Справа № 400/1942/21
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 р. № 400/1942/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5, м.Миколаїв,54001,

треті особи:Міністерство внутрішніх справ України, вул. Академіка Богомольця, 10,м.Київ,01601, вул. Академіка Богомольця, 10,м.Київ,01024

про:визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області (надалі - відповідач), третя особа Міністерство внутрішніх справ України в якому просить суд: 1) визнати протиправною відмову Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області від направлення матеріалів до Міністерства внутрішніх справ України щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи через захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ; 2) зобов`язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області підготувати висновок щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в зв`язку з настанням інвалідності через захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ та направити матеріали щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи через захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ до Міністерства внутрішніх справ України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ, у червні 2006 року йому була встановлена ІІІ група інвалідності з захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та виплачене страхове відшкодування в розмірі 3400,00 грн. Стан здоров`я позивача погіршувався, 16.02.2021 ОСОБА_1 була встановлена ІІ група інвалідності з захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. В зв`язку з цим, позивач звернувся з заявою до відповідача про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи через захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Відповідачем відмовлено у її задоволенні, оскільки матеріали не відповідають умовам пункту 4 Порядку №850 від 21.10.2015 року тому відсутні підстави для розгляду таких матеріалів та прийняття за ними рішення. Позивач вважає відмову у виплаті одноразової грошової допомоги протиправною та такою, що порушує його права, що і стало підставою для звернення до суду.

Відповідачем подав відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. У відзиві відповідач послався на те, що умовою для призначення та виплати одноразової грошової допомоги є встановлення вищої групи інвалідності протягом двох років первинного встановлення інвалідності, між встановлення втрати працездатності позивачу та встановлення йому ІІ групи інвалідності пройшло більше двох років, тому відсутні підстави для виплати одноразової грошової допомоги.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, не надала пояснення по справі.

Ухвалою від 31.03.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 1990 року.

19.12.2005 Наказом № 126 о/с позивач був звільнений з органів внутрішніх справ за станом здоров`я.

16.12.2005 ВЛК УМВС України Позивачу встановлено «непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час».

15.06.2006 року довідкою обласної МСЕК встановлена ІІІ група інвалідності з захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

07.09.2006 обласною дирекцією ПАТ НАСК «Оранта» позивачу було виплачене страхове відшкодування в розмірі 3400,00 грн.

16.02.2021 Міжрайонною медико-соціальною експертною комісією №4 позивачу була встановлена ІІ група інвалідності з захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

22.02.2021 довідкою обласної МСЕК встановлено ступень втрати професійної працездатності позивача 70 відсотків.

24.02.2021 позивач звернувся до УМВС України в Миколаївській області із заявою про направлення документів до МВС України для призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

10.03.2021 листом за вих. № М-31/05/38-2021 відповідачем відмовлено задоволенні заяви Позивача, оскільки матеріали не відповідають умовам пункту 4 Порядку №850 від 21.10.2015 року тому відсутні підстави для розгляду таких матеріалів та прийняття за ними рішення.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Статтею 23 Закону України «Про міліцію» встановлено, у разі поранення (контузії, травми бо каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Порядок підстав та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 (далі Порядок № 850).

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги згідно п. 2. Порядку №850 в даному випадку є: у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до п. 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі: установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Відповідно до п.4 Порядку №850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пунктом 8 Порядку № 850 передбачено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цього Порядку документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 Порядку, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Пунктом 14 Порядку №850 встановлено, що призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Таким чином, після надходження передбачених Порядком № 850 документів Управління МВС України зобов`язане скласти висновок та направити документи особи до Міністерства внутрішніх справ України, а не аналізувати чи є у особи підстави на отримання грошової допомоги.

Законом України «Про міліцію» не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку № 850. Вказана норма Порядку № 850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності.

Крім того, вказаний пункт Порядку № 850 не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу дворічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності.

Вказана норма Порядку № 850 регулює лише порядок визначення розміру допомоги, проте не встановлює підстави для її призначення та виплати.

Пунктом 14 Порядку № 850 передбачено вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги.

Аналізуючи вищевказане законодавство, суд приходить до висновку, що у відповідача не має повноважень з приводу прийняття рішення про відмову в складанні та направлені висновку та документів позивача до Міністерства внутрішніх справ України.

Що стосується посилання відповідача на те, що умовою для призначення та виплати одноразової грошової допомоги є встановлення вищої групи інвалідності протягом двох років первинного встановлення інвалідності, між встановлення втрати працездатності позивачу та встановлення йому ІІ групи інвалідності пройшло більше двох років, тому відсутні підстави для виплати одноразової грошової допомоги, суд зазначає таке.

Верховний Суд у постанові від 13.02.2018 року по справі № 808/1866/16 зазначив, що Законом України «Про міліцію» не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку № 850. Вказана норма Порядку № 850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності. Так само цей пункт Порядку не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу двохрічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності.

Відповідач не довів суду, що існують правові підстави для відмови в направленні документів позивача до Міністерства внутрішніх справ України щодо призначення одноразової грошової допомоги.

В свою чергу, позивачем до суду надані документи на підтвердження причинного зв`язку захворювання з проходженням служби в ОВС, а саме копії довідок до акту огляду МСЕК, копію довідки про результати визначення ступеня втрати працездатності.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що саме зобов`язання Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області підготувати висновок щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги в зв`язку з настанням інвалідності через захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ та направити матеріали щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи через захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ до Міністерства внутрішніх справ України є ефективним засобом правового захисту прав позивача.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , НОМЕР_1 ) до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області (вул. Декабристів,5 м. Миколаїв,54001, 08592253), третя особа Міністерство внутрішніх справ України (вул. Богомольця, 10 , м .Київ, 01601) задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області від направлення матеріалів до Міністерства внутрішніх справ України щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи через захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

3. Зобов`язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області підготувати висновок щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в зв`язку з настанням інвалідності через захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ та направити матеріали щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи через захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ до Міністерства внутрішніх справ України.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Мельник