Справа № 9901/188/21
Суддя: Анцупова Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2021 року

м. Київ

Справа № 9901/188/21

Провадження № 11-212ав21

Велика Палата Верховного Суду у складі:

головуючого судді Князєва В. С.,

судді-доповідача Анцупової Т. О.,

суддів Британчука В. В., Власова Ю. Л., Григор`євої І. В., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Катеринчук Л. Й., Крет Г. Р., Лобойка Л. М., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Сімоненко В. М., Ткача І. В., Штелик С. П.,

за участю:

секретаря судового засідання Яроша Д. В.,

представника позивача - Сторожука А. Л.,

представника відповідача - Зозулі Т. М.,

представника кандидата в народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року ОСОБА_1 - Попова А. С. ,

представника кандидата в народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року ОСОБА_3 - Торбєєва М. О. ,

представника Політичної партії «Слуга Народу» Малюги В. В. ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Центральної виборчої комісії, кандидата в народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі № 87 на проміжних виборах народних депутатів України 28 березня 2021 року ОСОБА_3 та Політичної партії «Слуга Народу» на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26 травня 2021 року (судді Соколов В. М. , Єресько Л. О. , Загороднюк А. Г. ) у справі за позовом Політичної партії «За майбутнє» до Центральної виборчої комісії, треті особи: кандидат у народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року ОСОБА_1 , кандидат у народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року ОСОБА_3 , Політична партія «Слуга Народу», про визнання дій протиправними, скасування протоколу та зобов`язання вчинити певні дії та

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

1. 24 травня 2021 року до Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду як суду першої інстанції звернулася Політична партія «За майбутнє» (далі - ПП «За майбутнє») з позовом до Центральної виборчої комісії (далі - ЦВК, Комісія), у якому просила:

- визнати протиправними дії ЦВК від 19 травня 2021 року щодо встановлення результатів виборів народного депутата України в одномандатному виборчому окрузі (далі - ОВО) № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року;

- визнати протиправним і скасувати протокол ЦВК про результати виборів народних депутатів України в ОВО № 87 від 19 травня 2021 року з поміткою «Уточнений»;

- зобов`язати ЦВК продовжити дії із встановлення результатів виборів народного депутата України в ОВО № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року з урахуванням висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 1 травня 2021 року у справі № 9901/114/21.

2. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що встановлення ЦВК 19 травня 2021 року результатів виборів в ОВО № 87 здійснено без урахування у протоколі про результати виборів відомостей щодо результатів голосування на виборчих дільницях № 260019, 260025, 260028, 260536, 261029, 261030, що має наслідком неврахування голосів виборців загальною кількістю 3189. Те, що ЦВК мотивує такі свої дії виконанням постанови Великої Палати Верховного Суду від 1 травня 2021 року у справі № 9901/114/21, на думку позивача, є протиправним, оскільки в указаній постанові Велика Палата Верховного Суду прямо наголосила на необхідності врахування кожного голосу виборця. Таким чином, замість установлення дійсних результатів виборів в ОВО № 87 та забезпечення реалізації виборчих прав громадян, Комісія встановила результати виборів без урахування волевиявлення виборців на виборчих дільницях № 260019, 260025, 260028, 260536, 261029, 261030.

3. Позивач також посилається на те, що 19 травня 2021 року відповідач склав протокол про результати виборів народних депутатів України в ОВО № 87 з поміткою «Уточнений», тоді як чинним законодавством не передбачено право Комісії складати такі протоколи в порядку уточнення. До того ж попередній протокол ЦВК від 22 квітня 2021 року про результати виборів народних депутатів України в ОВО № 87 скасований постановою Великої Палати Верховного Суду від 1 травня 2021 року у справі № 9901/114/21, а отже, не може бути уточненим.

4. Наведені вище обставини, на думку позивача, свідчать, що відповідач фактично повторює своє попереднє скасоване судом протиправне рішення (протокол про результати голосування від 22 квітня 2021 року), здійснюючи при цьому тотальне порушення виборчих прав громадян на виборчих дільницях № 260019, 260025, 260028, 260536, 261029, 261030.

5. Відтак позивач уважає дії ЦВК від 19 травня 2021 року із встановлення результатів виборів народного депутата України в ОВО № 87 протиправними, а протокол від 19 травня 2021 року про результати виборів таким, що підлягає скасуванню судом, оскільки відповідач при встановленні результатів голосування діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Короткий зміст рішення суду попередньої інстанції

6. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду рішенням від 26 травня 2021 року адміністративний позов ПП «За майбутнє» задовольнив.

7. Постановляючи таке рішення, суд виходив з того, що з урахуванням висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 1 травня 2021 року у справі № 9901/114/21 ЦВК не усунула сумніву в перемозі будь-якого кандидата в народні депутати у розумінні чесних, прозорих виборів, зважаючи на попередню відсутність певної кількості бюлетенів та ураховуючи незначну різницю голосів кандидатів.

8. Суд першої інстанції, надаючи оцінку діям ЦВК під час прийняття оскаржуваного рішення, врахував, що постанова ЦВК від 19 травня 2021 року № 214 мала вплив на підсумки голосування в ОВО № 87 , що потребувало внесення уточнень до відповідного протоколу окружної виборчої комісії (далі - ОВК) про підсумки голосування.

9. Водночас ЦВК, не перебираючи на себе повноважень ОВК та не направляючи постанову від 19 травня 2021 року № 214 в ОВК для урахування при підбитті підсумків голосування в ОВО № 87 , не вчинила дій, спрямованих на встановлення дійсних підсумків голосування.

10. З урахуванням наведеного Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду дійшов висновку, що дії ЦВК вчинені не на підставі закону та не відповідають визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) критеріям щодо використання повноважень з метою, з якою ці повноваження надані, обґрунтованості та пропорційності.

11. Суд першої інстанції критично оцінив доводи позивача щодо необхідності дослідження судом постанови ЦВК від 19 травня 2021 року № 214 «Про виконання постанови Великої Палати Верховного Суду від 1 травня 2021 року в справі № 9901/114/21», оскільки вказаний акт відповідача не є предметом судового контролю у цій справі і суд не вбачає необхідності виходити за межі заявлених позовних вимог.

12. Крім того, стосовно доводів позивача про те, що протокол про результати виборів народних депутатів в ОВО № 87 складений Комісією усупереч підставам, межам повноважень та способу, що передбачені Конституцією та законами України, Касаційний адміністративний суду у складі Верховного Суду зазначив, що не надає оцінки аргументам позивача у цій частині, оскільки оскаржений протокол є наслідком вчинення дій ЦВК щодо встановлення результатів виборів народних депутатів України в ОВО № 87, тобто є своєрідною фіксацією означених дій Комісії, а тому також є протиправним і підлягає скасуванню.

13. Також суд першої інстанції зазначив, що заявлені в цій справі позовні вимоги стосуються виконання іншого судового рішення - постанови Великої Палати Верховного Суду від 1 травня 2021 року у справі № 9901/114/21 і викладені без урахування наявного у відповідача права як у суб`єкта владних повноважень діяти в ситуації, що склалася, на власний розсуд. З огляду на це суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту прав позивача в цій частині є ухвалення рішення про зобов`язання відповідача вчинити дії щодо встановлення результатів виборів народного депутата України в ОВО № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року з урахуванням висновків, наданих судом у рішенні, ухваленому за результатами розгляду цієї справи.

Короткий зміст та обґрунтування наведених в апеляційних скаргах вимог

14. В апеляційній скарзі ЦВК зазначає, що оскаржуване рішення ухвалено Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав установленими, невідповідністю висновків, викладених в оскаржуваному рішенні, обставинам справи, з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

15. Зокрема, ЦВК зазначає, що суд усупереч вимогам частини другої статті 9, частини другої статті 73, частини першої статті 210, статті 244 КАС надав правову оцінку способу дій Комісії під час встановлення результатів виборів народного депутата України в ОВО № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року, не взявши до уваги те, що постанова Комісії від 19 травня 2021 року № 214 «Про виконання постанови Великої Палати Верховного Суду від 1 травня 2021 року в справі № 9901/114/21» не була предметом оскарження у цій справі.

16. Комісія вважає, що спосіб встановлення нею результатів проміжних виборів народного депутата України 28 березня 2021 року в ОВО № 87 відповідає висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 1 травня 2021 року у справі № 9901/114/21 та ухвалі від 14 травня 2021 року в указаній справі.

17. На переконання ЦВК, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, зокрема пункт 16 частини другої статті 31, частини другу та п`яту статті 97, частину першу статті 99 Закону України «Про вибори народних депутатів України», зазначивши, що постанова Комісії від 19 травня 2021 року № 214 мала вплив на підсумки голосування в ОВО № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року, що потребувало внесення змін та уточнень до протоколу ОВК від 14 квітня 2021 року з поміткою «Уточнений».

18. Крім того, ЦВК зазначає, що, перевіряючи у межах судового контролю дії Комісії щодо встановлення результатів виборів народного депутата України в ОВО № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року на відповідність приписам частини другої статті 2 КАС, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що такі дії суперечили встановленим у цій статті критеріям.

19. Звертає увагу на те, що постанову від 19 травня 2021 року № 214, яка визначала спосіб дій Комісії щодо розв`язання проблемної ситуації (яка не є предметом оскарження у цій справі), було прийнято Комісією з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, водночас зазначає, що Комісія аналізувала всі можливі способи розв`язання проблемної ситуації, однак жоден із механізмів, передбачених законодавством, не міг бути застосований Комісією, яка повинна діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією України та законами.

20. Кандидат у народні депутати України в ОВО № 87 на проміжних виборах народних депутатів України 28 березня 2021 року ОСОБА_3 та ПП «Слуга Народу» в апеляційних скаргах зазначають, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права, в основу його покладені висновки, що не відповідають обставинам справи, а тому це рішення є незаконним і таким, що підлягає скасуванню.

21. Скаржники вважають, що суд першої інстанції повністю проігнорував висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в її ухвалі від 14 травня 2021 року про відмову у роз`ясненні судового рішення, в якій вони більш конкретизовані з погляду вирішення складної ситуації у спосіб, запропонований Великою Палатою Верховного Суду, і в межах дискреційних повноважень самої ЦВК на виконання обов`язку щодо встановлення результатів виборів.

22. Окремо зазначено, що, не погодившись із обраним способом встановлення результатів виборів, суд не звернув уваги на те, що його було зафіксовано окремим рішенням ЦВК (постанова від 19 травня 2021 року № 214), яке позивачем не оскаржувалося.

23. Скаржники вважають висновок суду першої інстанції щодо можливого залучення ОВК № 87 для «корегування» підсумків голосування в межах виборчого округу таким, що суперечить висновкам Великої Палати Верховного Суду.

24. На думку скаржників, невідповідність висновків суду, покладених в основу оскаржуваного рішення, фактичним обставинам справи, зумовила порушення норм матеріального права, що стосуються обов`язковості судового рішення, яке набуло значення закону для сторін у спірних правовідносинах. Це порушення виразилося в неправильному застосуванні судом норм матеріального права, зокрема статті 129-1 Конституції України та частини п`ятої статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у поєднанні з пунктом 12 частини першої статті 4 та частини другої статті 255, частини першої статті 256 КАС.

25. Наголошують на законності оскаржуваних дій відповідача, які були вчинені на підставі висновків Великої Палати Верховного Суду у її рішеннях, стали підставою для реалізації повноважень ЦВК і містять у собі, зокрема, і спосіб виконання, і межі повноважень для ЦВК у реалізації її обов`язку щодо встановлення результатів виборів.

26. Зазначають, що обраний судом першої інстанції спосіб захисту порушеного права (призначення повторного голосування на окремих виборчих дільницях виборчого округу) і висновки суду першої інстанції щодо його доцільності не відповідають прямим нормам права. Вважають, що застосування аналогії права або аналогії закону можливе, якщо для вирішення певної правової ситуації відсутні правові норми, що врегульовують відповідні суспільні відносини (аналогія права), або певну правову ситуацію можна вирішити за аналогією застосування норми закону, яка регулює схожі суспільні відносини і може застосовуватись до відносин, які потребують регулювання за відсутності спеціальної норми. Однак частиною шостою статті 7 КАС встановлено, що аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

27. На переконання скаржників, при ухваленні рішення суд першої інстанції, вийшовши за межі позовних вимог, зобов`язав ЦВК у подальшому при встановленні результатів виборів враховувати не висновки Великої Палати Верховного Суду в цій ситуації, а свої власні висновки, якими викривлено зміст висновків Великої Палати.

Позиція інших учасників справи стосовно апеляційних скарг

28. Від ПП «За майбутнє» надійшли відзиви на апеляційні скарги кандидата в народні депутати України в ОВО № 87 на проміжних виборах народних депутатів України 28 березня 2021 року ОСОБА_3 , ПП «Слуга Народу» та ЦВК, у яких позивач зазначив, що вказані апеляційні скарги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні.

29. У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представники кандидата в народні депутати України в ОВО № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року ОСОБА_3 , ЦВК та ПП «Слуга Народу» підтримали доводи апеляційних скарг та просили їх задовольнити з викладених у них підстав.

30. Представник позивача та представник третьої особи ОСОБА_1 просили оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Рух апеляційних скарг

31. Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 29 травня 2021 року відкрила провадження за апеляційними скаргами кандидата в народні депутати України в ОВО № 87 на проміжних виборах народних депутатів України 28 березня 2021 року ОСОБА_3 , ЦВК та ПП «Слуга Народу» на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26 травня 2021 року та призначила справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні.

ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Установлені обставини справи, оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи

32. Судом першої інстанції установлено та з матеріалів справи вбачається, що постановою ЦВК від 27 листопада 2020 року № 522 призначено проміжні вибори народного депутата України в ОВО № 87 (Івано-Франківська область) на неділю - 28 березня 2021 року.

33. Постановою ЦВК від 09 лютого 2021 року № 46 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано кандидатом у народні депутати України, висунутим ПП «За майбутнє» в ОВО № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року.

34. Постановою ЦВК від 23 лютого 2021 року № 72 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано кандидатом у народні депутати України, висунутим ПП «Слуга Народу» в ОВО № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року.

35. 28 березня 2021 року відбулося голосування виборців на проміжних виборах народного депутата України в ОВО № 87.

36. 04 квітня 2021 року ОВК склала протокол про підсумки голосування та частковий повторний підрахунок голосів. У процесі повторного підрахунку голосів та прийняття остаточного рішення було виявлено факт порушення цілісності упаковки бюлетенів та факт втрати виборчих бюлетенів, які фіксували голосування виборців за кандидата ОСОБА_1 , 1971 року народження, загальною кількістю 504 штуки на виборчих дільницях № 260019, 260025, 260028, 260536, 261029, 261030. Це відображено в актах про невідповідність кількості виборців, які взяли участь у голосуванні на відповідній виборчій дільниці, кількості недійсних виборчих бюлетенів з виборів народних депутатів України для голосування в ОВО та виборчих бюлетенів з голосами виборців, поданими за кандидатів у народні депутати України у відповідному ОВО від 02 та 03 квітня 2021 року.

37. 05 квітня 2021 року Комісією було отримано від ОВК протокол про підсумки голосування в ОВО № 87 на зазначених виборах та іншу виборчу документацію.

38. 12 квітня 2021 року ЦВК відповідно до частини другої статті 97 Закону України «Про вибори народних депутатів України» прийняла рішення про зобов`язання ОВК з виборів народних депутатів України на проміжних виборах народного депутата України

28 березня 2021 року скласти протокол з поміткою «Уточнений» з урахуванням судових рішень Івано-Франківського окружного та Восьмого апеляційного адміністративних судів, які набрали законної сили та згідно зі статтею 129-1 Конституції України та частиною другою статті 14 КАС підлягають обов`язковому виконанню, та не пізніше 17 год 00 хв 15 квітня 2021 року доставити його до ЦВК.

39. 15 квітня 2021 року ОВК доставлено протокол про підсумки голосування в ОВО № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року з поміткою «Уточнений», відомості з якого того самого дня оголошено на засіданні Комісії.

40. 22 квітня 2021 року після перерви ЦВК продовжила засідання та на підставі протоколу ОВК № 87 про підсумки голосування від 14 квітня 2021 року з поміткою «Уточнений» встановила результати таких виборів, про що склала відповідний протокол.

41. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 1 травня 2021 року у справі № 9901/114/21 визнано протиправними дії ЦВК щодо встановлення результатів виборів народного депутата України в ОВО № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року; визнано протиправним і скасовано протокол ЦВК від 22 квітня 2021 року про результати виборів народних депутатів України в ОВО № 87.

42. ЦВК 19 травня 2021 року прийняла постанову № 214 «Про виконання постанови Великої Палати Верховного Суду від 1 травня 2021 року в справі № 9901/114/21», пунктом 1 якої вирішено визнати недійсним голосування на виборчих дільницях № 260019, 260025, 260028, 260536, 261029, 261030 з проміжних виборів народного депутата України 28 березня 2021 року в ОВО № 87, а пунктом 2 визначено, що результати проміжних виборів народного депутата України 28 березня 2021 року в ОВО № 87 встановлюватимуться на підставі протоколу ОВК з виборів народних депутатів України на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року в ОВО № 87 про підсумки голосування в ОВО № 87 з поміткою «Уточнений» від 14 квітня 2021 року відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 1 травня 2021 року у справі № 9901/114/21, ухвали Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2021 року в указаній справі та цієї постанови, без урахування відомостей про результати голосування на виборчих дільницях № 260019, 260025, 260028, 260536, 261029, 261030.

43. 19 травня 2021 року ЦВК повторно встановила результати виборів народного депутата в ОВО № 87 без урахування даних підрахунку голосів виборців на виборчих дільницях № 260019, 260025, 260028, 260536, 261029, 261030, про що склала відповідний протокол.

44. Загальна кількість неврахованих голосів виборців, які голосували за кандидатів на виборчих дільницях № 260019, 260025, 260028, 260536, 261029, 261030, склала 3189 голосів.

45. Вважаючи окреслені вище дії та протокол ЦВК від 19 травня 2021 року про встановлення результатів виборів протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

46. Положеннями частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

47. Згідно із частиною третьою статті 77 Конституції України порядок проведення виборів народних депутатів України встановлюється законом.

48. Відповідно до пункту 20 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються організація і порядок проведення виборів і референдумів.

49. ЦВК є постійно діючим колегіальним державним органом, який діє на підставі Конституції України, цього та інших законів України і наділений повноваженнями щодо організації підготовки і проведення виборів, зокрема, народних депутатів України в порядку та в межах, встановлених цим та іншими законами України (частина перша статті 1 Закону України «Про Центральну виборчу комісію»).

50. Положеннями частини другої статті 1 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» визначено, що Комісія очолює систему виборчих комісій та комісій з референдуму, які утворюються для організації підготовки та проведення виборів, зокрема, народних депутатів України.

51. За змістом статті 2 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» Комісія відповідно до своїх повноважень забезпечує дотримання передбачених Конституцією та законами України принципів і засад виборчого і референдумного процесів, реалізацію виборчих прав громадян України та права на участь у референдумі, однакове застосування законодавства України про вибори і референдуми на всій території України. Комісія будує свою діяльність на принципах верховенства права, законності, незалежності, об`єктивності, компетентності, професійності, колегіальності розгляду і вирішення питань, обґрунтованості прийнятих рішень, відкритості і публічності.

52. Статтею 3 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» визначено, що Комісія є колегіальним державним органом, який здійснює свої повноваження самостійно, незалежно від інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб. Комісія та її члени зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, цим та іншими законами України. Порядок утворення, склад, повноваження та організація діяльності Комісії визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об`єднань у вирішення питань, що належать до повноважень Комісії, не допускається, крім випадків, передбачених законами України. ЦВК в установленому порядку забезпечується законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими Верховною Радою України, Президентом України, Кабінетом Міністрів України, а також офіційними матеріалами, що розповсюджуються центральними органами виконавчої влади та органами судової влади. Гарантії незалежності Комісії у здійсненні своїх повноважень встановлюються Конституцією України, цим та іншими законами України. Незалежність Комісії забезпечується: особливим, встановленим Конституцією України і цим Законом порядком призначення на посади та звільнення з посад членів Комісії; визначеними цим Законом та іншими законами України гарантіями діяльності Комісії; особливим, встановленим цим Законом порядком фінансування та матеріально-технічного забезпечення Комісії; визначеними цим Законом належними умовами оплати праці Голови Комісії, заступників Голови Комісії, секретаря та членів Комісії, а також належними умовами оплати праці працівників Секретаріату Комісії, її регіональних та територіальних представництв.

53. Відповідно до частин першої, четвертої статті 11 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» основною організаційною формою діяльності Комісії є її засідання. На засіданні Комісії може бути розглянуто будь-яке питання, яке відповідно до цього та інших законів України належить до повноважень Комісії. Засідання Комісії, як правило, проводяться за місцезнаходженням Комісії. У разі необхідності можуть проводитися виїзні засідання Комісії, а також засідання за допомогою технічних засобів, у тому числі в режимі відеоконференції. Засідання Комісії є повноважним за умови присутності не менш як одинадцяти членів Комісії. Присутність члена Комісії на засіданні Комісії може забезпечуватися за допомогою технічних засобів у порядку, визначеному Комісією.

54. Згідно із частиною першою статті 16 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» якщо Комісії стане відомо про порушення законодавства України про вибори і референдуми, виборчих прав громадян України та права на участь у референдумі з результатів проведених нею перевірок або із засобів масової інформації чи інших джерел, що не суперечать законодавству України, Комісія має право розглянути за власною ініціативою питання, що належать до її повноважень, та прийняти з цього приводу рішення у встановленому цим Законом порядку.

55. Загальні повноваження ЦВК встановлені статтею 17 Закону України «Про Центральну виборчу комісію».

56. Положеннями статті 19 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» визначені повноваження Комісії щодо організації підготовки і проведення виборів народних депутатів України. Зокрема, відповідно до пунктів 1, 2, 12 частини першої цієї статті Комісія: організовує підготовку і проведення виборів народних депутатів України; очолює систему виборчих комісій, які утворюються для проведення виборів народних депутатів України, спрямовує та контролює їх діяльність; встановлює результати виборів народних депутатів України та офіційно оприлюднює їх.

57. Відповідно до частини п`ятої статті 15, частини шостої статті 16 та статті 106 Закону України «Про вибори народних депутатів України» проміжні вибори народного депутата України призначаються ЦВК у разі дострокового припинення повноважень депутата, обраного в одномандатному виборчому окрузі. Рішення про призначення проміжних виборів депутата в одномандатному окрузі приймається ЦВК не пізніш як у десятиденний строк з дня отримання відповідного документа про дострокове припинення повноважень депутата, обраного в цьому окрузі. Проміжні вибори проводяться двічі на рік - в останню неділю березня та останню неділю жовтня. Виборчий процес проміжних виборів депутата починається за 60 днів до дня виборів (голосування).

58. Виборчий процес з виборів народних депутатів України включає визначені частинами п`ятою, шостою статті 11 Закону України «Про вибори народних депутатів України» етапи, в тому числі підрахунок голосів виборців та встановлення підсумків голосування, встановлення результатів виборів народних депутатів України та їх офіційне оприлюднення.

59. Згідно зі статтею 97 Закону України «Про вибори народних депутатів України» ЦВК на своєму засіданні розглядає та приймає окремо протоколи окружних виборчих комісій про підсумки голосування у загальнодержавному окрузі в межах одномандатного округу та протоколи окружних виборчих комісій про підсумки голосування в одномандатному окрузі. Відомості зазначених протоколів на засіданні ЦВК оголошуються головою чи заступником голови відповідної окружної виборчої комісії. Час прийняття ЦВК протоколу окружної виборчої комісії і занесені до протоколу відомості фіксуються у протоколі засідання ЦВК.

60. Відповідно до частини першої статті 99 Закону України «Про вибори народних депутатів України» ЦВК на своєму засіданні на підставі протоколів окружних виборчих комісій про підсумки голосування в одномандатних округах, у тому числі з поміткою «Уточнений», не пізніш як на п`ятнадцятий день з дня голосування встановлює результати виборів депутатів у відповідних одномандатних округах, про що складає протоколи.

61. За наслідками встановлення результатів виборів відповідно до частини першої статті 100 Закону України «Про вибори народних депутатів України» Комісія здійснює не пізніш як на п`ятий день офіційне оприлюднення таких результатів.

62. Позиція суду першої інстанції зводиться до того, що обраний ЦВК спосіб визначення результатів виборів не дозволяє встановити дійсне волевиявлення виборців.

63. Такі висновки суду не можна визнати обґрунтованими, оскільки вони є втручанням у дискреційні повноваження ЦВК та не враховують позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у її постанові від 1 травня 2021 року та ухвалі від 14 травня 2021 року у справі № 9901/114/21.

64. Наведені Великою Палатою Верховного Суду у зазначених судових рішеннях висновки ґрунтувалися на тому, що встановлені ЦВК у протоколі від 22 квітня 2021 року підсумки голосування викликають сумнів у достовірності дійсного волевиявлення виборців, оскільки різниця між кандидатами, що посіли перше та друге місця, становила 422 голоси, водночас результати встановлено за нестачі (втрати) 504 бюлетенів за одного з кандидатів, а саме того, який відповідно до протоколу ЦВК отримав другий результат. Це обумовило скасування результатів судом.

65. Тобто суть установленого судом «спотворення результатів» як підстави часткового задоволення позову у справі № 9901/114/21 полягає в тому, що всі «втрачені» голоси стосувалися одного кандидата - який за підсумками голосування посів друге місце, водночас їх кількість з урахуванням різниці голосів між ним і кандидатом, який переміг, давала підстави сумніватися у правильності встановлених результатів.

66. Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли під час встановлення ЦВК результатів виборів в ОВО № 87 на зазначених виборах, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 1 травня 2021 року та ухвалі від 14 травня 2021 року у справі № 9901/114/21 (провадження № 11-169ав21) зауважила, що ситуація, яка виникла у цій справі, дійсно є екстраординарною, оскільки законодавство, яким врегульовано спірні правовідносини, в силу його недосконалості не визначає чіткого механізму вирішення ЦВК подібних питань.

67. Разом із цим, оцінюючи за таких обставин імовірні шляхи розв`язання питання встановлення результатів виборів в ОВО № 87, Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на тому, що за чинним законодавством це є повноваженнями ЦВК, яка й має вирішити зазначене питання з урахуванням принципів верховенства права і законності. ЦВК має достатньо повноважень для виконання покладених на неї завдань.

68. Тобто ключовим мотивом зазначених судових рішень було те, що саме ЦВК має взяти на себе відповідальність і встановити результати виборів у найбільш прийнятний з позиції верховенства права і законності спосіб.

69. Як було зазначено, ЦВК є постійно діючим колегіальним державним органом, який діє на підставі Конституції та законів України і наділений повноваженнями щодо організації підготовки та проведення виборів, зокрема, народних депутатів України в порядку та в межах, встановлених законами України. Комісія очолює систему виборчих комісій та комісій з референдуму, які утворюються для організації підготовки та проведення виборів, зокрема, народних депутатів України.

70. Комісія відповідно до своїх повноважень забезпечує дотримання передбачених Конституцією України та законами України принципів і засад виборчого та референдумного процесів, реалізацію виборчих прав громадян України та права на участь у референдумі, однакове застосування законодавства України про вибори і референдуми на всій території України. Комісія будує свою діяльність на принципах верховенства права, законності, незалежності, об`єктивності, компетентності, професійності, колегіальності розгляду і вирішення питань, обґрунтованості прийнятих рішень, відкритості і публічності.

71. Статтею 3 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» визначено гарантії незалежності ЦВК, зокрема зазначено, що Комісія є колегіальним державним органом, який здійснює свої повноваження самостійно, незалежно від інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб.

72. Цією ж статтею визначено механізм забезпечення гарантій незалежності цього органу.

73. Виходячи з принципу розподілу влад судова влада має здійснювати обмежене втручання у рішення виконавчої влади.

74. Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

75. Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають їм можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох альтернативних варіантів управлінських рішень, кожен із яких є законним. При цьому повноваження державних органів не можуть визнаватися дискреційними за наявності лише одного правомірного та законно обґрунтованого варіанта поведінки суб`єкта владних повноважень.

76. Дискреція передбачає свободу вибору з-поміж декількох законних альтернатив. Коли ж передбачений тільки один законний варіант, тоді дискреція відсутня. Адже дискреція передбачає відсутність обов`язку застосовувати лише одну визначену можливість і наявність декількох варіантів.

77. У світлі ситуації, що склалася, скасовуючи попередній протокол ЦВК щодо встановлення підсумків голосування, суд, не втручаючись у виключні повноваження цього органу щодо встановлення результатів виборів, навів декілька можливих варіантів вирішення ситуації, що виникла.

78. Зокрема, у пунктах 115, 116 постанови від 1 травня 2021 року Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відповідно до частини четвертої статті 99 та розділу XII Закону України «Про вибори народних депутатів України» якщо в одномандатному окрузі найбільшу і водночас однакову кількість голосів набрали два або більше кандидати у депутати, ЦВК приймає рішення про проведення в окрузі повторного голосування по цих кандидатурах. За аналогією інститут повторного голосування може бути використаний і на окремих виборчих дільницях, коли через вказані вище обставини під час підрахунку голосів на виборчих дільницях неможливо буде встановити, хто з кандидатів на цих дільницях набрав найбільшу кількість голосів.

79. За змістом пункту 101 вказаної вище Пояснювальної доповіді (стосовно підпункту «е» пункту 3.3 «Існування дієвої системи оскарження» розділу ІІ «Умови реалізації принципів» Керівних принципів щодо виборів), не обов`язково анулювати результати по всьому округу, цілком можливо анулювати результати лише на якійсь виборчій дільниці. Це дозволяє уникнути двох крайнощів: анулювання виборів взагалі у ситуації, коли порушення вплинули лише на невелику територію, і відмови від анулювання під приводом, що територія, на якій порушення далися взнаки, була досить малою.

80. Таким чином, Комісія мала обрати спосіб, що дозволяв встановити дійсне волевиявлення. Водночас варто врахувати, що ЦВК у такому випадку обирає варіант поведінки з урахуванням її реальних можливостей.

81. Як зазначається у пункті 10 Доповіді про скасування результатів виборів, прийнятої Радою за демократичні вибори та Венеціанською комісією (10 та 11-12 грудня 2009 року), загальним стандартом є залишення компетентним органам досить широкого поля розсуду щодо того, чи порушення на виборах були достатньо серйозними, щоб мати наслідком скасування результатів голосування.

82. У Спільному висновку щодо проекту Закону «Про вибори народних депутатів України», прийнятому Радою за демократичні вибори та Венеціанською комісією 13 та 14-15 жовтня 2011 року, зазначається, що принциповим є те, що результати голосування мають бути визнані недійсними у тому випадку, коли рівень фальсифікації або порушень є таким, що не дозволяє встановити зміст волевиявлення виборців (пункт 116 Спільного висновку).

83. У ситуації, що виникла, ЦВК як вищий орган влади, який має забезпечити дійсне проведення виборів, повинна обрати такий варіант, який би у цій екстраординарній ситуації врахував багато факторів, серед яких: потреба забезпечення прав виборців у відповідному виборчому окрузі, забезпечення прав кандидатів у виборчому окрузі, необхідність якнайшвидшого формування складу органу законодавчої влади, наявність фінансового забезпечення на проведення повторних виборів, законодавче регулювання порядку реалізації того чи іншого рішення, можливість фактично, а не тільки теоретично, здійснити відповідні дії.

84. Основним завданням для ЦВК у цій ситуації було віднайти баланс між зазначеними вище різноспрямованими факторами за відсутності відповідного регулювання у виборчому законодавстві.

85. За таких обставин слід констатувати, що оскільки законодавством не передбачений жодний варіант поведінки для ЦВК у ситуації, що склалася, то будь-яке її рішення у цьому питанні можна було б заздалегідь назвати незаконним як таке, що не основане і не могло б бути основане на конкретних приписах закону. Кожна зі сторін за такою логікою могла б, за умови невигідного для себе результату зазначати про те, що рішення ЦВК є незаконним. Але така логіка призвела б до того, що ЦВК не ухвалила б жодного рішення в цій ситуації взагалі, а встановлення результатів виборів було б відкладено на невизначений строк, і це був би найгірший варіант з урахуванням установленої законом мети виборів.

86. Разом із цим звертає на себе увагу те, що основною проблемою, з якою зіткнулися всі учасники виборчого процесу у цій справі, в тому числі ЦВК, є недосконалість виборчого законодавства, яка зумовила позбавлення частини виборців права на участь у виборчому процесі та права голосу. З огляду на положення статті 6 Конституції України та принцип дії органу влади тільки відповідно до Конституції та законів України ця проблема має і повинна бути вирішена ЦВК та суб`єктами законодавчої ініціативи шляхом ініціювання та внесення змін до законодавства щодо забезпечення прав усіх виборців на обрання представників до Верховної Ради України у випадку визнання недійсним голосування або виборів на окремих дільницях у подальшому та й, зокрема, забезпечення прав виборців на зазначених дільницях на участь у цих проміжних виборах.

87. У таких умовах ЦВК мала вирішити питання обґрунтованих сумнівів у результатах голосування на виборчому окрузі з урахуванням втрати (або, можливо, викрадення невстановленими особами) частини виборчих бюлетенів із шести виборчих дільниць, результати підрахунку в яких стали «токсичними» і при врахуванні яких у разі встановлення результатів виборів по округу зробили б «токсичними» результати виборів в окрузі загалом.

88. Слід зазначити, що саме ЦВК з урахуванням спеціального порядку її формування (за участю Президента України і парламенту), колегіальної процедури прийняття рішення, визначених законодавством завдань і є тим єдиним органом, що має компетенцію прийняти рішення у складній юридичній ситуації, що склалася, при цьому оцінюючи ці рішення з позицій верховенства права, доцільності, ефективності, можливості дійсної реалізації, дотримання найкращого балансу між правами виборців, правами кандидатів та необхідністю забезпечення громадян України працюючим у законному складі законодавчим органом.

89. ЦВК мала віднайти баланс у питаннях забезпечення активного виборчого права 148 446 виборців на виборчому окрузі, 49 266 виборців, які фактично проголосували на ньому, з одного боку, та 3 189 голосів виборців, які проголосували на шести «токсичних» виборчих дільницях, з іншого боку.

90. До того ж слід було взяти до уваги й очікування громадян України на формування повноважного і повного складу Верховної Ради України в розумні строки.

91. У цій ситуації ЦВК прийняла одне із можливих рішень - визнати недійсними результати голосування на шести «токсичних» виборчих дільницях та не враховувати їх при встановленні результатів виборів. Таке рішення з упевненістю не можна назвати ідеальним, але ЦВК вважала його найкращим варіантом поведінки в умовах фактичної правової невизначеності за необхідності забезпечити мету проведення виборів та позбутися «токсичності» результатів підрахунку голосів на певних дільницях. В такому випадку ЦВК «відкинула» 2,17 % голосів виборців на виборчому окрузі, натомість врахувала всі інші голоси на цьому виборчому окрузі.

92. При цьому, Велика Палата вважає, що в даному випадку, відшукуючи баланс інтересів різних учасників виборчого процесу і суспільства, ЦВК прийняла пропорційне рішення, що відповідає меті проведення виборів - якнайшвидше формування повноважного складу органу законодавчої влади та забезпечення інтересів абсолютної більшості виборців на окрузі.

93. При цьому Велика Палата Верховного Суду вважає, що в зазначеному випадку, відшукуючи баланс інтересів різних учасників виборчого процесу і суспільства, ЦВК прийняла пропорційне рішення, що відповідає меті проведення виборів - якнайшвидше формування повноважного складу органу законодавчої влади та забезпечення інтересів абсолютної більшості виборців на окрузі.

94. Дискусійним у цій справі є питання, чи діяла ЦВК у межах своїх дискреційних повноважень, адже такі повноваження законом чітко не передбачені. Однак у межах судового контролю суд має перевірити, чи не є висновки ЦВК явно свавільними.

95. У цьому випадку ЦВК обрала спосіб усунення розбіжностей, анулювавши результати на «токсичних» дільницях загалом стосовно всіх 14 кандидатів, що в принципі дозволяє встановити результати волевиявлення, не порушуючи балансу відданих за кожного з кандидатів голосів, тобто справедливо, наскільки це можливо.

96. Також необхідно звернути увагу на те, що у подібній ситуації, яка врегульована Законом України «Про вибори народних депутатів України», у випадку визнання дільничною виборчою комісією недійсним голосування на виборчій дільниці усі бюлетені, які виявлені у виборчих скриньках на цій виборчій дільниці, вважаються такими, що не підлягають врахуванню (частина третя статті 92 цього Закону).

97. У такому випадку ОВК зобов`язана встановити підсумки голосування в одномандатному окрузі незалежно від кількості виборчих дільниць, на яких голосування було визнано недійсним. Визнання голосування недійсним в одномандатному окрузі не допускається (частини одинадцята та дванадцята статті 95 указаного Закону).

98. При цьому законодавство, за яким проводилися вибори не містить граничної кількості виборців, голоси яких не бралися до підрахунку при встановленні результатів голосування у зв`язку з визнанням недійсним голосування на відповідних виборчих дільницях.

99. З урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, наведених у постанові від 1 травня 2021 року та ухвалі від 14 травня 2021 року, немає підстав вважати дії ЦВК явно свавільними або такими, що суперечать принципу верховенства права.

100. Така ситуація обумовлена дефектами в законодавстві, вимагає якнайшвидшого врегулювання на законодавчому рівні і не може бути усталеною. Втім за конкретних обставин цієї справи, коли оперативно вирішити питання недосконалості нормативно-правового регулювання спірних правовідносин неможливо в силу принципу незворотності дії закону в часі, ЦВК на виконання постанови Великої Палати Верховного Суду виходила з наявних реальних можливостей та обрала той варіант встановлення результатів, який загалом дозволяє справедливо визначити переможця виборів.

101. Після прийняття ЦВК оскаржуваного у цій справі протоколу профільні громадські організації, які переймаються прозорістю та законністю виборів, прямо зазначили про те, що найдемократичнішим способом розв`язання проблеми могло б стати політико-правове рішення про проведення повторних виборів, відповідальність за яке на себе повинен взяти український парламент. Усі інші варіанти не дозволяють переконливо визначити дійсне волевиявлення громадян і не забезпечують належну суспільну довіру до результатів голосування. Варіант проведення повторного голосування був розцінений громадськістю як такий, що міг би створити ризики для демократичного характеру виборів (див., наприклад, заяву Громадянської мережі «Опора» від 19 травня 2021 року).

102. Подібні ситуації в історії України вже траплялися і врегульовувалися саме шляхом прийняття парламентом відповідних законів. Прикладом цього є закони України «Про особливості застосування Закону України «Про вибори Президента України» при повторному голосуванні 26 грудня 2004 року», «Про повторні вибори народних депутатів України в одномандатних виборчих округах №№ 94, 132, 194, 197, 223», «Про особливості проведення голосування на чергових виборах депутатів Красноармійської міської ради, Красноармійського міського голови (Донецька область) та депутатів Маріупольської міської ради, Маріупольського міського голови (Донецька область) 25 жовтня 2015 року».

103. З огляду на викладене не можна визнати незаконними у цій справі протокол про результати виборів народних депутатів України в ОВО № 87 від 19 травня 2021 року з поміткою «Уточнений» та дії ЦВК, оскільки Комісія діяла в умовах відсутності чітких механізмів правового розв`язання безпрецедентної ситуації в ОВО № 87.

Висновки за результатами розгляду апеляційних скарг

104. Положеннями статті 315 КАС визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення; скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у визначених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; у визначених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-5 частини першої цієї статті.

105. Відповідно до частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Висновки щодо розподілу судових витрат

106. Відповідно до частини дев`ятої статті 273 КАС суд приймає позовну заяву щодо рішення, дії чи бездіяльності виборчої комісії, комісії з референдуму або члена відповідної комісії до розгляду незалежно від сплати судового збору. У разі несплати судового збору на момент вирішення справи суд одночасно вирішує питання про стягнення судового збору відповідно до правил розподілу судових витрат, встановлених цим Кодексом.

107. Положеннями частини шостої статті 139 КАС визначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

108. Оскільки при поданні позовної заяви в цій справі позивачем судовий збір не сплачено, а рішення суду першої інстанції, в якому суд відповідно до приписів частини дев`ятої статті 273 КАС вирішив питання про розподіл судових витрат, підлягає скасуванню, Велика Палата Верховного Суду, здійснюючи розподіл судових витрат, виходить з таких міркувань.

109. Згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

110. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць станом на 1 січня 2021 року - 2 270,00 грн.

111. Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00 грн).

112. Згідно з підпунктом 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

113. Абзацом другим частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що в разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

114. З матеріалів справи встановлено, що позивач є юридичною особою, яка звернулася до суду у 2021 році та заявила три позовні вимоги немайнового характеру, а тому сума судового збору, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, становила 6 810,00 грн (2 270,00 грн х 3 вимоги), а за подання апеляційних скарг сплаті підлягає судовий збір у сумі 30 645, 00 грн (6 810,00 грн х 150 % х 3).

115. Оскільки за результатами розгляду цієї справи суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, то судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень КАС, покладаються на позивача у розмірі 37 455,00 грн.

Керуючись статтями 278, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційні скарги кандидата в народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року ОСОБА_3 , Центральної виборчої комісії та Політичної партії «Слуга Народу» задовольнити.

2. Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26 травня 2021 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову Політичної партії «За майбутнє» до Центральної виборчої комісії, треті особи: кандидат у народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року ОСОБА_1 , кандидат у народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року ОСОБА_3 , Політична партія «Слуга Народу», про визнання дій протиправними, скасування протоколу та зобов`язання вчинити певні дії.

3. Стягнути з Політичної партії «За майбутнє» (, 01001, м. Київ, вул. Володимирська, 12, оф. 302) до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Державної судової адміністрації України (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; ; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA6026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 37 455 (тридцять сім тисяч чотириста п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. С. Князєв

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді: В. В. Британчук Л. М. Лобойко

Ю. Л. Власов К. М. Пільков

І. В. Григор`єва О. Б. Прокопенко

М. І. Гриців В. В. Пророк

Д. А. Гудима Л. І. Рогач

В. І. Данішевська О. М. Ситнік

Ж. М. Єленіна В. М. Сімоненко

О. С. Золотніков І. В. Ткач

Л. Й. Катеринчук С. П. Штелик

Г. Р. Крет

Відповідно до частини третьої статті 355 КАС України постанова оформлена суддею Князєвим В. С.