Справа № 120/1603/20-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 120/1603/20-а

07 червня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Граб Л.С. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід членів колегії суддів - у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у провадженні Сьомого апеляційного адміністративного суду перебуває зазначена справа.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2021 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Іваненко Т.В., судді - Граб Л.С., Сторчак В.Ю.

04 червня 2021 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід складу колегії суддів.

Обґрунтовуючи заяву зазначає, що апелянтом порушено порядок подання апеляційної скарги, передбачений пп.15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, згідно з яким апеляційна скарга подається до суду першої інстанції. Відтак, ОСОБА_1 вважає, що суд мав повернути таку скаргу без розгляду.

Також заявник вказує, що суддею-доповідачем ухвалою суду від 26.04.2021 безпідставно продовжено апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги, встановлений ухвалою про залишення апеляційної скарги без руху від 13.04.2021.

Крім того, ОСОБА_1 вважає, що колегією суддів безпідставно поновлено апелянту строк на апеляційне оскарження, оскільки останній має офіційну електронну адресу, а тому датою отримання копії рішення суду слід вважати дату отримання його електронної копії.

ОСОБА_1 вважає, що апеляційний суд безпідставно прийняв апеляційну скаргу до розгляду та поновив відповідачеві строк на апеляційне оскарження, та вказані обставини викликають сумнів в об`єктивності суддів.

Перевіривши матеріали справи в частині порушених питань та доводи заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частинами першою та другою статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.

Заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів подана на підставі пункту 4 частини першої статті 36 КАС України (наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді), в зв`язку з чим суд звертає увагу на те, що для відведення суддів з цієї підстави необхідно обґрунтувати наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості або об`єктивності.

Проаналізувавши всі доводи та аргументи, що містяться в заяві про відвід, суд дійшов висновку, що вона не містить обставин, визначених статтями 36, 37 КАС України, за наявності яких судді підлягають відводу, з таких підстав.

Стосовно доводів заявника про те, що апеляційна скарга відповідача мала б бути повернута апелянту без розгляду на підставі пп.15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права та застосовує засади судочинства, серед яких забезпечення права на апеляційний перегляд справи, розумні строки розгляду справи судом.

Також згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до частини першої статті 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 297 КАС України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини першої розділу XIII «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15.01.2020 року зазначила, що згідно з частиною першою статті 186 КАС України у редакції до 15 грудня 2017 року апеляційні скарги подавалися до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Відтак за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, суди першої інстанції надсилали матеріали справи, тому положення підпункту 15.5 пункту 15 «Перехідні положення» КАС України фактично пролонгують дію порядку подання апеляційної скарги, передбаченого положеннями цього Кодексу в попередній редакції.

Отже, у розділі «Перехідні положення» КАС України врегульовано питання подання учасниками справи апеляційних і касаційних скарг до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, а саме, як безпосередньо до апеляційного суду, так і через відповідний суд першої інстанції.

Верховний Суд зауважує, що станом на час звернення з апеляційною скаргою Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не функціонувала і не функціонує на цей час.

Відсутність на цей час Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи жодним чином не створює перешкоди учасникам провадження та апеляційному суду в поданні та прийнятті апеляційних скарг у паперовій формі безпосередньо до апеляційних судів.

Відповідно до статті 17 Закону України 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (пункт 45 рішення від 06 грудня 2007 року у справі «Воловік проти України», заява № 15123/03).

Процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються і передбачають усталений порядок їх застосування. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (пункт 47 рішення ЄСПЛ від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія 97» проти України», заява №19164/04).

Отже, особа, яка подає скаргу, вправі очікувати застосування норм процесуального законодавства (статті 297 КАС України, пунктами 15 та 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України), які надають їй право як безпосередньо подавати апеляційну скаргу до апеляційного суду, так і подавати її через місцевий суд.

Застосування принципу пропорційності при здійсненні судочинства вимагає такого тлумачення пп.15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, яке б гарантувало особі право на безпосереднє звернення з апеляційною скаргою до апеляційного суду, як визначено у статті 297 КАС України, оскільки держава не вправі обмежувати права особи без певної мети для захисту якогось суспільного інтересу.

Відповідно до матеріалів справи ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року апеляційну скаргу Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області залишено без руху у зв`язку із відсутністю доказів сплати судового збору. При цьому, запропоновано в десятиденний строк з моменту отримання ухвали усунути недоліки апеляційної скарги.

20 квітня 2021 року на виконання вимог ухвали апелянтом подано до суду квитанцію №5_12 від 19.04.2021 про сплату судового збору.

Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Однак, під час перевірки в автоматизованій системі діловодства суду зарахування судового збору за подання даної апеляційної скарги до спеціального фонду Державного бюджету України відповідно до квитанції №5_12 від 19.04.2021 не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Тож, враховуючи, що апелянт у строк, встановлений ухвалою суду від 13.04.2021, вчиняв дії, спрямовані на усунення недоліків апеляційної скарги, однак, з технічних причин було неможливо встановити зарахування коштів судового збору до спеціального фонду Державного бюджету, з метою забезпечення гарантованого права на доступ до правосуддя, суд ухвалою від 26.04.2021 продовжив апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги на 5 днів з моменту отримання ухвали.

Згідно довідки від 28.04.2021, складеної секретарем судового засідання Черняк А.В., копію ухвали було надіслано на електронну адресу відповідача 28.04.2021. Докази отримання апелянтом ухвали суду від 26.04.2021 відсутні, оскільки підтвердження про отримання електронного листа від відповідача не надійшло.

При цьому, згідно квитанції №9_12 від 06.05.2021 Стрижавською селищною радою сплачено судовий збір в розмірі 1261,20 грн, який відповідно до даних автоматизованої системи діловодства суду зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України.

Тож, враховуючи наведені вище обставини, апелянтом у встановлений судом строк усунуто недоліки апеляційної скарги, а тому відсутні перешкоди для постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Варто зауважити, що відповідно до наказу №139-в/к від 22.04.2021 суддя Іваненко Т.В. в період з 05.05.2021 по 20.05.2021 перебувала у відпустці, у зв`язку з чим ухвалу про відкриття провадження було винесено 24.05.2021.

З приводу доводів ОСОБА_1 про безпідставне поновлення відповідачу строку на апеляційне оскарження, суд зазначає наступне.

У силу положень до ч.1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З матеріалів справи судом встановлено, що оскаржуване рішення Вінницького окружного адміністративного суду прийнято 05 листопада 2020 року в порядку письмового провадження.

Відповідно до довідки від 24.11.2020, складеної секретарем судового засідання Волинець В.М. (а.с.42), копію рішення направлено на електронні адреси сторонам.

25.11.2020 секретарем судового засідання оформлено довідку про те, що станом на 25.11.2020 від сторін не надійшло підтвердження про отримання копії рішення суду від 05.11.2020.

При цьому, матеріалами справи підтверджується отримання копії оскаржуваного рішення представником відповідача 22 лютого 2021 року. Апеляційну скаргу надіслано до суду 22 березня 2021 року.

Посилання заявника на п.2 ч. 6 ст. 251 КАС України, відповідно до якого днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, суд вважає безпідставним, оскільки такого повідомлення від відповідача до суду не надходило.

З урахуванням викладеного, з метою забезпечення доступу до правосуддя, колегія суддів дійшла висновку, що строк апеляційного оскарження було пропущено з поважних причин.

У відповідності до положень п.4 ч.1 ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Положеннями частини 3 статті 39 КАС України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 09.11.2006 року у справі "Білуха проти України" зазначив, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст. 6 конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою. З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання. Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Апеляційний суд зауважує, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Прийняття суддею (судом) процесуальних дій, передбачених КАС України, під час апеляційного розгляду, є здійснення судом правосуддя і не є обставиною, що свідчить про упередженість суддів.

Згідно зі ст.ст. 126, 129 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

За змістом ч.2 ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи.

Разом з тим, наведені заявником доводи не можуть вважатися обставинами, які викликають сумнів у безсторонності колегії суддів, та бути підставою для відводу, оскільки зводяться до незгоди заявника з процесуальними діями суду апеляційної інстанції.

Однак, апеляційний суд зауважує, що за правилами ч. 4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними діями, рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Будь-які докази, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість колегії суддів у результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості при розгляді даної справи, у матеріалах справи та доводах заяви про відвід відсутні.

Так як підстави для відводу суддів є необґрунтованими та не доведеними, заява ОСОБА_1 про відвід головуючого судді - Іваненко Т.В,, та суддів - Граб Л.С., Сторчака В.Ю. не підлягає задоволенню.

Частиною третьою статті 40 КАС України зазначено, що питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу.

Згідно з приписами частини четвертої ст. 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи необґрунтованість заявленого відводу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі до вирішення питання про відвід суддею, що визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 КАС України.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 325 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя - Іваненко Т.В., судді : Граб Л.С., Сторчак В.Ю. від розгляду справи №120/1603/20-а.

Зупинити провадження у справі №120/1603/20-а.

Справу №120/1603/20-а передати для вирішення питання про відвід суддів, що визначається у порядку, встановленому статтею 31 КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Граб Л.С. Сторчак В. Ю.