Справа № 640/14191/21
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2021-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

04 червня 2021 року м. Київ № 640/14191/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Амельохін В.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

ОСОБА_1
доДержавної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області
прозобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом, в якому просить:

витребувати від Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру України оригінали Поземельних книг земельних ділянок із кадастровими номерами :06:002:0001, :06:002:0003, :06:002:0009 у двох їх формах: паперовій формі та у електронній формі (на DVD/CD диску), а також витребувати належним чином завірені копії цих Поземельних книг на паперових носіях для суду і позивача (включно з копіями Поземельних книг у їх електронній формі), та дослідити вказані документи в судовому засіданні і встановити наступне:

для кожної із вказаних Поземельних книг встановити загальну кількість її аркушів, а також відповідність (ідентичність) кількості аркушів цих книг у їх паперовій та електронній формі;

встановити відповідність (ідентичність) інформації, відображеної на кожному з аркушів вказаних вище Поземельних книг у їх паперовій та електронній формі;

встановити відповідність/невідповідність кожного з аркушів вказаних вище Поземельних книг вимогам законодавства (на час відкриття Поземельних книг і на час внесення змін/відомостей до них), на підставі чого встановити дійсність кожного документа (як окремих аркушів, так і Поземельних книг в цілому);

встановити відповідність кожного з аркушів витребуваних Поземельних книг №№ :06:002:0001, :06:002:0009 тим, які позивач отримав від Головного управління Держгеокадастру у Львівській області при розгляді адміністративної справи № 380/1366/20;

встановити відповідність інформації, відображеної в Поземельних книгах №№ :06:002:0001, :06:002:0003, :06:002:0009 як у паперовій формі, так і в електронній формі, тим даним, які відображені в державних актах, на право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: - :06:002:0001 (площею 0,1000 га, надана для обслуговування житлового будинку, власники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , державний акт зареєстрований 17.05.2005 за № 01:05:438:00939 у Книзі записів 01-5); - :06:002:0003 (площею 0,1123га, надана для ведення садівництва, власник ОСОБА_1 , державний акт зареєстрований 15.01.2003 за № 1147 у Книзі записів 3-5-2); -:06:002:0009 (площею 0,1124 га, надана для ведення садівництва, власник ОСОБА_2 , державний акт зареєстрований 09.09.2004 за № 01:04:438:00852 у Книзі записів 01-5);

встановити всі зміни, які вносились у Поземельні книги №№ :06:002:0001, :06:002:0003, :06:002:0009 після дат реєстрації відповідних державних актів, зазначених вище у пункті 2.5, в частині зміни власників цих земельних ділянок.

У випадку, якщо у паперовій та електронній формах Поземельних книг №№ :06:002:0001, :06:002:0003, :06:002:0009 буде встановлена відмінна кількість аркушів і/або не ідентичність інформації (змісту) цих аркушів і/або встановлений факт наявності аркушів, створених з порушенням норм законодавства (недійсних документів), зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області і Держгеокадастр України (як контролюючий орган) забезпечити:

усунення виявлених порушень шляхом оформлення відповідних аркушів Поземельної книги (книг) а також інших документів (при необхідності) згідно з вимогами законодавства;

надання позивачу належним чином завірені копії виправлених Поземельних книг.

Встановити факт, що Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області, Держгеокадастром України, а також попередніми органами щодо яких зазначені відповідачі виступають правонаступниками, вчинялись тривалі (багаторічні) неправомірні дії, які полягали, зокрема, у: виготовленні земельно-кадастрових документів із недостовірними даними; взаємній круговій поруці щодо приховування від позивача інформації, що стосується його особисто; наданні іншим органам, позивачу і суду недостовірної інформації; невиконанні судових рішень, які набрали законної сили, що порушило права позивача: на отримання інформації, зокрема конфіденційної щодо права власності, яке захищене положеннями частини 3 статті 32 і частини 1 статті 40 Конституції України, а також частиною 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; права на мирне володіння і вільне розпорядження своїм майном, захищене частиною 1 статті 1 Протоколу до Конвенції і статтею 41 Конституції України; права на повне виконання у розумний строк кінцевого судового рішення, винесеного на користь позивача, захищене частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і частиною 1 статті 129 Конституції України; права на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, захищене частиною 1 статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Визнати факт, що внаслідок неправомірних дій Головного управлінням Держгеокадастру у Львівській області і Держгеокадастру України позивачу та його сім`ї завдано значної матеріальної та моральної шкоди.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області (; адреса: проспект В`ячеслава Чорновола, 4, м. Львів, 79019) і Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру України (; адреса: вул. Народного Ополчення 3, м. Київ, 03151) відшкодувати матеріальну і моральну шкоду, яка завдана ОСОБА_1 (реєстраційний номер ОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) у розмірі, що становить 2353,5 розмірів мінімальних заробітних плат, розподіливши вказану суму відшкодування між обома відповідачами порівну із врахуванням наступних складових компенсаційних виплат:

судові витрати (втрати) - у розмірі, що становить 0,1 розмір мінімальної заробітної плати;

Втрати, пов`язані із неправомірними діями відповідачів - у розмірі, що становить 2294.4 розмірів мінімальної заробітної плати;

компенсація за завдану моральну шкоду - у розмірі, що становить 59 розмірів мінімальної заробітної плати.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження в адміністративній справі, судом встановлено наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Як вбачається з позовної заяви вона обґрунтована тим, що відповідачем-2 вчинялись тривалі (багаторічні) неправомірні дії, які полягали, зокрема, у виготовленні земельно-кадастрових документів із недостовірними даними.

У той же час, з позовної заяви вбачається, що позовні вимоги, які заявлені до відповідача - 1 стосуються не розгляду/не належного розгляду заяв позивача у порядку Закону України «Про звернення громадян», Закону України «Про інформацію», Закону України «Про доступ до публічної інформації», що було встановлено судовим рішенням у справі №826/3985/17.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем необґрунтовано об`єднано позовні вимоги в одне провадження з метою зміни підсудності справи.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

Крім того, з позовної заяви вбачається, що позивач просить суд встановити та визнати факти у відношенні до відповідачів.

Разом з тим, як вбачається з позову позивачем заявлено вимоги про зобов`язання відповідачів відшкодувати матеріальну і моральну шкоду, яка завдана позивачу у розмірі, що становить 2353,5 розмірів мінімальних заробітних плат, розподіливши вказану суму відшкодування між обома відповідачами порівну із врахуванням наступних складових компенсаційних виплат: судові витрати (втрати) - у розмірі, що становить 0,1 розмір мінімальної заробітної плати. Втрати, пов`язані із неправомірними діями відповідачів - у розмірі, що становить 2294.4 розмірів мінімальної заробітної плати; компенсація за завдану моральну шкоду - у розмірі, що становить 59 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до частини п`ятої статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Разом з тим, у позові не заявлено вимог про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, якими заподіяно позивачу вказаної вище матеріальної та моральної шкоди.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем необґрунтовано об`єднано позовні вимоги в одне провадження з метою зміни підсудності справи та об`єднано в одне провадження вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства.

Згідно з частиною шостою статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Згідно з частиною четвертою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Отже, на підставі п 6 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись пунктом 6 частини четвертої статті 169, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

1. Повернути позовну заяву та додані до неї матеріали.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву. Копія позовної заяви залишається в суді.

3. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до ч. 7 ст. 169 КАС України ухвала може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін