Справа № 640/32768/20
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

26 травня 2021 року м. Київ№ 640/32768/20
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Балась Т.П., при секретарі судового засідання Кузьмич М.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали справи за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача: Набруско Я.В.

від відповідача: Полякова С.Б.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, у якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № , № , № , №, № , № ;

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу № Ф-014;

- визнати протиправною та скасувати рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску;

- визнати протиправним та скасувати рішення № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.03.2021 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання у справі на 07.04.2021.

Судове засідання 07.04.2021 в адміністративній справі № 640/32768/20 не проводилось у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, розгляд справи відкладено на 26.04.2021.

У судовому засіданні 26.04.2021 представником відповідача заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Мотивуючи заявлене клопотання представник відповідача зазначив, що ухвалою Окружного адміністративного суду міст Києва від 18.06.2020 було відкрито провадження в адміністративній справі № 640/9622/20 щодо оскарження спірних у даній справі податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій, яка розглядалася суддею Огурцовим О.П. в порядку загального позовного провадження.

В судові засідання позивач не з`являвся без поважних причин, а саме: 09.09.2020, 15.10.2020, 27.10.2020, та 24.11.2020, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про розгляд справи за його відсутності чи про розгляд справи за участю позивача в режимі відеоконференції не подавав, у зв`язку з чим судом зафіксовано неявку позивача без поважних причин.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2020 у справі №640/9622/20 (суддя Огурцов О.П.) адміністративний позов від 30.04.2020 ФОП ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Відповідач звернув увагу на те, що позивач уже звертався з адміністративним позовом до суду із тих підстав та предмету позову, відтак позивач уже скористався своїм процесуальним правом відповідно до ч. 2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства щодо звернення до адміністративного суду про оскарження спірних у даній справі рішень.

Крім того, зазначив, що позивачем не оскаржувалась ухвала Окружного адміністративного суду міст Києва від 04.12.2020 у справі № 640/9622/20 про залишення адміністративного позову від 30.04.2020 без розгляду.

З метою реалізації позивачем свого права на подання письмових пояснень і доказів на їх підтвердження щодо пропущеного строку звернення до суду, судом оголошено перерву у підготовчому засіданні до 26.05.2021.

У судовому засіданні 26.05.2021 представником позивача подано відповідь на клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду, у якій представник позивача не заперечує того факту, що позивачем пропущений строк звернення до суду з даним позовом, але вважає, що це пов`язано з поважними причинами.

Поважною причиною, на його думку, є необґрунтоване прийняття ухвали Окружним адміністративним судом міста Києва 04.12.2020 у справі № 640/9622/20 про залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною його неявкою, оскільки 13.10.2020 та 24.11.2020 позивачем було подано клопотання про відкладення розгляду справи, а про судове засідання 27.10.2020 він дізнався безпосередньо з ухвали суду від 04.12.2020.

У зв`язку з зазначеним представник позивача вважає, що викладені факти є поважними та можуть свідчити про наявність підстав для поновлення строку для подачі позовної заяви.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та розглянувши питання щодо залишення позовної заяви без розгляду, судом встановлено наступне.

Згідно з частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У свою чергу, частина 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним частиною 2 статті 122 цього Кодексу, а також скороченими строками, визначеними частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є ст.56 ПК України. З її змісту вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до п.56.19 ст.56 ПК України, у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Водночас, Верховний Суд в Постанові від 11.10.2019 у справі № 640/20468/18 висловив позицію про те, що застосування скорочених строків звернення до суду при використанні досудового порядку врегулювання спорів у податкових правовідносинах у порівнянні з такими строками в інших публічних правовідносинах установлено законом, зумовлено легітимною метою оперативного забезпечення настання правової визначеності для особи платника податків та в діяльності суб`єктів владних повноважень - контролюючих органів, що кореспондується зі встановленим алгоритмом і строками адміністрування податків для забезпечення належного виконання конституційного податкового обов`язку і має пропорційний характер, оскільки скорочення строку звернення не впливає на реалізацію особою права на судовий захист у зв`язку з достатністю часу на підготовку та оформлення правової позиції, ознайомлення з позицією контролюючого органу, залучення за потреби правових і фінансових консультантів у межах процедури адміністративного оскарження, тоді як скорочені строки забезпечують досягнення цієї мети та завдань функціонування податкової системи держави.

Більш скорочені строки звернення до суду у разі попередньої реалізації досудових процедур полягають у забезпеченні наступності юрисдикційних проваджень (адміністративних і судових) та пов`язані з необхідністю мінімізувати темпоральний проміжок між досудовими процедурами та судовим провадженням.

Норма пункту 56.18 статті 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Таким чином, у випадку досудового вирішення спору, тобто оскарження податкового повідомлення-рішення в адміністративному порядку, встановлюється місячний строк звернення до суду, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження.

Крім того, суд вважає за необхідне наголосити, щодо строків звернення до суду про оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464) дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до абзаців 4-6 частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI (в редакції, яка була чинна на момент прийняття відповідачем спірних вимог) платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (абзац 8 частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI).

Відповідно до абзацу 9 частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI у разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Верховний Суд у складі судової палати в постанові від 25.02.2021 у справі №580/3469/19 сформулював правовий висновок, відповідно до якого строк, протягом якого особа може звернутися до суду після застосування процедури досудового оскарження вимоги фіскального органу про сплату єдиного внеску складає три місяці з дня отримання платником рішення органу доходів і зборів вищого рівня, прийнятого за наслідками розгляду відповідної скарги.

Предметом позову у даній справі є оскарження податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у м. Києві від 16.01.2020 №, № , № , №, № , № , вимоги про сплату боргу від 16.01.2020 № Ф-014, рішень від 16.01.2020 № та № про нарахування штрафних санкцій.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було подано до контролюючого органу скарги на спірні податкові повідомлення-рішення, вимогу про сплату боргу (недоїмки), рішення про застосування штрафних санкцій.

Рішенням Державної податкової служби України від 28.02.2020 №7585/6/99-00-08-06-01-06 та від 26.03.2020 № 11032/6/99-00-08-05-04-06 зазначені вище рішення залишено без змін, а скарги позивача - без задоволення.

З даним позовом позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва 22.12.2020, що підтверджується календарним штемпелем відділу поштового зв`язку, який надійшов до суду 23.12.2020 та цього ж дня був зареєстрований службою діловодства суду, тобто поза межами строку звернення до суду.

Позивач не заперечує проти того, що ним пропущений строк звернення до суду з даним позовом, але вважає, що це пов`язано з поважними причинами.

Поважною причиною, на думку позивача, є необґрунтоване прийняття ухвали Окружним адміністративним судом міста Києва від 04.12.2020 про залишення її позову без розгляду, оскільки 13.10.2020 та 24.11.2020 позивачем було подано клопотання про відкладення розгляду справи, а про судове засідання 27.10.2020 він дізнався безпосередньо з ухвали суду від 04.12.2020, однак судом було винесено ухвалу про залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною його неявкою. Разом з тим, представник позивача у судовому засіданні зазначив, що при первісному зверненні до суду склалось враження, що суд не звертає уваги на доводи позивача та мав сумніви щодо неупередженого ставлення до вирішення цієї справи.

Оцінюючи вказані доводи, суд зазначає, що позивач не скористався правом відводу у разі наявності обставин, які викликали сумнів у неупередженості або об`єктивності судді при розгляді справи № 640/9622/20, водночас не оскаржив ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2020 у справі № 640/9622/20 і вона набрала законної сили.

У цьому процесуальному документі, суд залишаючи позов без розгляду встановив, що позивач не з`явився у судові засідання 27.10.2020 та 24.11.2020, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про розгляд справи за його відсутності чи про розгляд справи за участю позивача у режимі відеоконференції не подавав, у зв`язку з чим судом зафіксовано неявку позивача без поважних причин. Водночас, позивачем не подавалось клопотання про участь у судовому засіданні у зазначеному режимі, як і не подавалось клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд зазначає, що повторне звернення до суду у зв`язку з залишенням аналогічного позову без розгляду з підстав неналежної поведінки позивача, не може бути визнано поважною причиною пропуску строку такого звернення.

Слід зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Згідно з частиною 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про залишення адміністративного позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 123, 240, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Адміністративний позов Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій - залишити без розгляду.

2. Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано - 08.06.2021.

Суддя Т.П. Балась