Справа № 640/24772/20
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2021 року м. Київ № 640/24772/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ), в якому просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності (3 гр., інвалід армії) на пенсію за вислугу років, згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та здійснювати нарахування і виплату пенсії в розмірі 55% відповідних сум грошового забезпечення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачеві протиправно відмовлено у переведенні з пенсії по інвалідності (3 гр., інвалід армії) на пенсію за вислугу років, оскільки позивач має достатню на день звільнення зі служби вислугу років в розмірі 20 років 8 місяців 13 днів, що також встановлення рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.01.2020 по справі №640/5196/19, яке набрало законної сили.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.10.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі, без повідомлення учасників справи (письмове провадження), встановлено відповідачу строк для надання відзиву та витребувано від останнього докази та відповідні матеріали.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше. Так, оскільки вислуга позивача складає лише 20 років 8 місяців та 13 днів, то у позивача відсутні необхідні правові підстави для переведення з пенсії по інвалідності на пенсію по вислузі років.

Відповідно до частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.

Як зазначено позивачем в тексті позовної заяви, та не заперечувалось відповідачем у відзиві на позовну заяву, ОСОБА_1 , полковник Служби безпеки України, на підставі наказу голови СБУ України від 30 вересня 2017 року №1163-ос «По особовому складу» був звільнений зі служби у відставку за п.п. «в» п. 61 та п.п. «б» п. 63 (за станом здоров`я не придатний до військової служби з виключенням з військового обліку) Положення про проходження військової служби військовослужбовцями служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27.12.2007 № 1262/2007 із змінами та доповненнями (надалі - Положення № 1262/2007).

З листопада 2017 року позивач перебуває на пенсійному обліку у ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію по інвалідності (3 гр., інвалід армії), що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 16.11.2017 року.

31 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про переведення його з пенсії по інвалідності (3 гр., інвалід армії) на пенсію за вислугу років, визначеної Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Листом від 04 березня 2019 року за №44876/03 ГУ ПФУ в м. Києві відмовило позивачеві у переведенні на пенсію за вислугою років.

В обґрунтування такої відмови відповідач зазначив, що за матеріалами його пенсійної справи календарна вислуга складає 18 років 3 місяці і 13 днів і що підстави для переведення на пенсію за вислугу років відсутні.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.01.2020 у справі №640/5196/19 позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправними дії ГУ ПФУ у м. Києві щодо відмови у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років згідно із Законом № 2262 та зобов`язано ГУ ПФУ у м. Києві повторно розглянути його заяву від 31.01.2019 з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення суду.

08.04.2020 ОСОБА_1 звернувся із заявою до ГУ ПФУ у м. Києва з проханням повідомити йому про результат повторного розгляду його заяви від 31.01.2019.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 27.05.2020 №2600-0312-8/68389 позивача повідомлено про відсутність підстав для переведення його на пенсію за вислугою років, оскільки рішенням суду від 14.01.2020 у справі №640/5196/19 встановлено, що загальна вислуга років для призначення пенсії позивачеві становить 20 років 8 місяців та 13 днів, однак, пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби , та деяких інших осіб» законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно положень ст. 5 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби , та деяких інших осіб» особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому для обчислення пенсій враховуються всі види грошового забезпечення, що отримували зазначені особи, які мають право на пенсію за цим Законом, перед звільненням зі служби. На підставах, установлених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначаються також пенсії особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, позбавленим військових або спеціальних звань (у тому числі під час перебування їх у запасі або у відставці), а також звільненим зі служби у зв`язку із засудженням за умисне кримінальне правопорушення, вчинене з використанням свого посадового становища, або притягненням до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, та членам їх сімей.

Так, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV визначено, що Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Частина 5 статті 45 Закону №1058-IV передбачає, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійною фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку), поновлення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 4.1 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Як встановлено під час розгляду справи, 31.01.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення його з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, при цьому, зі служби, як власне зазначено позивачем, його було звільнено Наказом голови СБУ країни від 30 вересня 2017 року №1163-ос.

Так, дійсно рішенням суду у справі №640/5196/19 встановлено, що позивач має загальну вислугу років для призначення пенсії - 20 років 08 місяців на 13 днів, водночас, вказаним рішенням було зобов`язано Пенсійний фонд повторно розглянути заяву позивача про переведення його на пенсію за вислугу років.

Суд зазначає, що відповідно до п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби:

з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше;

з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Як зазначено вище, позивача звільнено зі служби 30.09.2017, тобто, згідно з приписами ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вислуга років позивача для переведення його на відповідний вид пенсії має складати 23 календарних роки, в той час, як позивач має лише 20 років 08 місяців та 13 днів, про що власне ним наголошується в тексті позовної заяви та встановлено рішенням суду від 14.01.2020 по справі №640/5196/19.

В контексті конкретних обставин цієї справи та зумовленого ними нормативного регулювання правовідносин, що склалися між їх суб`єктами, досліджуючи відмову відповідача про переведення ОСОБА_1 на пенсію за вислугою років, оформлену листом від 27.05.2020 №2600-0312-8/68389, суд вважає, що у позивача відсутнє право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки станом на момент виникнення спірних правовідносин позивач не має встановленої п.«а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарної вислуги років в розмірі 23 років.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті вищенаведених норм, суд приходить висновку, що відмовляючи позивачеві у переведеннї його на інший вид пенсії, а саме з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та неупереджено.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Докази, подані позивачем, переконують у безпідставності позовних вимог. Натомість, відповідач виконав покладений на нього ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок, а саме довів правомірність своїх дій та рішення, чим спростував твердження позивача про порушення його прав та інтересів.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 134, 139, 241-246, 250, 262, 291, 382, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Г. Вєкуа