Справа № 120/5104/21-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

09 червня 2021 р. Справа № 120/5104/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук Ірини Миколаївни, розглянувши в письмовому провадженні матеріали справи за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Приватного акціонерного товариства "Іванівський спеціалізований кар`єр" про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Приватного акціонерного товариства "Іванівський спеціалізований кар`єр" про стягнення заборгованості.

Ухвалою від 26.05.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

03.06.2021 від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшла заява про закриття провадження у даній справі, у зв`язку з його відмовою від позову. Заява мотивована тим, що відповідачем добровільно сплачено заборгованість, яка була предметом спору у даній справі. Крім того, у поданій заяві представник позивача також просить суд стягнути із відповідача понесений судовий збір на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Визначаючись щодо поданої заяви, суд виходив із наступного.

Як передбачено ч. 1 ст. 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову.

Приписами ч. 1 ст. 189 КАС України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Згідно з ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Таким чином, враховуючи те, що відмова від позову є безумовним правом позивача та не суперечить чинному законодавству, не порушує права, свободи та інтереси учасників адміністративного процесу, суд дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити.

В той же час, надаючи оцінку вимогам позивача щодо розподілу судових витрат шляхом їх стягнення із відповідача, то суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частинами 1, 2 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Так, стаття 139 КАС України є загальною для вирішення питання розподілу судових витрат за наслідками розгляду справи. Також КАС України містить спеціальні норми, які регулюють питання розподілу витрат у разі відмови позивача від позову (ст. 140 КАС України), а також повернення судового збору у разі відмови позивача від позову (ст. 142 КАС України). Разом з тим, норми ст. 140 КАС України стосуються розподілу судових витрат та застосовуються одночасно з нормами ст. 139 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

За приписами ч. 1 ст. 142 КАС України, якій кореспондують норми ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", у разі вирішення справи шляхом примирення, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Системний аналіз зазначених норм свідчить про те, що ч. 1 ст. 142 КАС України стосується повернення судового збору позивачу з відповідного бюджету у зв`язку із відмовою позивача від позову. Ця норма не пов`язана зі ст. 139, 140 КАС України, оскільки не регулює питання стягнення з однієї сторони на користь іншої судового збору в порядку розподілу судових витрат.

В даному ж випадку, позивачем виступає суб`єкт владних повноважень, а відповідачем юридична особа.

При цьому, ані положеннями КАС України, ані Законом України "Про судовий збір" не передбачено стягнення судових витрат з відповідача, зокрема у разі відмови суб`єкта владних повноважень від позову, а також навіть у випадках розгляду справи по суті та задоволення позову у справах за позовом суб`єкта владних повноважень до юридичної чи фізичної особи, окрім витрат пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.

В той же час, питання повернення судового збору та розподілу судових витрат мають різну правову природу, не є пов`язаними, а підстави та порядок їх застосування регулюються по-різному.

Зокрема, положення ч. 1 ст. 142 КАС України можуть бути застосовані в тому випадку, коли має місце відмова позивача від позову, що пов`язана саме із задоволенням його відповідачем після подання позовної заяви. У такому випадку розподіл судових витрат згідно з ч. 1 ст. 140 КАС України не здійснюється.

З врахуванням викладеного, клопотання позивача про вирішення питання повернення сплаченого судового збору в порядку ст.140 КАС України задоволенню не підлягає, позаяк позивач є суб`єктом владних повноважень, відомостей про понесення судових витрат, що пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, матеріали справи не містять. Отже, витрати позивача зі сплати судового збору розподілу не підлягають.

Поряд із цим, слід враховувати, що позивач фактично порушив перед судом питання про повернення судового збору, яке підлягає розгляду відповідно до положень ст. 142 КАС України.

В даному ж випадку, позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у сумі 2270 грн. відповідно до платіжного доручення №1423 від 19.05.2021.

Таким чином, враховуючи те, що позивач відмовився від позову, суд дійшов висновку за необхідне повернути позивачу п`ятдесят відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 1135 грн. відповідно до ч. 1 ст. 142 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 142, 248, 256 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача задовольнити частково.

Закрити провадження у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Приватного акціонерного товариства "Іванівський спеціалізований кар`єр" про стягнення заборгованості.

Повернути Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області судові витрати в розмірі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень, що становить п`ятдесят відсотків сплаченого судового збору, відповідно до платіжного доручення №1423 від 19.05.2021, з Державного бюджету України.

В задоволені решти вимог заяви, - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна