Справа № 240/21859/20
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2021-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 240/21859/20

10 червня 2021 року м. Вінниця

Суддя-доповідач Сьомого апеляційного адміністративного суду Ватаманюк Р.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними, стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року позов повернуто особі.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 07 квітня 2021 року залишив її без руху та запропонував скаржнику в строк протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху виконати вимоги ухвали та усунути виявлені недоліки апеляційної скарги.

08 червня 2021 року до Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 в якій він, посилаючись на судову практику Верховного Суду, вказує на наявність у нього пільг, як учасника бойових дій, для звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі.

Дослідивши наведені скаржником доводи та матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" передбачені пільги щодо сплати судового збору.

Пунктом 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, однак, дана категорія справи не пов`язана із вирішенням питань щодо порушень прав учасника бойових дій чи особи з відзнакою - Герой України.

Статус, права, пільги учасників бойових дій встановлені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до частини другої статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Аналіз пункту 13 частини 1 статті 5 Закону "Про сплату судовий збір" в сукупності з частиною 2 статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Аналогічні висновки щодо застосування вказаних норм права висловлені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №545/1149/17, постанові Верховного Суду від 19.10.2020 у справі №240/934/20.

Згідно матеріалів справи, підставою для звернення до адміністративного суду слугувала необхідність до застосування до роботодавця позивача відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відтак, заявлені вимоги позивача не пов`язані з порушенням його права на соціальний захист саме як учасника бойових дій. Тому судовий збір повинен бути сплачений на загальних підставах.

Стосовно посилань позивача на правові висновки Великої Палати Верховного Суду у постановах від 30.01.2019 (справа №755/10947/17) та від 13.03.2019 (справа №800/203/17) апеляційний суд зазначає, що вказані спори не є ідентичними даному. Зокрема, у справі №755/10947/17 спір виник щодо наявності у особи права на отримання земельної ділянки у зв`язку із наявність в нього статусу учасника бойових дій. Натомість даний спір стосується стягнення середнього заробітку, тобто не стосується прав та гарантій позивача закріплених саме через набуття такого статусу.

Щодо тверджень заявника про те, що даний спір стосується відновлення порушеного його особистого майнового права слід зазначити, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 910/4518/16.

Отже середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є відповідальністю роботодавця, а не особистим майновим правом позивача.

Враховуючи, що заявлені вимоги позивача не пов`язані з порушенням його права на соціальний захист саме як учасника бойових дій, судовий збір повинен бути сплачений на загальних підставах.

Відповідно до ч.2 ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З огляду на вказані обставини вважаю за необхідне продовжити скаржнику строк усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.121, 298 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення справи до апеляційного розгляду відмовити.

2. Продовжити ОСОБА_1 термін для усунення недоліків апеляційної скарги на 10 днів з моменту отримання копії даної ухвали.

3. У разі невиконання вимог суду щодо усунення недоліків апеляційної скарги вона буде повернута апелянту.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Ватаманюк Р.В.