Справа № 280/3724/21
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

07 червня 2021 року Справа № 280/3724/21 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Кисіль Р.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Кацюби Максима Володимировича ( АДРЕСА_2 ), до Запорізької обласної прокуратури (вул. Матросова, 29-а, м. Запоріжжя, 69005) про визнання протиправною бездіяльності та стягнення недоплаченої частини заробітної плати, стягнення матеріальної шкоди внаслідок прийняття неконституційного акту,

ВСТАНОВИВ:

11.05.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач), в особі представника адвоката Кацюби Максима Володимировича, до Держави в особі Державної казначейської служби та Запорізької обласної прокуратури, в якій позивач просить суд:

стягнути з Держави Україна за рахунок бюджетних коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання з відповідного казначейського рахунку на користь позивача матеріальну шкоду у вигляді недоплаченої заробітної плати, внаслідок прийняття та дії неконституційного акту, за період з 01.07.2015 по 26.03.2020 у розмірі 1154590,87 грн.

визнати протиправною бездіяльність Запорізької обласної прокуратури щодо нездійснення нарахування та виплати на користь позивача заробітної плати за період з 27.03.2020 по 29.12.2020 з урахуванням розміру посадового окладу, визначеного ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», та стягнути з Запорізької обласної прокуратури на користь позивача недоотриману частину заробітної плати, визначеної за ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», за період з 27.03.2020 по 29.12.2020 у сумі 316666,76 грн.

Крім того, просить: здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; стягнути з Запорізької обласної прокуратури на користь позивача витрати на правову допомогу та інші судові витрати; в порядку підготовки справи до судового розгляду витребувати у Запорізької обласної прокуратури інформацію щодо:

розміру посадового окладу, який був встановлений для позивача за час її перебування на посадах в органах прокуратури за період з 01.07.2015 по 29.12.2020 за кожний місяць окремо;

встановлення позивачу надбавки за вислугу років (у відсотковому значенні) для нарахування заробітної плати за весь період її перебування на посадах в органах прокуратури по день звільнення 29.12.2020, із доданням копій відповідних наказів про встановлення такої надбавки.

Ухвалою від 17.05.2021 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову.

Відповідно до ухвали від 17.05.2021 позивачу необхідно було у встановлений судом строк для усунення недоліків позовної заяви надати до суду:

у кількості примірників, відповідно до кількості учасників справи, позовну заяву, оформлену із додержанням вимог ст.ст. 160, 161 КАС України, в якій, крім іншого, зазначити повне найменування Державної казначейської служби;

заяву про поновлення строку звернення до суду із вимогою про стягнення матеріальної шкоди та докази на підтвердження поважності причин пропуску такого строку;

документ про сплату судового збору у сумі 11350 грн. за подання позову із вимогами про стягнення матеріальної шкоди.

31.05.2021 від представника позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків позову, до якої додана уточнена позовна заява.

В уточненій позовній заяві представник позивача визначив в якості відповідача - Запорізьку обласну прокуратуру (далі відповідач), позовні вимоги викладені у такій редакції:

Стягнути з Держави України в особі відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у вигляді неотриманої частини заробітної плати, а саме посадового окладу, надбавки за вислугу років та премії, визначених за ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», завданої положеннями пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, що визнані неконституційними, за період з 01 липня 2015 року по 26 березня 2020 року у розмірі 1154590,87 грн.

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення нарахування та виплати на користь позивача заробітної плати за період з 27.03.2020 по 29.12.2020 з урахуванням розміру посадового окладу, визначеного ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», та стягнути з відповідача на користь позивача недоотриману частину заробітної плати, визначеної за ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», за період з 27.03.2020 по 29.12.2020 у сумі 316666,76 грн.

Крім того, просить: здійснити розгляд справи за правилами загального позовного провадження; стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу та інші судові витрати; в порядку підготовки справи до судового розгляду витребувати від відповідача інформацію щодо:

розміру посадового окладу, який був встановлений для позивача за час її перебування на посадах в органах прокуратури за період з 01.07.2015 по 29.12.2020 за кожний місяць окремо;

встановлення позивачу надбавки за вислугу років (у відсотковому значенні) для нарахування заробітної плати за весь період її перебування на посадах в органах прокуратури по день звільнення 29.12.2020, із доданням копій відповідних наказів про встановлення такої надбавки.

Розглянувши заяву представника позивача на усунення недоліків позову, суддя зазначає наступне:

Щодо сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення матеріальної шкоди.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Оскільки позивачем заявлена вимога про стягнення матеріальної шкоди, а не заробітної плати, то посилання на норму п. 1 ч. 1 ст. 5 зазначеного закону є безпідставним.

Разом з тим, за приписами п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Отже, в силу вимог п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» позивачу не належить сплачувати судовий збір в частині вимог щодо стягнення матеріальної шкоди, а не п. 1 ч. 1 ст. 5 цього закону.

Щодо строку звернення до суду із вимогою про стягнення матеріальної шкоди.

В обґрунтування відсутності події пропуску строку звернення до суду із такою позовною вимогою представник позивача посилається на рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 №8-рп/2013 у справі №1-13/2013, постанови Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №812/792/17 та від 12.09.2019 у справі №812/1255/17.

З цього приводу суд зазначає, що рішення Конституційного Суду України та судові рішення Верховного Суду, на які посилається представник позивача не стосувались питань строку звернення до суду із вимогою про стягнення матеріальної шкоди, а стосувались питань строку звернення до суду із позовом про стягнення заробітної плати (грошової винагороди).

Тому посилання на зазначені рішення є очевидно необґрунтованим.

За приписами ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Першою позовною вимогою позивач просить стягнути з Держави Україна матеріальну шкоду у вигляді недоотриманої заробітної плати за період з 01.07.2015 по 26.03.2020.

При цьому закінчення цього строку позивач визначає датою ухвалення Конституційним Судом України рішення у справі № 1-223/208 (2840/18) від 26.03.2020.

Отже, з 27.03.2020 слід обраховувати шестимісячний строк, визначений ч. 2 ст. 122 КАС України. Цей строк закінчився 28.09.2020.

При цьому суддя зазначає, що позивачем обраний спосіб захисту свого права шляхом заявлення вимоги про стягнення матеріальної шкоди (а не заборгованості із заробітної плати) за період з 01.07.2015 по 26.03.2020, а відтак до цих правовідносин не може бути застосована норма ч. 2 ст. 233 КЗпП України, яка регламентує строк звернутися до суду з позовом про стягнення належної працівникові заробітної плати, а не строк звернення до суду із вимогою про стягнення матеріальної шкоди.

Отже, в частині вимог про стягнення матеріальної шкоди позивачем пропущений строк звернення до суду із цим позовом, при цьому заява про поновлення такого строку та докази на підтвердження поважності таких причин позивачем суду не надано.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З наведених підстав суддя визнає неповажними причини пропуску позивачем строку звернення до суду із цим позовом в частині вимог позивача про стягнення матеріальної шкоди.

Враховуючи, висновки щодо відсутності поважних причин для поновлення строку звернення до суду щодо частини вимог позивача про стягнення матеріальної шкоди, а також наведені норми Кодексу адміністративного судочинства України, суддя вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачу в зазначеній частині.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 123, 169, 241, 248, 256 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Кацюби Максима Володимировича ( АДРЕСА_2 ), до Запорізької обласної прокуратури (вул. Матросова, 29-а, м. Запоріжжя, 69005) про визнання протиправною бездіяльності та стягнення недоплаченої частини заробітної плати, стягнення матеріальної шкоди внаслідок прийняття неконституційного акту, в частині вимог про стягнення матеріальної шкоди внаслідок прийняття неконституційного акту - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу та її представнику.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви, згідно ч.8 ст.169 КАС України, не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її постановлення.

Суддя Р.В. Кисіль