Справа № 540/2101/21
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 р. м. ХерсонСправа № 540/2101/21

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Ковбій О.В., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у відношенні до позивача ОСОБА_1 щодо не перерахунку та невиплати разової щорічної допомоги до 5 травня за 2020 рік, виходячи з розміру п`яти мінімальних пенсій за віком, передбаченої ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (у редакції Закону від 25 грудня 1998 року), з урахуванням виплачених коштів;

- зобов`язати відповідача Херсонський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат перерахувати та виплатити позивачу ОСОБА_1 разову щорічну допомогу до 5 травня за 2020 рік, виходячи з розміру п`яти мінімальних пенсій за віком, передбаченої ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (у редакції Закону від 25 грудня 1998 року), з урахуванням виплачених коштів.

Ухвалою від 18.05.2021 року позовну заяву залишено без руху для надання можливості позивачу звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення з позовними вимогами в якій вказати інші підстави для поновлення строку.

31.05.2021 року на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем подано заяву про усунення недоліків.

Стосовно обґрунтувань поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами, суд зазначає наступне.

Так, позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду з означеним позовом, в якій вказано, що строк звернення до суду підлягає обчисленню з дати отримання листа - відповіді Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат №01-4/1586 від 19.04.2021 року, яким відповідач відмовив у виплаті позивачу суми щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік в бажаному ним розмірі.

Наведені обставини позивач вважає поважними підставами пропуску строку звернення до суду, у зв`язку з чим просить його поновити.

Надаючи оцінку обґрунтованості заявленого клопотання позивача суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (п. 51 рішення від 22.10.96 за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Щодо застосування строку позовної давності в контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Суд зазначив, що дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Тобто практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Для визначення дати з якого слід починати обрахунок місячного строку звернення до суду слід визначити дату з якої позивач дізнався про порушення свого права.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Разом з тим, процесуальний закон обмежує право звернення до адміністративного суду певними часовими рамками, що сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванню учасників судового процесу. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Згідно ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд, як і в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначає, що виплата допомоги до 5 травня є періодичним платежем, який виплачується щорічно, а отже, особа, отримуючи їх, є обізнаною щодо їх розміру і в разі незгоди має можливість оскаржити рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, які, на її думку, стали підставою для заниження розміру отримуваної нею допомоги.

Так, згідно з статтею 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

З огляду на наведене, перебіг строку звернення особи до суду з позовною вимогою про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування щорічної разової допомоги в необхідному розмірі на підставі Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" слід обраховувати з 30 вересня відповідного поточного року.

Ця позиція аналогічна висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 06.02.2018 по справі №607/7919/17, а саме, що 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги, і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж та, яка була йому нарахована.

Також, висновки суду щодо необхідності застосування до спірних правовідносин шестимісячного строку звернення до суду узгоджується в відповідній частині з висновками Верховного Суду в постанові від 18.11.2020 року по справі №380/5202/20.

Тобто перебіг строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, за який виплачується разова щорічна грошова допомога, а не з дати отримання листа Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат №01-4/1586 від 19.04.2021 року, яким відповідач відмовив у виплаті позивачу суми щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік в бажаному ним розмірі.

Додатково суд звертає увагу, що в згаданій судом справі Верховного Суду предметом дослідження також було й посилання позивача на те, що строк не пропущено, оскільки про порушення прав особа дізналась після отримання листа управління соціальної політики.

З цього приводу суд вказав, що виходячи з того, що отримавши разову грошову допомогу до 5 травня, позивач міг дізнатися про порушення своїх прав. При цьому, 30 вересня - встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Отже, перебіг строку звернення позивача до суду з даним позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року.

Наведені висновки Верховного Суду, мають бути справедливо застосовані й в даній справі, враховуючи релевантність спірних правовідносин та обгрунтування позивача.

З цього слідує, що про порушення прав позивачу було відомо, з 30 вересня 2020 року, а з позовом він звернувся до суду 13.05.2021 року, тобто з пропуском встановленого ст.122 КАС України шестимісячного строку.

Посилання представника позивача на те, що даний позов є позовом про перерахунок спірної виплати, а не самої виплати суд вважає безпідставними, оскільки ані Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", ані Постанова Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 р. № 112 "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань" не передбачає такого окремого механізму як "перерахунок" виплаченої суми допомоги до 05 травня. Отже, формування позовних вимог шляхом застосування поняття "перерахунок" не в змозі змінити змісту правовідносин та стати підставою для поновлення строків звернення до суду.

Щодо посилання позивача на правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 18.11.2020 року по справі №380/5202/20 відносно того, що строк звернення до суду має обраховуватись з дати отримання позивачем відповіді на його заяву про виплату недоотриманої суми допомоги до 5 травня є помилковим з двох підстав.

По-перше, в справі №380/5202/20 суд касаційної інстанції дійшов висновку про обгрунтованість висновків суду, що на дані спірні правовідносини поширюються вимоги щодо шестимісячного строку для звернення до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо недоплати позивачу щорічної грошової допомоги до 5 травня та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату такої допомоги. Тобто, рішення узгоджується з правовою позицію суду в даній справі.

По-друге, висновки в справі №380/5202/20, на які посилається позивач зроблені судом касаційної інстанції відносно соціальних прав, які ініцюються самою особою за заявничим принципом. В даному ж випадку, механізм виплати допомоги до 5 травня не передбачає наявності для цього заяви відповідної особи, виплата є періодичним платежем до конкретної дати, який нараховується та виплачується вповноваженими органами самостійно. А тому, строк в силу викладених вище аргументів починає перебіг з 30 вересня 2020 року.

Таким чином, суд не вважає зазначені позивачем обставини поважними та достатніми для поновлення строку звернення до суду з огляду на наступне.

На сьогодні в адміністративному процесуальному законодавстві немає чіткої норми, яка б визначала поняття "поважна причина", її загальні ознаки. Також немає переліку поважних причин чи певного кола обставин, які можна вважати підставою для поновлення пропущених процесуальних строків.

Натомість, законодавець передбачив, що причини поважності пропуску процесуального строку суд оцінює, зважаючи на обґрунтування поважності цих причин та наданих доказів. Така оцінка відбувається з дотриманням норм ст.90 КАС України, яка встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному розгляді.

Як правило, поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

З приводу наведених ОСОБА_1 підстав суд зазначає, що з викладеного вище вбачається, що суд вирішуючи питання про поновлення строку має приймати рішення з огляду на наявні в справі докази.

Суд зазначає, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Позивачем не вказано жодної обставини, яка об`єктивно унеможливила б його звернення до суду за захистом своїх прав протягом визначеного законом строку в шість місяців.

Водночас, вказані позивачем причини не можуть бути визнані судом поважними, оскільки не носять ознак об`єктивності та непереборності.

По-суті позивачем не вказано обставин, що заважали його зверненню до суду, а лише повторно наведена правова позиція з приводу того, що строк звернення до суду має обраховуватись з дати отримання ним відмови органу соціального захисту.

Таким чином, суд не встановив переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу .

Тому, з наведених вище обґрунтувань, суд визнає неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду викладені позивачем в заяві від 31.05.2021 року та застосовує наслідки, передбачені ч. 2 ст. 123 КАС України у вигляді повернення позовної заяви позивачу.

Керуючись ч. 4 ст. 169, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії разом з доданими документами повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо ухвалу було постановлено поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею.

Суддя О.В. Ковбій