Справа № 473/2061/21
Суддя: Старжинська О. Є.
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/2061/21
РІШЕННЯ
іменем України

"09" червня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання Ніколаєнко Г.О., за участі представника позивача ОСОБА_1 , перекладача Торабі Есмаіл Абу Тораб, представника відповідача Самолюк Василя Васильовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську справу адміністративної юрисдикції, яка відноситься до категорії термінових адміністративних справ за позовною заявою Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина № НОМЕР_1 ) до громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 про продовження строку затримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі України.

ВСТАНОВИВ:
07.06.2021 року позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина № НОМЕР_1 )звернувся до суду з позовною заявою до відповідача громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 про продовження строку затримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі України.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.06.2020 року громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 за позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина № НОМЕР_1 )було затримано з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі України з поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк шість місяців. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 11.12.2020 року громадянину Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_3 було продовжено строк затримання терміном на шість місяців з вищевказаною метою.

Посилаючись на те, що шестимісячний строк затримання відповідача з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні закінчується 11.06.2021 року, не надано та не отримано документ паспорт громадянина Ісламської Республіки Афганістан для виїзду за кордон, необхідний для ідентифікації особи та організації примусового видворення за межі території України, що і є підставою для продовження строку затримання відповідача, позивач просив позов задовольнити.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача підтримав позовні вимоги, зазначивши, що відсутні підстави для законного перебування відповідача на території України, він не вживає заходів стосовно своєї легалізації, також відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні організованому в режимі відео конференції з Миколаївським пунктом тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні позов не визнав.

Представник відповідача Альяс Теморі - Самолюк В.В. заперечував проти задоволення позовних вимог вказуючи, що подальше затримання відповідача призведе до порушення його прав, за період затримання відповідач надав позивачу усю необхідну інформацію для його ідентифікації, що свідчить про його співпрацю з компетентними органами України і він є заручником неналагодженої роботи з посольством Ісламської Республіки Афганістан, що не буде мати наслідком його ідентифікацію в наступні шість місяців у разі продовження строку затримання. Враховуючи вказані обставини та відсутність рішення про примусове видворення відповідача за межі України, представник відповідача вважав, що підстави для продовження строку затримання відповідача у суду відсутні.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 20 ч. 1 п. 3 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, пов`язані з продовженням строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України, а відповідно до Глави 11, параграфу 2 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ», ст. 289 КАС України провадження по цій категорії справ має особливості встановлені законом.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.06.2020 року громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 за позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина № НОМЕР_1 )було затримано з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі України з поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк шість місяців.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 11.12.2020 року громадянину Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_3 було продовжено строк затримання терміном на шість місяців з вищевказаною метою, даний строк закінчується 11.06.2021 року.

Частина 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлює право затримувати та розміщувати в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, у тому числі і іноземців, які не мають законних підстав для перебування на території України та підлягають примусовому видворенню за межі України протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства визначені статтею 289 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини 1 цієї статті за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства, зокрема, такого заходу як:
затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.
За правилами ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Відповідно до ч. 12 цієї статті про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
Відповідно до п. 13. ст. 289 КАС України умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

- відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

- неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Матеріалами справи підтверджується вчинення позивачем дій для забезпечення виконання рішення суду щодо ідентифікації особи відповідача шляхом направлення відповідних запитів до посольства Ісламської Республіки Афганістан: 17 лютого 2021 року за вих. №21/168/1, 12.03.2021 року за вих. №21/240, 22.04.2021 року за вих. №21/333/1, але не отримав відповіді на свої звернення.
Станом на час розгляду справи, відповіді на вказані листи для ідентифікації особи у матеріалах справи відсутні, що є умовою, за якої неможливо забезпечити її ідентифікацію.

У разі відсутності відповіді від компетентних органів країни походження іноземця запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується вжиття позивачем дій, спрямованих на ідентифікацію іноземця, зокрема шляхом скерування до компетентних органів країни походження відповідача повторних запитів.

Водночас, правомірність затримання відповідача з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили, та прийнятим відносно конкретно відповідача. У тому числі, відповідним рішенням суду надана і правова оцінка дотримання компетентним органом законодавчих процедур, пов`язаних із з затриманням з метою забезпечення ідентифікації та/або примусового видворення особи, перебування якої на території України відбувається з порушенням норм чинного законодавства.

Відповідачем оригінал паспортного документу не був поданий органу охорони державного кордону, у тому числі з метою виконання вимог щодо ідентифікації іноземця та перевірки достовірності даних щодо особи.

Дана обставина не підтверджує того, що відповідач сприяє процедурі ідентифікації його особи, оскільки оригінал паспорту до компетентного органу не надавався, а так само не був наданий до суду.

Крім того, не надання як відповідним органам, так і суду, оригіналу паспорту відповідача не дає змогу встановити дійсну наявність такого документа та підтвердження його достовірної наявності і відповідної належності саме відповідачу, що відповідно дало б право відповідачу самостійно залишити територію України.

Отже, відповідачем не доведено наявність документів, які підтверджують законність його перебування на території України, передбачених п.п. 16-19 та 20 ст. 1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", або дають право на виїзд за межі території України.

Крім того, суд вважає необґрунтованим заперечення представника відповідача стосовно того, що до звернення позивача з даним позовом, останній повинен звернутись з адміністративним позовом про примусове видворення, з огляду на наступне.

Примусове видворення особи може мати місце за наслідками встановлення такої особи. Тобто реалізація права позивача на звернення до суду з позовом про примусове видворення можливе лише після закінчення процедури ідентифікації іноземця або особи без громадянства.

Оскільки процедура ідентифікації особи відповідача залишається не закінченою, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку затримання відповідача в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Таким чином, враховуючи надані представником позивача докази щодо вжитих заходів для виконання рішення про затримання з метою ідентифікації іноземця та забезпечення примусового видворення, вимоги ст.289 КАС України щодо необхідності вирішення питання про продовження строку затримання кожні шість місяців, суд прийшов до висновку про наявність підстав для продовження строку затримання відповідача з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення.

Згідно з ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п.113 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Чахал проти Великобританії (заява № 22414/93) будь-яке позбавлення волі відповідно до статті 5 п. 1 (f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод буде виправданим доти, доки триває процедура депортації. Якщо така процедура не провадиться з належною ретельністю, затримання перестає бути допустимим.

Європейський Суд з прав людини у справі Амюр проти Франції (рішення від 25 червня 1996 року) та у справі Дугуз проти Греції (рішення від 06 березня 2001 року) вказав, що у разі, якщо національне законодавство передбачає можливість позбавлення волі - особливо стосовно іноземного громадянина - шукача притулку - таке законодавство повинно бути максимально чітким і доступним для того, щоб уникнути ризику свавілля.

З огляду на це, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в Законі.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 8-10, 77, 241-246, 271, 289 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 до громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 про продовження строку затримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі України задовольнити.

Продовжити строк затримання громадянину Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на строк, необхідний для його ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України, але не більше, ніж на шість місяців.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.Є. Старжинська