, наступне судове засідання призначено на 14.04.2021.

Ухвалою суду від 14.04.2021, судове засідання у справі відкладено до 13.05.2021, до участі у справі залучено у якості другого відповідача управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.

Ухвалою суду від 13.05.2021 відкладено судове засідання на 08 червня 2021 року о 10:15 год.

Сторони до суду не з`явились, належним чином повідомлені про час та дату судового засідання у справі, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли.

Суд, керуючись ч. 9 ст. 205 КАС України та відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, розгляд справи здійснив у письмовому провадженні.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 .

Позивач є особою, що отримує страхові виплати, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на час подання позовної заяви перебуває на обліку в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області.

20.11.2014 позивач звернувся до відділення ВДФСНВ в місті Запоріжжі з заявою від 20.11.2014, якою він просить продовжити виплату раніше призначених страхових виплат у зв`язку із нещасним випадком на виробництві.

Відповідно до довідки внутрішньо переміщеної особи від 18.11.2014 № позивач є внутрішньо переміщеною особою, контактна адреса: АДРЕСА_2 .

Постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відділення виконавчої дирекції ФСНВ в м. Запоріжжі № 0809/20919/20919/9 від 08.12.2014 продовжено потерпілому ОСОБА_1 номер справи 20919, номер випадку 20919, раніше призначену щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку у розмірі 349,61 грн. з 01.11.2014 по 30.11.2014.

Постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відділення виконавчої дирекції ФСНВ в м. Запоріжжі № 0809/20919/20919/11 від 10.12.2014 вищевказані виплати продовжені з 01.12.2014 по 31.12.2014.

Постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відділення виконавчої дирекції ФСНВ в м. Запоріжжі № 0809/20919/20919/12 від 11.02.2015 страхові виплати продовжені з 01.01.2015 по 17.05.2015.

В матеріалах справи також наявний лист Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відділення виконавчої дирекції фонду у Совєтському районі м. Макіївки Донецької області від 08.12.2016 №01-02/06-446, про запит інформації щодо виплачених щомісячних страхових виплат потерпілого ОСОБА_1 .

Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відділення виконавчої дирекції ФСНВ в м. Запоріжжі у відповідь на вищезазначений лист 13.12.2016 надано відповідь, де зазначено про таке, ОСОБА_1 провадились щомісячні страхові виплати як внутрішньо переміщеній особі з 01.11.2014 по 17.05.2015 включно. Виплати припинені з 18.05.2015 у зв`язку із закінченням дії довідки внутрішньо переміщеної особи.

Спірним питанням даної справи є правомірність дій суб`єкту владних повноважень стосовно припинення виплати соціальних виплат позивачеві з 18.05.2015 з підстав, які не передбачені ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до положень частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості. При цьому основи соціального захисту, а також форми і виді пенсійного забезпечення, визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Зокрема, з огляду на положення статті 4 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, одним з видів загальнообов`язкового державного соціального страхування є пенсійне страхування. При цьому відносини, що виникають за цим видом соціального страхування, регулюються законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

Разом з цим, положення частини 1 статті 27 цих же Основ передбачають, що виплати та надання соціальних послуг, на які має право застрахована особа за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, може бути припинено: а) якщо виплати призначено на підставі документів, що містять неправдиві відомості; б) якщо страховий випадок стався внаслідок дії особи, за яку настає кримінальна відповідальність; в) якщо страховий випадок стався внаслідок умисної дії особи; г) внаслідок невиконання застрахованою особою своїх обов`язків щодо загальнообов`язкового державного соціального страхування; д) в інших випадках, передбачених законами.

Отже, Основи законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування вичерпних випадків припинення таких страхових виплат, як страхові виплати, не передбачають, але встановлюють, що вони можуть бути передбачені іншими законами.

Статус внутрішньо переміщеної особи врегульований Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 №1706-VII (далі - Закон №1706-VII).

Згідно статті 7 Закону №1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Питання виплати страхових виплат врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

У відповідності до вимог ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України: 2) на весь час. протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого: 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку: 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми: 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Також суд звертає увагу на те, що у будь-якому випадку, хоча припинення страхових виплат могло мати місце й в інших випадках, передбачених іншим законом, воно можливе виключно на підставі рішення Фонду соціального страхування або за рішенням суду.

Щодо посилання відповідача на те, що виплати припинені у зв`язку із закінченням терміну дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи суд зазначає, що скасування такої довідки саме по собі не може бути підставою для припинення виплати страхових внесків.

Суд зазначає, що позивач має статус внутрішньо переміщеної особи, в силу положень статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб". Проте будь-яких положень щодо незастосування до внутрішньо переміщених осіб Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у собі не містить, а положення Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" та Закону України "Про боротьбу з тероризмом" не містять вказівок про те, що ці закони є спеціальними по відношенню до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Суд констатує, що Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" та Закон України "Про боротьбу з тероризмом" не визначає жодної спеціальної підстави для припинення виплати особі будь-якого виду соціальної виплати, у тому числі і страхові виплати, як і не наділяє органи фонду соціального страхування України правом не приймати рішення у випадку наявності підстави для припинення страхових виплат, як це прямо встановлено Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" і тим більше, не встановлює права вчинити це автоматично на підставі інформації, отриманої від управління праці та соціального захисту населення, Держприкордонслужби або іншого державного органу про відсутність внутрішньо переміщеної особи за місцем проживання чи про її повернення до покинутого місця проживання і не повернення назад.

Положеннями статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені саме Конституцією та законами України.

Разом з тим реалізація прав позивача (на отримання заборгованості по страховим виплатам) була обмежена положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365, що не відповідає та суперечить Конституції України.

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії.

У рішенні у справі «Суханов та Ільченко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (цитата у п. 25 цього рішення).

Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді страхових виплат, суд вважає таким, що не мало ознак "законності". Тому, суд не бачить необхідним перевіряти дії фонду соціального страхування на предмет того чи переслідували вони легітимну мету: публічні або ж суспільні інтереси, а також чи було втручання у право на мирне володіння своїм майном пропорційним поставленій меті. Встановлення судом відсутності "законності втручання", тобто вчинення дії не у спосіб, що встановлений законом, є окремою підставою, яка вказує на те, що право позивача на мирне володіння своїм майном було порушено.

Положеннями пункту 3 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції затверджено постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 11.12.2014 № 20 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.01.2015 за №6/26451 (далі - Порядок № 20).

Пунктом 1 Розділу 3 Порядку № 20 передбачено, що особи, які тимчасово переміщені, мають право на продовження раніше призначених та нарахованих страхових виплат у робочому органі виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) на підставі заяви, до якої додаються копії довідки про взяття на облік, паспорта або документа, що посвідчує особу, та реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомили про це відповідні державні органи і мають відмітку у паспорті). Копії засвідчуються працівником відділення при пред`явленні оригіналів.

Суд зазначає, що окремо підстав для припинення виплат Порядком № 20 не передбачено.

Пунктом 5 розділу ІІІ Порядку № 20, зазначено, що щомісячні страхові виплати ВПО нараховуються з місяця подання заяви або з місяця, в якому не здійснювались страхові виплати робочим органом виконавчої дирекції Фонду, в якому зберігалася справа про страхові виплати на той час, та фінансується впродовж тридцяти календарних днів з дати прийняття постанови про продовження раніше призначених страхових виплат.

В розумінні норм викладених в пункті 5 розділу III Порядку № 20, щомісячні страхові виплати ВПО нараховуються з місяця подання заяви для осіб, які вперше звернулись за страховою виплатою, а для ВПО, які вже отримували страхові виплати з місяця, в якому не здійснювались страхові виплати робочим органом виконавчої дирекції Фонду.

Пунктом 15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат ВПО, затвердженим Постановою КМУ № 365 визначено, що суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного КМУ.

Дана норма п.15 Порядку не надає підстав для нарахування або не нарахування соціальних виплат. Вона визначила лише одну підставу обліку соціальних виплат "як не виплачені за минулий період".

Факт припинення страхових виплат відповідачем-1 з 18.05.2015 фактично підтверджується матеріалами справи та сторонами не заперечується. Разом із тим, суд не приймає посилання відповідача-1 щодо належності позовних вимог в частині зобов`язання поновлення страхових виплат до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, з огляду на наступне.

Як зазначалось судом вище, пунктом 1 розділу 3 Порядку № 20 передбачено, що особи, які тимчасово переміщені, мають право на продовження раніше призначених та нарахованих страхових виплат у робочому органі виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) на підставі заяви.

Доказів того, що позивач звертався із відповідною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області за поновленням відповідних виплат, та вказаним Управлінням прийнято таку заяву, суду не надано.

Крім того, суд зазначає, що відповідач, в спірних відносинах уособлює Державу, яка взяла на себе обов`язок здійснювати соціальні страхові виплати.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Запорізькій області не довів правомірності своїх дій щодо припинення позивачу суми страхових виплат, як і не довів відсутності свого обов`язку, у разі задоволення вимоги щодо протиправності припинення таких виплат, провести відповідні дії щодо поновлення, нарахування та виплату страхових виплат позивачу.

Відповідачем Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області до суду разом з відзивом надано службову записку Слов`янського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, в якій зазначено, що з листопада 2014 по травень 2015 перебував на обліку у відділенні Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Запорізькій, з червня 2015 не перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа в інших відділеннях Фонду та не отримував страхові виплати, паперова особова справа у відділенні відсутня.

З огляду на викладене вище, суд, з урахуванням відомостей наданих відповідно до програмного забезпечення "Реєстр потерпілих", дійшов висновку, що дії Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Запорізькій області щодо припинення виплат позивачу страхових виплат з 18.05.2015 є протиправними, отже порушене право підлягає захисту шляхом визнання таких дій протиправними та зобов`язання Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Запорізькій областінарахувати та виплатити позивачу щомісячні страхові виплати у зв`язку з втратою працездатності з дати їх припинення.

Стосовно клопотання позивача про звернення до негайного виконання рішення суду в частині суми виплати пенсії за один місяць суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які виконуються негайно, визначений нормами статті 371 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду, зокрема про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки позивачем вимоги про стягнення суми пенсії не заявлялися, тому правові підстави для застосування вказаним норм - відсутні.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26.02.2021 суд відстрочив позивачеві сплату судового збору до ухвалення судового рішення. Нормами частини другої статті 133 КАС України встановлено, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Запорізькій області на користь держпвного бюджету України.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Запорізькій області (місцезнаходження: 69600, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 12, ), Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (місцезнаходження: вулиця Свободи, 5, 2 поверх, Слов`янськ, Донецька область, код ЄДРОПУ 41325231) про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати щомісячних страхових виплат; зобов`язання поновити нарахування та виплату щомісячних страхових виплат та виплатити заборгованість з 18.05.2015 року - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Запорізькій області (місцезнаходження: 69600, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 12, ) щодо припинення виплати щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з 18.05.2015 року.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Запорізькій області (місцезнаходження: 69600, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 12, ) поновити нарахування та виплату щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з 18.05.2015 року та виплатити заборгованість за період починаючи з 18.05.2015 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Запорізькій області (місцезнаходження: 69600, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 12, ) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 908 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Аканов