Справа № 380/3826/21
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/3826/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЮР до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправними та скасування постанови про накладення штрафу,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю ЮР (далі ТзОВ ЮР ) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Держпраці у Львівській області, в якій просить : визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу № ЛВ26565/1402/АВ/ФС від 21.12.2020 у розмірі 50000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не погоджується з оскаржуваною постановою, зазначаючи, що під час проведення інспекційного відвідування з питань дотримання вимог законодавства про працю встановлено використання праці неоформленого працівника, як зазначив інспектор праці. Відповідно до акту інспектування, було виявлено гр. ОСОБА_1 , яка виконувала роботу кухаря. Позивач стверджує, що приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , функціонує як заклад громадського харчування - кафе. У зазначеному приміщенні ведуть господарську діяльність позивач та ФОП ОСОБА_2 на підставі договору оренди від 01.10.2020. Громадянинка ОСОБА_1 на момент відвідування інспекторами, знаходилася в орендованій ФОП ОСОБА_2 частині належного ТзОВ ЮР приміщення кафе-кухні, оскільки являється працівником орендаря ФОП ОСОБА_2 і виконувала трудові функції кухаря. Під час пояснень інспекторами ГУ Держпраці у Львівській області гр. ОСОБА_1 надала помилкову інформацію про те, що вона стажується другий день на посаді кухаря у ТзОВ ЮР, оскільки повторила інформацію сказану працівницею ТзОВ ЮР (бармен) ОСОБА_3 , яка надавала пояснення інспекторам в цей самий час. Крім цього позивач зазначає, що на дату перевірки гр. ОСОБА_1 була прийнята на роботу до ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується заявою про прийняття на роботу від 19.10.2020, трудовим договором від 19.10.2020, наказом №36К від 20.10.2020 про прийняття на роботу, повідомленням про прийняття працівника на роботу від 20.10.2020. Відтак, на момент проведення перевірки гр. ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 на своєму робочому місці кухні і жодних трудових функцій для ТзОВ ЮР не виконувала, відповідно у позивача не було потреб, ні підстав оформляти з останньою трудові відносини. Таким чином інспекційне відвідування проведено без належних на те підстав, з перевищенням повноважень та без дотримання способу, що визначені Конституцією, законами України та іншими нормативним актами, що регулюють відносини у сфері державного контролю. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 22.03.2021 відкрито провадження у справі та призначено таку до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач 15.04.2021 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції вказав, що 20.10.2020 інспекторами праці було здійснено інспекційне відвідування у ТзОВ ЮР за адресою : АДРЕСА_1 , де за виконанням трудової функції, виявлено та зафіксовано засобами відеотехніки гр. ОСОБА_1 , яка повідомила, що стажується другий день на посаді кухаря у ТзОВ ЮР та не подавала ніяких документів про належне оформлення трудових відносин. Директором ТзОВ ЮР під час перевірки не надано будь яких підтверджуючих документів, які б свідчили про належне оформлення трудових відносин з гр. ОСОБА_1 . Відповідно позивачем гр. ОСОБА_1 допущено до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини справи та фактичні правовідносини сторін.

Судом встановлено, що наказом начальника Головного управління Держпраці у Львівській області №1364-П від 20.10.2020 року Про проведення позапланового заходу зі здійснення державного контролю у формі інспекційного відвідування Товариство з обмеженою відповідальністю ЮР, відповідно до вимог Конвенції Міжнародної організації праці №81, яка ратифікована Законом України від 08.09.2004 р. № 1985-IV, статті 259 Кодексу Законів працю України, Закону України від 05.04.2007 №877-V Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 823 (із змінами, внесеними згідно з Постановою № 1132 від 04.12.2019 та №617 від 08.07.2020.), постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 Про затвердження Положення про Державну службу України з питань праці, розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №929-р Питання Державної служби з питань праці, наказу міністерства соціальної політики України від 18.08.2017 №1338, Положення про Головне управління Держпраці у Львівській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 03.03.2018 №84, наказано у період з 25.10.2020 р. по 29.10.2020 провести позаплановий захід зі здійснення державного контролю у формі інспекційного відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині виявлення неоформлених трудових відносин у ТзОВ ЮР.

20.10.2020 року для здійснення інспекційного відвідування ТзОВ ЮР Головним управлінням Держпраці у Львівській області було видано направлення №1353 на здійснення інспекційного відвідування у період з 25.10.2020 по 29.10.2020.

У період з 20.10.2020 по 26.10.2020 державним інспектором Мітін В.М. проведено інспекційне відвідування ТзОВ ЮР з питання додержання вимог законодавства про працю, за результатами якого складено акт від 26.10.2020 №ЛВ26565/1402/АВ.

В акті від 26.10.2020 №ЛВ26565/1402/ЛВ зафіксовано порушення ТзОВ ЮР вимоги частини першої та третьої статті 24 Кодексу законів про працю України, ПКМУ №413 у зв`язку з допущенням до роботи без укладення трудового договору фізичної особи гр. ОСОБА_1 .

Так, з опису виявленого порушення слідує, що 20.10.2020 було здійснено вихід за фактичною адресою здійснення господарської діяльності ТзОВ ЮР : АДРЕСА_1 (кафе Кнайпа). Інспекторами праці в ході інспекційного відвідування за виконанням трудової функції о 12:20 20.10.2020 виявлено ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ). З наданого пояснення, що фіксувалося засобами фото-відеофіксації зазначена особа повідомила, що вона стажується другий день на посаді кухаря у ТзОВ ЮР та не подавала ніяких документів про належне оформлення трудових відносин. Під час інспекційного відвідування директором ТзОВ ЮР не надано будь яких підтверджуючих документів, які б свідчили про належне оформлення трудових відносин з гр. ОСОБА_1 .

У акті інспекційного відвідування зроблено висновок, що даний факт свідчить про неодноразовий допуск до виконання трудової функції без видання наказу (розпорядження) про прийняття на роботу (на посаду) та повідомлення ДПС про новоприйнятих працівників, чим порушено вимоги ч,1,3 ст. 24 КЗпП України, ПКМУ №413.

На підставі акта інспекційного відвідування від 26.10.2020 №ЛВ26565/1402/ЛВ Головним управлінням Держпраці у Львівській області винесено припис від 26.10.2020 №ЛВ26565/1402/АВ/П про усунення виявлених порушень, протокол про адміністративне правопорушення №ЛВ26565/1402/АВ/П/ПТ від 26.10.2020.

Товариством з обмеженою відповідальністю ЮР надіслано заперечення на акт перевірки від 26.10.2020, в якому вказав, що гр. ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 , відповідно остання не перебуває у трудових відносинах з Товариством. Письмової відповіді на вказане заперечення відповідачем не надано.

За результатами розгляду справи про накладення штрафу та на підставі акта інспекційного відвідування від 26.10.2020 №ЛВ26565/1402/АВ, відповідачем 21.12.2020 була прийнята постанова №ЛВ26565/1402/АВ/ФС про накладення штрафу в сумі 50000 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення № 96), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно пункту 2 Положення № 96 Держпраця у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення № 96 Держпраця відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Підпунктом 6 пункту 4 Положення № 96 встановлено, що Держпраця, здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Державна служба України з питань праці (Держпраця) відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю. (п. п. 6 п. 6 Положення № 96).

Пунктом 7 Положення № 96 передбачено, що Держпраця здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

У відповідності до зазначених норм Головного управління Держпраці у Львівській області делеговано повноваження щодо здійснення на території області державного контролю за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, регламентована Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 (далі - Порядок № 823).

Цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, та Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (далі Закон).

Держпраці має здійснювати державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності» виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, котрі використовують найману працю.

Пункт 5 Порядку №823 визначає виключний перелік підстав для проведення інспекційних відвідувань. Зокрема, такими підставами є:

звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;

звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2,4-7 цього пункту;

та інші визначені зазначеним Порядком підстави.

Як встановлено судом, підставою для проведення інспекційного відвідування стало рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації.

Як слідує з Акту інспекційного відвідування перевіркою встановлено, виконання трудових функцій гр. ОСОБА_1 (кухар). З наданого пояснення, що фіксувалося засобами фото-відеофіксації зазначена особа повідомила, що вона стажується другий день на посаді кухаря у ТзОВ ЮР та не подавала ніяких документів про належне оформлення трудових відносин. Під час інспекційного відвідування директором ТзОВ ЮР не надано будь яких підтверджуючих документів, які б свідчили про належне оформлення трудових відносин з гр. ОСОБА_1 .

Таким чином, 20.10.2020 ОСОБА_1 була допущена ТзОВ ЮР до роботи без оформлення трудового договору та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Досліджуючи встановлені відповідачем порушення по суті суд зазначає наступне.

Щодо встановленого порушення частин першої та третьої статті 24 КЗпП України суд зазначає наступне.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю України.

Визначення трудового договору міститься у частині 1 статті 21 КЗпП України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) означає угоду між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Статтею 24 КЗпП України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підтвердження відсутності правопорушення позивач зазначив, що ГУ Держпраці у Львівській області подало до Сихівського районного суду м. Львова протокол про адміністративне правопорушення № ЛВ26265/1402/АВ/П/ПТ від 26.10.2020 про притягнення директора ТзОВ ЮР ОСОБА_5 , до адміністративної відповідальності за порушення законодавства про працю за ч.3 ст. 41 КУпАП.

Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 12.01.2021 (справа №464/6208/20) щодо розгляду матеріалів Головного управління Держпраці у Львівській області за протоколом №ЛВ26565/1402/АВ/П/ПТ від 26.10.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності директора ТзОВ ЮР ОСОБА_6 за ч.3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за наслідками розгляду якої ухвалено провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_6 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 78 ч 6 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд, досліджуючи надані сторонам докази, зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Згідно ст. 24 ч 3 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України: юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

За змістом наведеної норми відповідальність настає в разі, якщо особа виконує певні роботи чи здійснює окремі повноваження з відома, за дорученням та в інтересах юридичної особи чи фізичної особи - підприємця, які використовують найману працю.

При цьому, повинен бути встановлений саме факт використання такою особою найманої праці.

Тобто, за приписами ст. ст. 24, 265 КЗпП України відповідальність роботодавця наступає тільки у разі фактичного допуску працівника до роботи без укладення трудового договору.

Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця.

Судом з матеріалів справи встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно будівля магазину-кафе за адресою АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ТзОВ ЮР, в якому позивач здійснює господарську діяльність, а саме : функціонування закладу громадського харчування кафе.

Відповідно до технічного паспорту від 11.03.2013 будівля магазину-кафе за адресою АДРЕСА_1 , має загальну площу 118.3 кв.м. і складається з 7 приміщень під індексними номерами від 1 до 7.

Відповідно до договору оренди №2/10 від 01.10.2020 ТзОВ ЮР здає частину вказаного приміщення ФОП ОСОБА_2 (20 кв.м.).

Як вбачається з матеріалів справи, на момент проведення перевірки гр. ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується заявою про прийняття її на роботу від 19.10.2020, трудовим договором від 19.10.2020, наказом №36К від 20.10.2020 про прийняття на роботу, повідомлення про прийняття працівника на роботу від 20.10.2020.

Отже, порушення трудового законодавства щодо ОСОБА_1 , як найманого працівника, позивач не вчиняв.

Суд звертає увагу на те, що позивачем було надіслано відповідачу письмові пояснення щодо виявлених акті інспекційного відвідування від 26.10.2020 порушень, до яких позивачем долучено : копію договору оренди №2/10 від 01.10.2020; копію акту-приймання передачі об`єкту оренди за договором оренди №2/10 від 01.10.2020; копія повідомлення ФОП ОСОБА_2 про прийняття працівника ОСОБА_1 на роботу з 20.10.2020.

Проте, відповідачем при розгляді справи про накладення штрафу не було взято до уваги вищевказані документи та надані пояснення.

Окрім пояснень гр. ОСОБА_1 , інспектором праці під час проведення інспекційного відвідування не досліджено жодного документу, який міг би беззаперечно свідчити про наявність трудових відносин позивача із гр. ОСОБА_1 .

Наданий відповідачем відеозапис також не доводить встановлене відповідачем порушення позивачем вимог закону про працю.

Тобто, відповідачем зроблено висновки про використання позивачем праці найманого працівника без дослідження первинних документів або будь-яких інших доказів, що підтверджують використання його праці.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання протиправними та скасування постанови про накладення штрафу Головного управління Держпраці у Львівській області №ЛВ26565/1402/АВ/ФС від 21.12.2020.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн, згідно квитанції № 93783 від 17.03.2021.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 18.02.2020 р. №ЛВ5325/1553/АВ/ФС.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Львівській області (пл. Міцкевича, 8, м.Львів, 79005; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЮР (вул. Гната Хоткевича,15, м. Винники, 79495, ) судовий збір в сумі 2270,00 (дві тисячі двісті сімдесят ) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гулкевич І.З.