Справа № 295/6115/21
Суддя: Лєдньов Д. М.
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/6115/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2021 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м.Житомира Лєдньов Д.М. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому, посилаючись на протиправність дій інспектора поліції, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4181762 від 09.05.2021 року, якою його визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, як порушення правил користування ременями безпеки при керуванні водієм транспортним засобом.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що оскаржувана постанова не містить детального опису всіх обставин правопорушення, будь-які докази на підтвердження вини особи не долучено.

Позивач звертає увагу на необхідність доведення правомірності прийнятого рішення саме суб`єктом владних повноважень та заперечує можливість прийняття як доказів відеозаписів боді-камер.

На думку позивача, інформація про застосування засобів фіксації потребує доповнення відомостями про посадову особу, яка здійснює відео фіксацію, технічні характеристики пристроїв тощо.

Сторона також додає, що інспектором не було роз`яснено передбачені положеннями ст. 268 КУпАП права, а тому, з врахуванням наведеного, прийнята постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Ухвалою суду від 06.04.2021 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, де зауважено на відповідності дій працівника поліції вимогам чинного законодавства при прийняті оскаржуваного рішення.

Так, за змістом ч.5 ст.121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.2 ст.122 КУпАП користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди передбачають накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідач вказує на отримання достатніх відомостей на підтвердження події адміністративного правопорушення, що зафіксовано відеозаписом, прийняття таких даних як доказів на підставі ст. 251 КУпАП.

За твердженням сторони, після зупинки транспортного засобу водію було роз`яснено передбачені положеннями ст.268 КУпАП права, будь-які клопотання водієм не заявлялись

На думку представника Управління патрульної поліції, позивач має намір ухилитись від настання несприятливих наслідків у зв`язку з притягненням до адміністративної відповідальності. Посилаючись на практику ЄСПЛ, викладену, зокрема у рішеннях «Максименко проти України», «Лала проти Нідерладнів», «Луц проти Німеччини», просить відмовити у задоволенні позову.

Судом встановлено наступні обставини.

За змістом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 09.05.2021 року серії ЕАН № 4181762, винесеною інспектором 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції лейтенантом поліції Лавренчуком О.В., позивач ОСОБА_1 09.05.2021 року об 11 год. 47 хв. керував автомобілем GEELY, н.з. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки, а також користувався засобами зв`язку безпосередньо тримаючи їх у руці, чим порушив правила п.2.3 ПДР.

Позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Положення ч.5 ст. 121 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність в разі керування водієм транспортним засобом з порушенням правил користування ременями безпеки.

Приймаючи до уваги, що згідно оскаржуваної постанови позивача притягнуто до відповідальності саме за ч.5 ст.121 КУпАП, при цьому, в обгрунтування заявлених вимог позивач, крім іншого, покладає відсутність події даного правопорушення, суд вважає необхідним надати оцінку доказам в розрізі їх значення для підтвердження або спростування обставин виниклого спору в межах передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП складу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що обставини подій фіксувались в режимі відео на камеру за № ам00114, про що зазначено у постанові від 09.05.2021 року.

За змістом ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В судовому засіданні досліджено електронний доказ - запис з відеокамери, а також виготовлений представником відповідача стоп-кадр відповідних записів, належність яких не викликає сумніву у суду, де зображено рух транспортного засобу з водієм, який не пристебнутий ременем безпеки.

Положеннями ст. 283 КУпАП визначено вимоги до постанови у справі про адміністративне правопорушення, стаття 284 КУпАП визначає види постанов по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Складена інспектором постанова відповідає вищевказаним вимогам закону, передбачені як необхідні відомості наведено за змістом такого рішення.

Суд відхиляє твердження позивача про обов`язок суб`єкта владних повноважень наводити дані про технічні характеристики пристрою відеофіксації, відомості про особу, яка здійснювала таке фіксування, оскільки запропонований підхід виявлятиме надмірну деталізацію без супутнього значення в розрізі встановлення або спростування обставин, крім того, не вимагається у відповідному обсязі згідно вищенаведених вимог ст. 283 КУпАП.

Дослідженими доказами також підтверджено роз`яснення позивачу прав, визначених положеннями ст.268 КУпАП, будь-які клопотання водієм не заявлялись.

Відповідно до п.п. «в» п. 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Згідно з ч.5 ст.121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналізуючи обставини даної справи, суд приходить до висновку, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Опис обставин згідно оскаржуваної постанови за обсягом їх викладення відповідає необхідним вимогам для визначення події адміністративного правопорушення, правова кваліфікація здійснена правильно відносно подій, що виявились у порушенні правил користування ременями безпеки.

Інші дії водія в межах адміністративного провадження суб`єктом владних повноважень шляхом їх правової кваліфікації не оцінювались, притягнення до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП фактично не здійснювалось.

Судом отримано підтвердження обставин та подій, які входять до складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови відсутні.

Керуючись ст. ст. 90, 241-256, 271, 286 КАС України, ст. ст. 121, 247, 251, 258, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Д.М.Лєдньов