Справа № 480/514/21
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2021 року Справа № 480/514/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Діски А.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Івах Я.А.,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Дмитрієвої М. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/514/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробниче підприємство "Стандарт" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробниче підприємство "Стандарт" (далі - позивач, ТОВ "ПВП "Стандарт") звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС України та просить визнати протиправними та скасувати:

податкове повідомлення-рішення від 28.09.2020 № про збільшення податкового зобов`язання з податку на прибуток 96 012 грн. та фінансової санкції 24 003 грн.

податкове повідомлення-рішення від 28.09.2020 № про збільшення податкового зобов`язання з податку на додану вартість 3 570 418 грн. та фінансової санкції - 892 604 грн.

податкове повідомлення-рішення від 28.09.2020 № 000740703 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість 60 864 грн. та фінансової санкції 15 216 грн.

податкове повідомлення-рішення від 28.09.2020 № 000750703 про зменшення суми податкового зобов`язання у розмірі 8 145 407,00 грн. та зменшення суми податкового кредиту у розмірі 8 145 407,00 грн.

податкове повідомлення-рішення від 28.09.2020 № 000760703 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість 1 754 385 грн.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті поза межами строку встановленого п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України, а також невідповідністю висновків акту податкової перевірки. Зазначає, що проведеною перевіркою, відповідач дослідив показник, відображений у рядку 10.1 Декларації "Придбання з ПДВ на митній території України товарів/послуг та основних фондів з метою їх використання виключно у межах господарської діяльності платника податку для здійснення операцій, які підлягають оподаткуванню за ставкою 20% та нульовою ставкою" (далі - Декларація ПДВ) з 01.01.2014 по 30.11.2015, встановлено завищення задекларованого показника рядку 10.1 Декларації ПДВ на загальну суму 13530964 грн, за рахунок того, що підприємством віднесено до податкового кредиту податок на додану вартість з вартості придбання товарів у ФГ "ДНІПРО-97" соняшника, насіння соняшника у зв`язку з встановленням, нібито, нереальності проведення господарських операцій по ланцюгу постачання.

Нереальність господарських операцій зі сторони податкового органу мотивована порушенням заповнення товарно-транспортних накладних, анулюванням свідоцтва платника спеціального режиму оподаткування, довідкою Держземагенства у Компаніївскому р-н, Кіровоградської обл. про реєстрацію припинення дії договору суборенди земельної ділянки, власним висновком про відсутність підтверджуючих документів наявності земельних ділянок, повідомленням ОУ Кіровоградської ОДПІ про супровід кримінального провадження від 23.10.2014 № 0000174, протоколом допиту спеціалістів державного земельного кадастру відділу держгеокадастру у Компанїївському р-н - ОСОБА_6, ОСОБА_7, протоколом допиту ФОП ОСОБА_1 , який надав транспортні послуги. Обґрунтування висновку, щодо нереальності здійснення господарських операцій з ФГ "ДНІПРО-97" позивач вважає такими, що не заслуговують на увагу. Так, податковому органу під час здійснення перевірки було надано первинні документи бухгалтерського та податкового обліку по господарським операціям з ФГ "ДНІПРО-97", а саме: договори, видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, банківські виписки, судові рішення, оборотно-сальдові відомості, виписки з бухгалтерських рахунків, які підтверджують укладання договорів поставки за умовами, яких ФГ "ДНІПРО-97" зобов`язувалось поставляти товар - соняшник, факт передачі і отримання товару від постачальника до покупця, транспортування товару, розрахунки за товар.

В акті не відображено, хоча і було надано, постанови Сумського окружного адміністративного суду, з яких вбачається протиправність дій податкового органу до ФГ "ДНІПРО-97", що виявились у неодноразовій відмові приймати податкову звітність, скасуванню рішення про виключення ФГ "ДНІПРО-97" з реєстру суб`єктів спеціального режиму оподаткування від 14.05.2015 та те, що на час проведення перевірки оскаржувалось рішення податкового органу про виключення ФГ "ДНІПРО-97" з реєстру суб`єктів спеціального режиму оподаткування від 14.09.2015 № 5/26-55-15-01.

Крім того, позивач звертає увагу, що акт перевірки від 12.02.2016 № 214/1402/38867768/17 був об`єктом дослідження судово-економічної експертизи у кримінальному провадженні №0004455, згідно якого документально та нормативно не підтверджено його висновки.

Ухвалою суду від 01.02.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

16.02.2021 від відповідача надійшов відзив, в якому проти позову заперечує та зазначає, що перевірка ТОВ "ПВП "Стандарт" проведена на підставі п.78.1.11 ст.78 ПК України на підставі ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м.Суми від 17.12.2015, винесеної по кримінальному провадженню за ч.1 ст.205, ч.3 ст.212 КК України. На момент завершення документальної перевірки та винесення в терміни, передбачені ПК України, податкових повідомлень-рішень в управлінні податкового аудиту інформація та документи щодо закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами, та визнання або невизнання посадових осіб платника податків винних в порушенні вимог податкового законодавства були відсутні. Сумською обласною прокуратурою повідомлено про наявність фактів винесених ухвал Зарічним районним судом м. Суми ухвал по справі №592/9434/17 щодо звільнення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності згідно ч.1 ч.4 ст.358, ч.1 ст.366, ч.2 ст.212 Кримінального кодексу України. Головним управлінням податкового аудиту зроблено запит до Зарічного районного суду м.Суми від 21.08.2020 №623/3/18-28-05-08-11 для надання відповідних ухвал суду. Ухвали Зарічного районного суду м.Суми надійшли до ГУ ДПС у Сумській області супровідним листом від 04.09.2020 №592/9434/17 (вх. ГУ від 09.09.2020 №4672/3).

Відповідач зазначає, що перевірку TOB "ПВП "Стандарт" було проведено згідно із пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.11 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 ПК України на виконання ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.12.2015, винесеної по кримінальному провадженню № 0004455 від 20.08.2014 р. за ч.1, ст 205 ч.3 ст.212 КК України та згідно наказу ДПІ у м. Сумах №7 від 11.01.2016 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ПВП "Стандарт" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 30.11.2015.

За результатами проведеної перевірки ТОВ "ПВП "Стандарт" складено акт від 12.02.2016 року №241/1402/38867768/17. Встановлено порушення вимог пп. 14.1.27. п. 14.1. ст. 14, п. 44.1 ст. 44, пп. 138.1.1 п. 138.1,п. 138.1, пп. 138.8.1 п. 138.8, п. ст. 138, пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.198.1, п. 198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198, . п.200.1, п.200.2, ст. 200 Податкового кодексу України.

В ході проведення перевірки було встановлено, що позивач здійснював господарські операції з придбання та реалізації товарно-матеріальних цінностей не встановленого походження, з метою ухилення від сплати ПДВ та надання податкової вигоди контрагентам - покупцям.

За період з 01.01.2014 по 30.11.2015 року ТОВ "ПВП "Стандарт" здійснював придбання насіння соняшника невстановленого походження у ризикового контрагента - постачальника ФГ "Дніпро - 97" на загальну суму ПДВ - 13530960,00 грн. В ході перевірки посадовою особою ТОВ "ПВП "Стандарт" по взаємовідносинам з ФГ "Дніпро-97" надані копії первинних документів завірені печаткою та підписом посадової особи директором ТОВ "ПВП "Стандарт" ОСОБА_2, жодних оригіналів відповідних документів по взаємовідносинам з ФГ "Дніпро-97" до матеріалів перевірки не надавалось.

Відповідно до наданих до перевірки товарно-транспортних накладних відсутні обов`язкові реквізити, згідно аналізу інформаційних баз даних встановлено, що ФГ "Дніпро-97" перебуває на обліку в ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС У м.Києві, основний вид діяльності - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, керівник та головний бухгалтер в одній особі - ОСОБА_3 , за податковою адресою не знаходиться, свідоцтво спеціального режиму оподаткування анульовано 14.09.2015, у суб`єкта господарювання ФГ "Дніпро-97" відсутні підтверджуючі документи наявності земельних ділянок (власних або орендованих), у зв`язку з чим неможливо підтвердити статус даного підприємства як сільськогосподарського виробника. Крім того, ГУ Міндоходів у Кіровоградській області повідомлено, що ОУ Кіровоградської ОДПІ здійснює оперативний супровід кримінального провадження внесеному до ЄРДР за № 0000174 від 23.10.2014, щодо службових осіб СФГ ОСОБА_4 (ФГ "Дніпро-97"), згідно поданого податкового розрахунку фіксованого сільськогосподарського податку за 2014 рік, ФГ "Дніпро - 97" використовувало 9,09 га земельних ділянок с/г призначення, співставивши кількість земельних ділянок та обсяги реалізації ФГ "Дніпро-97" встановлено, що фактично підприємство не могло виростити протягом 2014 - 2015 року таку кількість с/г продукції на використовуваних землях, відповідно не могло виростити с/г продукцію, яку в подальшому реалізували на ТОВ "ПВП "Стандарт". В той же час підприємство звітує протягом 2014-2015 років про відсутність операцій з придбання с/г продукції у інших сільгоспвиробників, що свідчить про безтоварність проведених операцій з реалізації сільськогосподарської продукції ТОВ "ПВП "Стандарт". Документів на підтвердження виробника придбаного соняшника у постачальника ТОВ "Дніпро -97" під час перевірки не надано.

Згідно наданих для перевірки документів, встановлено, що ТОВ "ПВП "Стандарт" здійснювало продаж товарів-насіння соняшника, отриманих від постачальника ФГ "ДНІПРО-97" за період 01.01.2014 по 30.11.2015, які у подальшому було реалізовано наступним підприємствам-покупцям на підставі договорів, а саме: ПАТ "МИРОНІВСЬКИЙ ЗАВОД ПО ВИГОТОВЛЕННЮ КРУП І КОМБІКОРМІВ", ТОВ "КЕРНЕЛ-ТРЕЙД", ТОВ "Імпульс", ПАТ "СУМСЬКИЙ ЗАВОД ПРОДОВОЛЬЧИХ ТОВАРІВ", ПП "ГЛЕНКОР ГРЕЙН УКРАЇНА".

При здійснені перевірки господарських відносин з питань дотримання податкового законодавства України з податку на додану вартість по ланцюгам постачання ТОВ "ПВП "Стандарт" та контрагентів-покупців щодо дослідження їх реальності здійснення та повноти відображення в обліку, встановлено відсутність підтвердження реальності здійснення даних операцій. Зважаючи на викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог (т. 2 а.с. 133-155).

Ухвалою суду від 17.02.2021 замінено у справі відповідача - Головне управління ДПС у Сумській області () правонаступником - Головне управління ДПС у Сумській області як територіальний орган утворений на правах відокремленого підрозділу ().

14.04.2021 судом було закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи у судовому засіданні 14.04.2021.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив скасувати спірні податкові повідомлення-рішення. Зазначив, що при складанні позовної заяви було допущено описку в номерах податкових повідомлень-рішень та просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № , № та № .

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала з підстав, зазначених у відзиві.

Заслухавши представників сторін, свідка, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що посадовими особами податкового органу було проведено документальну позапланову виїзну перевірку TOB "ПВП "Стандарт" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 30.11.2015, за наслідками якої було складено акт № 214/1402/38867768 від 12.02.2016 (т. 1 а.с.6-46).

Вказану перевірку було проведено згідно з п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.11 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового Кодексу України на виконання ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми Труханова Л.М. від 17.12.2015, винесеної по кримінальному провадженню № 0004455 від 20.08.2014 за ч.1, ст. 205, ч.3 ст.212 КК України та згідно наказу ДПІ у м. Сумах №7 від 11.01.2016 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробниче підприємство "СТАНДАРТ".

За результатами перевірки встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 30.11.2015 року:

п.п. 14.1.27. п. 14.1. ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п.п. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.1, п.п. 138.8.1 п. 138.8 ст. 138 Податкового кодексу України, донараховано податку на прибуток в сумі 96012грн., у т.ч. за 2014 рік на суму 96012 грн.

п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.198.1, п. 198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.200.1, п.200.2, ст. 200 Податкового Кодексу України, встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 3570418 грн, в т.ч. по періодам:

за грудень 2014 р. на суму 38803 грн

за січень 2015 на суму 75021 грн

за лютий 2015 на суму 108953 грн

за березень 2015 на суму 377282 грн

за квітень 2015 на суму 382541 грн

за травень 2015 на суму 111937 грн

за липень 2015 на суму 15704 грн

за серпнь 2015 на суму 1033261 грн

за вересень 2015 на суму 618085 грн

за жовтень 2015 на суму 808831 грн

встановлено завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту на загальну суму 1754385 грн, в т. ч. за листопад 2015 року на суму 1754385 грн.;

встановлено завищення суми, що зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість 60864 грн.

На підставі акту перевірки ГУ ДПС у Сумській області було прийнято податкові повідомлення-рішення від 28.09.2020:

№ про збільшення податкового зобов`язання з податку на прибуток на суму 96012 грн. та фінансової санкції на суму 24003 грн;

№ про збільшення податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 3570418 грн та фінансової санкції на суму 892604 грн;

№ яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 60864 грн. та застосовано фінансової санкції в розмірі 15216 грн;

№ яким зменшено суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 8145407,00 грн та зменшено суму податкового кредиту у розмірі 8145407,00 грн;

№ , яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість 1754385 грн.

Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п.14.1.27 п. 14.1 ст.14 ПК України (станом на час виникнення спірних правовідносин) витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно вимог п.п. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК України витрати операційної діяльності включають, крім іншого, собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

З огляду на вимоги п.п. 138.8.1 п. 138 ст. 138 ПК України до складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу виготовленого товару, виконаної роботи, наданої послуги, придбаних напівфабрикатів та комплектувальних виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат. Прямі матеріальні витрати зменшуються на вартість зворотних відходів, отриманих у процесі виробництва, які оцінюються у порядку, визначеному в положеннях (стандартах) бухгалтерського обліку

Відповідно до п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.п. «а» п.198.1, п.198.2., п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.6. ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

З огляду на викладені норми Податкового кодексу України можна дійти висновку про існування декількох підстав для формування податкового кредиту з ПДВ, а саме: наявність у платника податку - покупця належно оформленої податкової накладної, використання придбаного товару (послуги) у власній господарській діяльності, а також фактичне виконання господарської операції за наслідками якої виникає право на податковий кредит з ПДВ.

Відповідно до абз. 1-3 п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Як зазначено вище, абз. 1 п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

У свою чергу, відповідно до п.п. 200.1-200.4 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

За змістом наведених норм необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум ПДВ до податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності та документальне підтвердження факту понесення витрат на їх придбання.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не можуть бути підставою для податкового обліку. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів.

Підставою для нарахування грошових зобов`язань ТОВ "ПВП "Стандарт" слугували висновки податкового органу, зазначені в акті перевірки, про неправомірність віднесення до складу витрат вартості придбаних товарів за грудень 2014 року на суму 533400 грн та про встановлення завищення позивачем податкового кредиту на суму 13530964 грн у зв`язку з придбанням товарів - соняшника, насіння соняшника у ФГ "Дніпро-97".

Суд не погоджується з вказаними висновками податкового органу, ураховуючи наступне.

Судом встановлено, що між ТОВ "ПВП "Стандарт" (Покупець) і ФГ "Дніпро-97" (Постачальник) було укладено договори поставки №091214/1 від 09.12.2014 та № 270115/1 від 27.01.2015, за яким Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність позивача, а Покупець зобов`язувався прийняти та здійснити оплату продукції - соняшник (т. 1 а.с.69-70).

На виконання умов договору було здійснено поставки вказаного товару на підставі видаткових накладних (т. 1 а.с. 71-196).

Як вбачається з акту перевірки та не заперечується відповідачем, на придбання товару ФГ "Дніпро-97" на адресу ТОВ "ПВП "Стандарт" було складено та зареєстровано податкові накладні, взаєморозрахунки між підприємствами за відвантажений товар проведені в безготівковій формі на підставі платіжних доручень, а транспортування товару насіння соняшника від ФГ "Дніпро-97" до ТОВ "ПВП "Стандарт" здійснювалось на підставі 145 товарно-транспортних накладних (т. 1 а.с. 20-28).

Суму податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними у сумі 13530964 грн. ТОВ "ПВП "Стандарт" включено до податкового кредиту до податкових декларацій з податку на додану вартість з грудня 2014 року по листопад 2015 року (т. 2 а.с. 56-108).

Суд зазначає, що позивачем на вимогу суду на підтвердження реальності здійснення операцій щодо придбання соняшника у ФГ "Дніпро-97" та подальшої його реалізації іншим покупцям було надано додаткові пояснення, в яких представник позивача вказав, що на підставі наказу від 21.01.2019 №1 у зв`язку із закінченням строків зберігання було знищено 36 томів справ шляхом термічної обробки серед яких знаходились первинні бухгалтерські документи по господарським відносинам з ФГ "Дніпро-97". Документи по господарським відносинам з ТОВ "Кернел-Трейд", ПАТ "МЗВКК", ПАТ "Сумський завод продовольчих товарів", ПП "Гленкор Грейн Україна" були знищені 05.12.2016 у зв`язку з неможливістю їх зберігання, пов`язаною із залиттям їх олією. На підтвердження чого позивачем було надано копії акту №3 від 05.12.2016 про знищення зіпсованих документів, що не підлягають зберіганню та акту № 1 від 21.01.2019 про знищення документів і справ, що не підлягають зберіганню (т. 3 а.с. 126-129).

Водночас, позивачем було надано суду копії договорів з ФГ "Дніпро-97", видаткових накладних щодо поставки товару від ФГ "Дніпро-97", виписки по рахункам на підтвердження здійснення оплати на користь ФГ "Дніпро-97" та докази наявності власних складських приміщень (т. 1 а.с. 197-250, т. 2 а.с. 1).

Суд зауважує, що представником відповідача не заперечувалась та обставина, що усі первинні документи, як-то договори, видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення та товарно-транспортні накладні на перевезення товару від ФГ "Дніпро-97" до ТОВ "ПВП "Стандарт" були надані позивачем на перевірку. При цьому представник відповідача наголошувала на тому, що податковим органом було зроблено висновок про нереальність здійснення господарських операцій з ФГ "Дніпро- 97", оскільки в ході перевірки не можливо було з`ясувати походження товару та встановити, хто насправді являється виробником даного товару.

З огляду на викладене, а також на відсутність заперечень з боку податкового органу щодо наявності первинних документів на час проведення перевірки, суд надає оцінку обставинам справи на підставі наявних матеріалів справи, а також враховуючи викладені в акті перевірки висновки.

Встановлюючи нереальність господарських операцій щодо придбання позивачем соняшника у ФГ "Дніпро-97", як зазначено у акті, так і підтверджено представником відповідача та поясненнями свідка - начальника відділу позапланових перевірок ризикових платників податків управління податкового аудиту ГУ ДПС у Сумській області ОСОБА_5 , відповідач керувався тим, що ФГ "Дніпро-97", відповідно до отриманої інформації від ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, за податковою адресою не знаходиться, у цього суб`єкта господарювання відсутні підтверджуючі документи наявності земельних ділянок, у зв`язку з чим неможливо підтвердити статус даного підприємства як сільськогосподарського виробника, ОУ Кіровоградської ОДПІ здійснює оперативний супровід кримінального провадження, внесеного до ЄДРСР 23.10.2014 щодо службової особи ФГ "Дніпро-97" за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, згідно поданого податкового розрахунку фіксованого сільськогосподарського податку за 2014 рік ФГ "Дніпро-97" використовувало 9,09 га земельних ділянок сільськогосподарського призначення, фактично підприємство не могло виростити протягом 2014-2015 років таку кількість сільськогосподарської продукції, яку в подальшому реалізувало ТОВ "ПВП "Стандарт", згідно протоколів допитів свідків, ФГ "Дніпро-97" фактично не використовувало вказану земельну ділянку для вирощування сільськогосподарської продукції, документів на підтвердження виробника придбаного у ФГ "Дніпро-97" товару до перевірки не надано. Таким чином, на думку відповідача, операції між ТОВ "ПВП "Стандарт" з котрагентом ФГ "Дніпро-97" за 2014-2015 роки не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження контрагентів, майна, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання таких видів робіт, послуг або здійснення діяльності.

У зв`язку з чим пвідповідачем було зроблено висновок про непідтвердження реальності здійснення ТОВ "ПВП "Стандарт" операцій з реалізації товару - насіння соняшника на загальну суму ПДВ 8145407 грн, задекларованих в декларації з ПДВ за період з 01.01.2014 по 30.11.2015 у сумі придбання відповідного товару від ФГ "Дніпро-97".

Проте суд зазначає, що договори між ТОВ "ПВП "Стандарт" і ФГ "Дніпро-97" №091214/1 від 09.12.2014 та № 270115/1 від 27.01.2015 є дійсними, сторонами не розривалися, судом недійсними чи нікчемними не визнавалися.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

З аналізу наведених норм вбачається, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Суд наголошує, що відповідачем не доведено, що досліджені відповідачем в ході проведення перевірки позивача та надані позивачем суду договори та інші первинні документи, складені у межах цих договорів, у повній мірі не відображають суть господарських операцій, що відбулись між ТОВ "ПВП "Стандарт" та ФГ "Дніпро-97", та не підтверджують реальне здійснення господарських операцій між ними. При цьому факт відповідності первинних бухгалтерських документів вимогам законодавства відповідач не заперечив.

На переконання суду, допущені певні неточності у товарно-транспортних накладних не можуть беззаперечно спростовувати факту здійснення перевезення товарів від ФГ "Дніпро-97" позивачу.

За висновками Верховного Суду, що зазначені в постанові від 17.04.2018 у справі №816/1587/17, товарно-транспортна накладна не є документом, що підтверджує факт придбання або продажу товарно-матеріальних цінностей, наявність або відсутність товарно-транспортних накладних та недоліки у їх оформленні не є підставою для висновків про безтоварність господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у зобов`язаннях платника податків.

Інформація, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагента позивача по ланцюгу постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами носить виключно інформативний характер, не є належним доказом в розумінні процесуального закону та сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган, у той час, як податковим органом перевірка ФГ «Дніпро-97» не здійснювалась.

Наявність певної податкової інформації, одержаної від інших підрозділів податкового органу чи з інформаційних систем державної податкової служби, що не є юридичним фактом, утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації, може породжувати певні сумніви щодо законності господарських операцій платника податків, однак не є беззаперечним доказом того факту, що в дійсності ніякі товари не отримувались платником податків від його контрагента.

Суд зазначає, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами - постачальниками, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Так само, норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності). У зв`язку з цим одне лише посилання на відсутність у постачальника - контрагента у господарській операції матеріально-виробничих та/або трудових ресурсів, необхідних для здійснення підприємницької діяльності, не може бути достатньою підставою для позбавлення платника ПДВ - покупця права на податковий кредит.

Європейський Суд з прав людини, розглянувши справу "Інтерсплав проти України", вказав на те, що коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Отже, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Так само і саме собою невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.

Суд враховує, що ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12.12.2019 у справі № 592/9434/17 звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 212 КК України, на підставі ст. 49 КК України, та закрито кримінальне провадження № 0000328 в цій частині у зв`язку із закінченням строків давності. Звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 212 КК України, на підставі ст. 49 КК України, та закрито кримінальне провадження № 0000328 в цій частині у зв`язку із закінченням строків давності.

Крім того, ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 21.05.2020 у справі № 592/9434/17 звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, на підставі ст. 49 КК України, та закрито кримінальне провадження № 0000328 у зв`язку із закінченням строків давності.

Суд критично ставиться до посилань представника відповідача на те, що кримінальне провадження відносно як директора позивача - ОСОБА_2 , так і директора його контрагента ФГ "Дніпро-97" - ОСОБА_3 було закрито з нереабілітуючих підстав, оскільки відповідачем не наведено будь-яких встановлених обставин, які б свідчили про фіктивність господарських операцій між ТОВ "ПВП "Стандарт" та ФГ "Дніпро-97".

Контролюючим органом усупереч вимог процесуального Закону не було надано доказів, а судом не встановлено фактів, які б свідчили про узгодженість дій між позивачем та ФГ "Дніпро-97" з метою незаконного отримання податкової вигоди або обізнаності позивача з будь-якими протиправними діями цього контрагента.

З огляду на викладене необгрунтованими є і доводи відповідача щодо відсутності реального здійснення операцій з реалізації соняшника ПАТ "МИРОНІВСЬКИЙ ЗАВОД ПО ВИГОТОВЛЕННЮ КРУП І КОМБІКОРМІВ", ТОВ "КЕРНЕЛ-ТРЕЙД", ТОВ "Імпульс", ПАТ "СУМСЬКИЙ ЗАВОД ПРОДОВОЛЬЧИХ ТОВАРІВ", ПП "ГЛЕНКОР ГРЕЙН УКРАЇНА" через відсутність факту законного введення в обіг товару від ФГ "Дніпро-97".

Крім того, суд враховує, що господарські операції щодо продажу позивачем ПАТ "МИРОНІВСЬКИЙ ЗАВОД ПО ВИГОТОВЛЕННЮ КРУП І КОМБІКОРМІВ", ТОВ "КЕРНЕЛ-ТРЕЙД", ТОВ "Імпульс", та ПП "ГЛЕНКОР ГРЕЙН УКРАЇНА" соняшника, придбаного позивачем у ФГ "Дніпро-97", були предметом розгляду судів у зв`язку із оскарженням цими суб`ктами господарювання рішень податкових органів, винесених за наслідками їх перевірок.

Так, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.02.2017 у справі №804/887/17, залишеною без зміни ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2017, було скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 15.07.2016 року № та №, винесені на підставі акту перевірки № 1454/04-63-14-01/ НОМЕР_1 від 27.04.2016 року, яким було встановлено непідтвердження реальності здійснення господарських операцій між ТОВ "ПВП "Стандарт" та ТОВ "Імпульс".

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 11.07.2017 у справі № 810/1394/17, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2017, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України від 26.12.2016 № та №. Судом було встановлено, що факт реальності виконання господарського договору, укладеного ПАТ "Миронівський завод по виготовленню круп і комбікормів" з ТОВ "ПВП "Стандарт" підтверджується документально, господарські операції належним чином відображено у бухгалтерському і податковому обліку позивача та його податковій звітності; складені сторонами правочинів первинні документи містять повну інформацію про надані послуги та товари, їх кількісне та вартісне вираження; право на формування податкового кредиту підтверджується податковими накладними.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2018 у справі № 826/3417/17 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 23.12.2016 № . Судом було встановлено, що на підтвердження здійснення господарської операції ПП "ГЛЕНКОР ГРЕЙН УКРАЇНА" надано необхідні документи, в тому числі, необхідність придбання і використання позивачем придбаного товару у власній господарській діяльності (т. 3 а. с. 70-80).

Крім того, у постанові Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2017 № 826/1088/17, залишеній без зміни постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2018, суд дійшов висновку про наявність руху активів між сторонами господарських операцій, наявність фактичних змін в складі активів та зобов`язань контрагентів, відтак вказав, що висновок податкового органу про відсутність фактичного здійснення господарських операцій, між ТОВ "Кернел-Трейд" та ТОВ "ПВП "Стандарт", які відображені в податковому обліку позивача, та стали предметом податкової перевірки з боку відповідача, є необґрунтованим та спростовується поданими доказами (т. 3 а.с. 111-123).

Суд зазначає, що практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" №3477-IV від 23.02.2006 року є джерелом права, свідчить про те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (Рішення Європейського Суду від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України"). Вказане узгоджується з конституційним принципом індивідуальності юридичної відповідальності.

За таких обставин суд вважає, що позивач не може нести відповідальність за неправомірні дії постачальника, а тому невизнання податковим органом права на податковий кредит та висновок про завищення витрат є безпідставними.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до пункту 36 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України у разі якщо судом за результатами розгляду кримінального провадження про кримінальне правопорушення, яке було розпочато до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків" і предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, в якому встановлена несплата податкових зобов`язань або винесена ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами з цього питання, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

Перевірку ТОВ "ПВП "Стандарт" було проведено на підставі п.78.1.11 ст.78 ПК України на підставі ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.12.2015, винесеної по кримінальному провадженню за ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України.

Як зазначає відповідач, Сумською обласною прокуратурою було повідомлено відповідача про наявність фактів винесених ухвал Зарічним районним судом м. Суми по справі №592/9434/17 щодо звільнення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності згідно ч.1 ч.4 ст.358, ч.1 ст.366, ч. 2 ст.212 КК України.

Головним управлінням податкового аудиту було зроблено запит до Зарічного районного суду м. Суми від 21.08.2020 №623/3/18-28-05-08-11 для надання відповідних ухвал суду (т. 3 а.с. 99).

Ухвали Зарічного районного суду м.Суми надійшли до ГУ ДПС у Сумській області 09.09.2020 (т. 3 а.с. 136).

Проте спірні податкові повідомлення-рішення було винесено відповідачем у порушення вимог пункту 36 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України поза межами встановленого строку лише 28.09.2020.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зміст наведеної норми на контролюючий орган покладається обов`язок надати достатні докази на обґрунтування висновку про порушення платником податків норм податкового законодавства, що став підставою для визначення суми грошового зобов`язання.

Водночас, в разі надання контролюючим органом доказів, які підтверджують факт вчинення платником податків правопорушення, на платника покладається обов`язок спростувати обґрунтовані доводи відповідача.

Це відповідає нормі ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відсутність відповідних доказів може бути підставою для відмови в задоволенні позову про скасування податкового повідомлення-рішення як протиправного, прийнятого контролюючим органом з підстав формування платником податків даних свого податкового обліку за наслідками фіктивних господарських операцій.

Тобто, контролюючий орган не позбавлений можливості довести в установленому порядку факт невідповідності задекларованих наслідків господарської операції платника податків у податковому обліку фактичним обставинам за умови доведення факту, що відомості, які містяться в таких документах, є недостовірними.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність спірних податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Сумській області від 28.09.2020 № , № , № 000740703, № , № , а отже суд визнає їх такими, що не відповідають вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, у зв`язку з чим вони підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у сумі 22700 грн. за платіжним дорученням №376091655 від 26.01.2021 (т. 2 а.с. 127).

Таким чином, позивачу необхідно відшкодувати витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в сумі 22700 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробниче підприємство "Стандарт" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати:

податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 28.09.2020 № про донарахування податку на додану вартість у сумі 3 570 418 грн. та штрафних санкцій у сумі 892 604,50 грн.;

податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 28.09.2020 № про донарахування податку на прибуток у сумі 96 012 грн. та штрафних санкцій у сумі 24 003 грн.;

податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 28.09.2020 № , яким зменшено розмір від`ємного значення у сумі 60 864 грн. та донараховано штрафні санкції у сумі 15 216 грн.;

податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 28.09.2020 № , яким зменшено суму податкового зобов`язання з ПДВ у розмірі 8145407,00 грн. та зменшено суму податкового кредиту у розмірі 8 145 407,00 грн.;

податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 28.09.2020 № , яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1 754 385 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (40009, м. Суми, вул. Іллінська, 13, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробниче підприємство "Стандарт" (вул. Короленка, 25, оф.11, м. Харків, 61003, ) судовий збір у розмірі 22700 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07.06.2021.

Суддя А.Б. Діска