Справа № 320/13717/20
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року № 320/13717/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в місті Києві у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом гр. ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу від 09.11.2020 № 11 о/с та поновлення на посаді,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся гр. ОСОБА_1 з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Київській області від 09.11.2020 № 11 «По особовому складу» в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектора карного розшуку Фастівського міського відділу (з обслуговування міста Фастова та Фастівського району), з 09.11.2020;

- поновити його на посаді оперуповноваженого сектора карного розшуку Фастівського міського відділу (з обслуговування міста Фастова та Фастівського району).

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з оскаржуваним наказом не погоджується, вважає протиправним, прийнятим з порушенням чинного законодавства та таким, що підлягає скасуванню.

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.05.2021 закрито підготовче провадження та вирішено розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що з 15.08.1997 ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України, в тому числі з 27 червня 2001 року на різних посадах (оперуповноваженим СКР, слідчим СВ) Фастівського МВ ГУМВС України в Київській області.

Наказом ГУ МВС України № 454 о/с від 21 серпня 2015 року його звільнено з ОВС за п. «є» ст.64 (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України.

Позивач, не погоджуючись з зазначеним наказом, звернувся до суду з позовом про його оскарження.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 04.11.2015 у справі № 810/4691/15 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано Наказ Начальника ГУ МВС України в Київській області №1569 від 12.08.2015 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 " та Наказ Начальника ГУ МВС України в Київській області №454 о/с від 21.08.2015 року "По особовому складу" в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_1 (М-118620) оперуповноваженого сектора карного розшуку Фастівського міського відділу (з обслуговування міста Фастова та Фастівського району), 21 серпня 2015 року.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектора карного розшуку Фастівського міського відділу (з обслуговування міста Фастова та Фастівського району) Головного управління МВС України в Київській області .

Стягнуто з Головного управління МВС України в Київській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21.08.2015 року по 04.11.2015року у сумі 5626 (п`ять тисяч шістсот двадцять шість) грн. 28 коп.

Допущено негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектора карного розшуку Фастівського міського відділу ( з обслуговування міста Фастова та Фастівського району) Головного управління МВС України в Київській області .

Допущено негайне виконання постанови суду в частині стягнення з Головного управління МВС України в Київській області на користь ОСОБА_1 заробітної плати за вересень 2015 року в сумі 2222(дві тисячі двісті двадцять дві) грн. 40 коп.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2016 у справі № 810/4691/15 апеляційну скаргу Головного управління МВС України в Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2015 року задоволено.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2015 року скасовано, прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Київській області, Фастівського міського відділу (з обслуговування міста Фастова та Фастівського району) Головного управління МВС України в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку - відмовлено в повному обсязі.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.08.2020 у справі № 810/4691/15 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року по справі №810/4691/15 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним і скасування наказу начальника ГУ МВС України в Київській області 454 о/с від 21.08.2015 року «По особовому складу» в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_1 (М-118620), оперуповноваженого сектора карного розшуку Фастівського міського відділу (з обслуговування міста Фастова та Фастівського району), поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектора карного розшуку Фастівського міського відділу (з обслуговування міста Фастова та Фастівського району) і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - скасовано та залишено в силі постанову Київського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2015 року в цій частині.

В решті постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року залишено без змін.

Наказом ГУ МВС України в Київській області від 31.08.2020 № 8 о/с «По особовому складу» поновлено капітана міліції ОСОБА_1 оперуповноваженого сектора карного розшуку Фастівського міського відділу (з обслуговування міста Фастова та Фастівського району) з 21.08.2015.

Як слідує з матеріалів справи, із зазначеним наказом позивач не був ознайомлений та до роботи позивача не було допущено.

Наказом ГУ МВС України в Київській області від 09.11.2020 № 11 о/с «По особовому складу» звільнено капітана міліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектора карного розшуку Фастівського міського відділу (з обслуговування міста Фастова та Фастівського району), з 09.11.2020 відповідно до п. 63 «з» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом.

Листом від 09.11.2020 № 3133/109/12 «Про інформацію» ГУ МВС України в Київській області повідомило позивача про те, що наказом ГУ МВС України в Київській області від 09.11.2020 № 11 о/с «По особовому складу» його звільнено з органів внутрішніх справ з 09.11.2020 та запропоновано йому прибути до Головного управління для ознайомлення з наказом та проведенням всіх розрахунків.

Як слідує з матеріалів справи, з попередженням про звільнення позивач був ознайомлений 09.09.2020.

Не погоджуючись з оскаржуваним наказом позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися, суд зазначає наступне.

На момент виникнення спірних правовідносин Закон №565-ХІІ втратив чинність та 07.11.2015 вступив у дію Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VІІІ (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до підпункту першого пункту 1 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення Закону №580-VIII, цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім пунктів 1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування (опубліковано в офіційному друкованому виданні Верховної Ради України газеті "Голос України" № 141- 142 від 06 серпня 2015 року).

Враховуючи вищевикладене, 07 серпня 2015 року є датою набрання чинності пунктами 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII, а з 07 листопада 2015 року закон набрав чинності в цілому.

Статтею 1 Закону №580-VIII визначено, що Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону У№580-VIII з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

За правилом, встановленим пунктом 9 Розділу XI "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону №580-VIII, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Пунктом 10 Розділу XI "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону №580-VIII обумовлено, що працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Відповідно п.п. «з» п. 63 Постанови КМУ від 29.07.1991 № 114 «Про затвердження Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» (далі - Положення № 114) Особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Згідно п. 69 Положення № 114 звільнення зі служби осіб рядового і молодшого начальницького складу провадиться начальниками, яким таке право надане Міністром внутрішніх справ.

Відповідно до п.п. «г» п. 64 Положення №114 звільнення у зв`язку із скороченням штатів допускається лише при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Згідно розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIII і Положення №114, на які йдеться посилання в оскаржуваному наказі, містять три підстави для звільнення особи зі служби через скорочення штатів, а саме: при відмові працівника міліції від проходження служби в поліції; не прийнятті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення; при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Відповідно ч.6 ст. 43 Конституції України, якій кореспондує стаття 5-1 КЗпП України, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповдіно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Як слідує з матеріалів справи, позивач не відмовлявся від проходження служби в поліції.

У ході розгляду справи відповідачем не надано доказів, які б підтверджували те, що позивач відмовився від проходження служби в поліції та що йому пропонувалися будь-які посади в новостворених органах поліції, а також те, що позивач не може бути прийнятий на службу до поліції, зокрема через невідповідність вимогам, що ставляться до поліцейського.

Суд звертає увагу, що в Законі №580-VIII, Постанові від 16.09.2015 № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» чи інших нормативно-правових актах не зазначено про відмову держави від виконання завдань та функцій, які були покладені на органи міліції, а відтак, у даному випадку фактично мала місце реорганізація зазначеного правоохоронного органу, оскільки відповідна функція держави ліквідована не була.

Аналогічність завдань міліції та поліції встановлена статтею 3 Закону України «Про міліцію» та статтею 2 Закону №580-VIII, відповідно, ліквідація обласних управлінь Міністерства внутрішніх справ України з одночасним створенням аналогічних територіальних органів Національної поліції, використання органами Національної поліції в своїй діяльності нормативно-правових актів (наказів) Міністерства внутрішніх справ України свідчить про фактичну ліквідацію державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, та як наслідок, не виключає, а включає зобов`язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 24.07.2019 у справі №815/6557/16.

Звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку, свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

За приписами частини першої статті 235 КЗпП України та пункту 24 Положення №114 у разі незаконного звільнення працівник повинен бути поновлений на попередній посаді.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Київській області від 09.11.2020 № 11 «По особовому складу» в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектора карного розшуку Фастівського міського відділу (з обслуговування міста Фастова та Фастівського району), з 09.11.2020, підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про поновлення позивача на посаді оперуповноваженого сектора карного розшуку Фастівського міського відділу (з обслуговування міста Фастова та Фастівського району), суд вважає їх обґрунтованими з огляду на те, що судом встановлено протиправність звільнення останнього з займаної посади.

Визначаючись щодо дати, з якої позивача має бути поновлено на посаді, суд зазначає наступне.

В абзаці третьому пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України" від 06.03.2008 №2 роз`яснено, що в адміністративних справах щодо визнання незаконним рішення про звільнення з посади позовними вимогами є скасування правових актів індивідуальної дії та поновлення на посаді.

Крім цього, відповідно до абзацу десятого підпункту 10.2 пункту 10 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 №7 "Про судове рішення в адміністративній справі", задовольняючи позовні вимоги про поновлення на публічній службі, суд повинен визнати протиправним рішення суб`єкта владних повноважень повністю або частково та скасувати акт індивідуальної дії повністю або ту його частину, яка стосується позивача, з моменту прийняття акта та обов`язково вказати дату, з якої особу поновлено на посаді.

Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 77 ЗУ "Про Національну поліцію" днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення; день звільнення вважається останнім днем служби. Відтак, позивач підлягає поновленню на посаді з 10.11.2020.

Відповідно до ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду, зокрема, про поновлення на посаді у відносинах публічної служби (пункт 3).

Відтак, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді підлягає негайному виконанню.

При вирішенні даної справи суд враховує, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

На переконання суду питання, які можуть вплинути на результат розгляду даної справи, судом було розглянуто та надано їм оцінку у повній мірі.

Статтею 9 КАС України закріплено принцип законності, який вимагає, щоб органи державної влади та їх посадові особи діяли тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідач як суб`єкт владних повноважень належних і достатніх доказів, які б повністю спростували доводи позивача, не надав.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 242-246, 250, 255, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Київській області від 09.11.2020 № 11 «По особовому складу» в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектора карного розшуку Фастівського міського відділу (з обслуговування міста Фастова та Фастівського району), з 09.11.2020.

Поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектора карного розшуку Фастівського міського відділу (з обслуговування міста Фастова та Фастівського району) з 10.11.2020.

Допустити до негайного виконання рішення Київського окружного адміністративного суду в частині поновлення гр. ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектора карного розшуку Фастівського міського відділу (з обслуговування міста Фастова та Фастівського району) з 10.11.2020.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лапій С.М.