Справа № 120/2410/21-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

31 травня 2021 р. Справа № 120/2410/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Жданкіної Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Кушніренко О.В.,

представника позивача: Антощука В.Д.,

представників відповідача: Козир В.С., Чорної Ю.О.,

представника третьої особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс" до Державної аудиторської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про визнання протиправним та скасування листа в частині,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс" (далі - позивач, ТОВ "Агрокомплекс") з адміністративним позовом до Державної аудиторської служби України (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування листа в частині.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, представник позивача зазначив, що 12.02.2021 ТОВ Агрокомплекс отримано від Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України лист від 03.02.2021 2833-06/6577, в якому висловлено прохання забезпечити повернення до державного бюджету у місячний строк бюджетних коштів у сумі 119 579,0 гривень, виділених відповідно до розподілу бюджетних коштів, та надати до Мінекономіки копії відповідних платіжних документів.

Зміст вказаного листа свідчить про те, що підставою для його формування слугувала отримана Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від Державної аудиторської служби України інформація, наведена у листі від 11.12.2020 за №000700-14/8691-2020 щодо повернення до державного бюджету незаконно наданої державної підтримки. Вказаним листом Державна аудиторська служба України повідомила Міністерство про результати проведеної у плановому порядку ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Міністерства аграрної політики та продовольства України за період з 01.07.2017 по 31.12.2019, результати якої відображені в акті ревізії від 30.11.2020 за №07-21/4. Зокрема, в листі міститься інформація про те, що станом на момент завершення ревізії неусунутим є порушення: "Мінагрополітики надано компенсацію без наявності сертифікатів на садивний матеріал ФГ Сади Полтавщини і ТОВ Агрокомплекс у 2017 році за КПКВК 2801350 на суму 267840,0 грн. та 119579,00 грн." (п. 4 листа від 11.12.2020 за №000700-14/8691-2020).

Також, лист від 11.12.2020 за №000700-14/8691-2020 містить адресовані Міністерству вимоги:

1) розглянути результати проведеної ревізії та вжити заходів щодо притягнення у порядку, установленому законодавством, до відповідальності працівників, винних у допущених порушеннях;

2) вжити заходів щодо повернення до державного бюджету незаконно наданої суб`єктам господарювання державної підтримки та через недотримання ними вимог пункту 8 Порядку 107 у порядку, установленому законодавством.

На переконання позивача, лист Державної аудиторської служби України від 11.12.2020 за №000700-14/8691-2020 в частинах, які стосуються ТОВ Агрокомплекс є протиправним та підлягає скасуванню, в зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 29.03.2021 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву. Також, вказаною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (далі - третя особа).

19.04.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує щодо задоволення адміністративного позову.

Ухвалою від 27.04.2021 вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 17.05.2021.

28.04.2021 представником позивача подано відповідь на відзив, у якому останній вважає доводи відповідача безпідставними, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою від 06.05.2021 допущено участь представника відповідача в судовому засіданні, призначеному на 17.05.2021 о 13:00 год., в режимі відеоконференції.

Судове засідання 17.05.2021, яке відбулось в режимі відеоконференції, було відкладено на 26.05.2021.

Ухвалою від 20.05.2021 допущено участь представника відповідача в судовому засіданні, призначеному на 26.05.2021 о 13:00 год., в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 26.05.2021 відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про перехід до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В подальшому, в судовому засіданні 26.05.2021 оголошено перерву до 31.05.2021.

В судовому засіданні 31.05.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав та, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, відповіді на відзив, просив адміністративний позов задовольнити у повному обсязі. Зокрема, представник позивача зазначив, що документи на отримання компенсації витрат за придбання садивного матеріалу за 2017 рік товариством до Мінагрополітики були подані 11.12.2017. На момент подання документів діяла редакція Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для розвитку виноградарства, садівництва і хмелярства, що затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 2005 року за № 587, якою не вимагалось надання саме сертифікатів на садівний матеріал, як обов`язкового документу. Також, стороною позивача наголошено на тому, що товариством до Мінагрополітики надано документи, що підтверджують походження садивного матеріалу та його категорію, перелік яких наведено в п. 7 Порядку (в редакції чинній станом на 11.12.2017).

Додатково представник позивача наголосив на тому, що винесення відповідачем спірної вимоги, в якій зафіксований факт незаконного одержання компенсації, зумовлює у товариства обов`язок на повернення отриманих бюджетних коштів. Крім того, п. 10 Порядку 587 (у поточній редакції), встановлено, що у разі надання недостовірної інформації заявник повертає отримані бюджетні кошти і позбавляється протягом трьох років від дати виявлення такого порушення права на отримання державної підтримки. Вказані норми є імперативними та не вимагають від відповідача інших дій та заходів (в тому числі звернення з позовом про відшкодування шкоди, в порядку передбаченому Законом України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні) для відшкодування збитків та позбавлення позивача можливості на отримання державної підтримки протягом наступних трьох років.

Представники відповідача в судовому засіданні щодо заявлених позовних вимог заперечили, просили в задоволені позову відмовити покликаючись на мотиви наведені у відзиві на позовну заяву. Зокрема зазначили, що позивач звертається з позовом про визнання протиправним та скасування пункту 4 Вимоги, яка була адресована Мінагрополітики та як правонаступнику через реорганізацію Мінекономрозвитку. Отже, Держаудитслужба не приймала жодного рішення щодо позивача, а відтак, не порушила його прав та інтересів як юридичної особи у сфері публічно-правових відносин. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Крім того, представники відповідача зауважили, що оскаржувана вимога Держаудитслужби від 11.12.2020 № 000700-14/8691-2020 свідчить про виявлені збитки та їх розмір. Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає такий позов.

По суті заявлених позовних вимог представники відповідача зазначили, що пунктом 7 Порядоку № 587 (в редакції чинній станом на 11.12.2017), окрім іншого, було визначено, що у разі проведення посадки насаджень або їх ремонту суб`єкти господарювання додатково подають до районних комісій документи, що підтверджують походження садивного матеріалу та його категорію.

Відомості про походження садивного матеріалу зазначаються у відповідному розділі сертифікату, що засвідчує сортові та товарні якості садивного матеріалу, форма якого затверджена Порядком проведення сертифікації, видачі та скасування сертифікатів на насіння та/або садивний матеріал та форм сертифікатів на насіння та/або садивний матеріал, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2017 № 97 (далі - Порядок № 97).

Згідно зі статтею 17 Закону України Про насіння і садивний матеріал № 411, із змінами внесеними Законом України від 08.12.2015 № 864-VIII (далі - Закон № 411) кожна партія насіння і садивного матеріалу для реалізації повинна супроводжуватися сертифікатами: садивний матеріал - сертифікатом, що засвідчує його сортові якості, та сертифікатом, що засвідчує його товарні якості.

Отже, на переконання сторони відповідача, Держаудитслужба дійшла обґрунтованого висновку про незаконне отримання товариством державної підтримки на суму 119 579 грн., що ґрунтується на нормах Закону №411 та Порядку № 97.

Представник третьої особи в судове засідання не з`яився, про причини неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог не надав.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.02.2021 ТОВ Агрокомплекс отримано від Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (далі - Міністерство) лист від 03.02.2021 2833-06/6577, в якому висловлено прохання забезпечити повернення до державного бюджету у місячний строк бюджетних коштів у сумі 119 579,0 гривень, виділених відповідно до розподілу бюджетних коштів, та надати до Мінекономіки копії відповідних платіжних документів.

Зміст вказаного листа свідчить про те, що підставою для його формування слугувала отримана Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від Державної аудиторської служби України інформація, наведена у листі від 11.12.2020 за №000700-14/8691-2020 щодо повернення до державного бюджету незаконно наданої державної підтримки. Вказаним листом Державна аудиторська служба України повідомила Міністерство про результати проведеної у плановому порядку ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Міністерства аграрної політики та продовольства України за період з 01.07.2017 по 31.12.2019, результати якої відображені в акті ревізії від 30.11.2020 за №07-21/4. Зокрема, в листі міститься інформація про те, що станом на момент завершення ревізії неусунутим є порушення: "Мінагрополітики надано компенсацію без наявності сертифікатів на садивний матеріал ФГ Сади Полтавщини і ТОВ Агрокомплекс у 2017 році за КПКВК 2801350 на суму 267840,0 грн. та 119579,00 грн." (п. 4 листа від 11.12.2020 за №000700-14/8691-2020).

Також, лист від 11.12.2020 за №000700-14/8691-2020 містить адресовані Міністерству вимоги:

1) розглянути результати проведеної ревізії та вжити заходів щодо притягнення у порядку, установленому законодавством, до відповідальності працівників, винних у допущених порушеннях;

2) вжити заходів щодо повернення до державного бюджету незаконно наданої суб`єктам господарювання державної підтримки та через недотримання ними вимог пункту 8 Порядку 107 у порядку, установленому законодавством.

На переконання позивача, лист Державної аудиторської служби України від 11.12.2020 за №000700-14/8691-2020 в частинах, які стосуються ТОВ Агрокомплекс є протиправним та підлягає скасуванню, в зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Таким чином, як вбачається з прохальної частини позовної заяви, предметом оскарження в межах даної адміністративної справи є інформація, в частинах, які стосуються ТОВ Агрокомплекс, наведена Державною аудиторською службою України в листі від 11.12.2020 за №000700-14/8691-2020.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами у справі, суд зазначає наступне.

Cтаттею 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" встановлено, що головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Пункт 7 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" закріплює право пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Процедуру проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і у суб`єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів всіх рівнів, державних фондів або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно, а на підставі рішення суду - в інших суб`єктів господарювання визначено Порядком проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550.

Відповідно до пункту 2 цього Порядку, інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Згідно з пунктами 45, 46 Порядку, у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи органу державного фінансового контролю, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об`єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому.

Якщо ж вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом державного фінансового контролю у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об`єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Відповідно до пункту 50 вказаного Порядку за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав органи державного фінансового контролю вживають заходів для забезпечення, зокрема, звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутись до суду в інтересах держави, якщо підконтрольним об`єктом не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольного об`єкта та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов`язковою до виконання.

Щодо відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються в добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Тобто, в органу державного фінансового контролю є право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних об`єктів, яка обов`язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Законність та правильність обчислення розміру збитків може бути предметом перевірки у судовому порядку за позовом державного фінансового контролю про їх стягнення, а не у справі за позовом підконтрольного об`єкта про визнання вимоги протиправною.

Таке правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 20.03.2020 у справі №814/380/17.

Аналогічні висновки щодо застосування наведених норм права викладено й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 820/3534/16 за позовом комунального підприємства "Харківський метрополітен" до Державної фінансової інспекції в Харківській області про визнання протиправним та скасування пункту вимоги.

У справі, що розглядається, заявлено позовну вимогу про визнання протиправною та скасування вимоги від 11.12.2020 за № 000700-14/8691-2020, в якій поставлено питання до Мінагрополітики про усунення в строк до 15.01.2021 фінансових порушень, що призвели до завдання шкоди, в тому числі, на суму 119579,00 грн. внаслідок надання ТОВ «Агрокомплекс» компенсації витрат у виноградництві та садівництві за відсутності сертифікатів на садивний матеріал.

Тобто, відповідачем у цій вимозі вказано на факт заподіяння шкоди, зазначено її розмір та зобов`язано вчинити дії, спрямовані на усунення відповідного порушення згідно з вимогами законодавства.

У той же час, враховуючи те, що шкода у випадку відсутності факту її добровільного відшкодування стягується примусово в судовому порядку з особи, яка її заподіяла, виходячи з того, що правильність обчислення збитків має перевірятись судом, який розглядає позов про їх стягнення, то заявлена вимога про визнання протиправною та скасування в частині вимоги Держаудитслужби України від 11.12.2020 за № 000700-14/8691-2020 "Про усунення порушень, виявлених ревізією", є передчасною.

Крім того, суд критично оцінює посилання сторони позивача на те, що наведені в акті ревізії висновки матимуть в подальшому негативний вплив на діяльність товариства, зокрема, в частині отримання компенсаційних виплат в наступних періодах, адже такі твердження є лише припущенням позивача та не знайшли свого документального підтвердження матеріалами справи.

Як наслідок, позов ТОВ "Агрокомплекс" до Держаудитслужби України про визнання протиправним та скасування в частині вимоги від 11.12.2020 за № 000700-14/8691-2020, не підлягає до задоволення.

Враховуючи відсутність судових витрат у даній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс" (вул. Жовтнева, 59, с. Тростянець, Тиврівський район, Вінницька область, 23332, РНОКПП 30006132)

Державна аудиторська служба України (вул. П.Сагайдачного, 4, м. Київ, 04070, )

Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (вул. Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008, )

Повний текст рішення виготовлено та підписано: 07.06.2021

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна