Справа № 160/7508/21
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2021-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2021 року Справа № 160/7508/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Приватного підприємства Сателіт до Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови, -
У травні 2021 року позивач звернувся до адміністративного суду, та в уточненій позовній заяві просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу у сумі 10 200 грн. від 23.04.2021 року у ВП №60710732 державного виконавця - заступника начальника Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Астапової Ольги Володимирівни.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Астапової О.В. було винесено спірну постанову від 23.04.2021 року у ВП №60710732 про повторне накладення на ПП «Сателіт» штрафу за не виконання рішення суду в сумі 10 200 грн. Позивач не погоджується із вказаною постановою про накладення штрафу, вважає її протиправною та такою, що порушує права та інтереси ПП «Сателіт», оскільки накладення на останнього штрафу без поважних причин суперечить нормам чинного законодавства.
Ухвалою суду від 17.05.2021 року позовна заява була залишена без руху через невідповідність ст.ст.160, 161 КАС України.
Ухвалою суду від 25.05.2021 року було відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, після усунення позивачем 25.05.2021 року недоліків своєї позовної заяви.
На виконання ухвали суду 27.05.2021 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якій зазначено, що в ході проведення виконавчих дій щодо виконання наказу Господарського суду №904/559/19 від 14.06.2019 р. встановлено, що директор та законні представники підприємства боржника - ПП «Сателіт» не з`явились за місцем проведення виконавчих дій, але належним чином були повідомлені. Зі слів законних представників стягувача встановлено, що станом на 23.04.2021 р. нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 6,0 кв.м., розташоване на технічному поверсі багатоповерхового житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 не повернуто за актом приймання-передавання відповідно до умов договору оренди від 15.09.2016 р., про що складено відповідний акт державного виконавця від 23.04.2021 р. На підставі вказаного акту 23.04.2021 р. заступником начальника Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Астаповою О.В. була винесена постанова про накладення штрафу в сумі 10 200 грн. за невиконання рішення суду у строк відповідно до вимог чинного законодавства. За таких обставин, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
За викладених обставин, відповідно до вимог статей 258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
27.11.2019 р. державним виконавцем відділу була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Того ж дня, державним виконавцем винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанова про стягнення виконавчого збору.
У вищезазначеному листі державним виконавцем Астаповою О.В. попереджено підприємство - боржника ПП «Сателіт», з вимогами п.2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
23.03.2021 р. від позивача на адресу відповідача надійшов лист, що відповідним відділом не вказано час проведення виконавчих дій в своєму листі від 11.03.2021 р. Оригінал вищезазначеної заяви від боржника Приватне підприємство "Сателіт" було отримано Відділом - 29.03.2021 р. У зв`язку з чим, заступником начальника Астаповою О.В., керуючись статтею 32 Закону України "Про виконавче провадження", винесена постанова про відкладення виконавчих дій та призначено наступні виконавчі дії на 08.04.2021 р. на 09 год. 00 хв., за адресою: просп.Свободи, 105 у м.Кам`янське, про що повідомлено сторін виконавчого провадження, направлений вищезазначений документ боржнику.
В ході проведення виконавчих дій встановлено, що директор та законні представники підприємства боржника - ПП «Сателіт» не з`явились за місцем проведення виконавчих дій, належним чином повідомлені. Зі слів законних представників стягувана - Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради встановлено, що станом на 08.04.2021 р. нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 6,0 кв.м., розташоване на технічному поверсі багатоповерхового житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 не повернуто за актом приймання-передавання відповідно до умов договору оренди від 15.09.2016 р., про що складено відповідний акт державного виконавця від 08.04.2021 р.
08.04.2021 р. заступником начальника відділу Астаповою О.В., керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про накладення штрафу у розмірі - 5100 грн., копія якої направлена боржнику до виконання за невиконання рішення суду у строк відповідно до вимог чинного законодавства та попереджено, що у разі повторного невиконання рішення суду боржником без поважних причин протягом 10 робочих днів, державним виконавцем буде накладено штраф у подвійному розмірі та направлено подання до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Заступником начальника відділу Астаповою О.В., на підставі ст.ст.18, 26, 63 Закону України "Про виконавче провадження", на 23.04.2021 р. о 9 год. 00 хв. призначено виконавчі дії, а саме: повторна перевірка виконання вищезазначеного рішення суду підприємством-боржником.
20.04.2021 р. до відповідача від Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради за вх.№4874 надійшла відповідь на вищезазначений запит державного виконавця, відповідно до якого встановлено, що підприємство-боржник ПП "Сателіт" до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради не звертався, акт приймання-передавання не підписано, майно - нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 6,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 з орендного користування не повернуте.
В ході проведення виконавчих дій встановлено, що директор або законні представники підприємства-боржника ПП «Сателіт» не з`явились за місцем проведення виконавчих дій, належним чином буди повідомлені. Здійснена перевірка технічного поверху багатоповерхового житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , згідно з якою встановлено, що приміщення огороджене решіткою під замок, потрапити не можливо за відсутністю доступу (відсутність замку). З огляду через решітку приміщення встановлено, що в ньому знаходиться обладнання, яке саме встановити не можливо у зв`язку з тим, що приміщення огороджене решіткою під замок, потрапити не можливо за відсутністю доступу (відсутність ключа). Зі слів представників стягувача - Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради встановлено, що станом на 23.04.2021 р. нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 6,0 кв.м., розташоване на технічному поверсі багатоповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 не повернуто за актом приймання-передавання відповідно до умов договору оренди від 15.09.2016 р., про що складено відповідний акт державного виконавця від 23.04.2021 р.
23.04.2021 р. заступником начальника відділу Астаповою О.В., керуючись статтями 75 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про накладення штрафу в сумі 10 200 грн. у ВП №60710732, за невиконання рішення суду у строк відповідно до вимог чинною законодавства.
Правомірність прийняття відповідачем постанови від 23.04.2021 р. у виконавчому проваджені №60710732 про накладення штрафу на позивача в сумі 10 200 грн., є предметом спору в даній адміністративній справі.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 року №1404-VIII Про виконавче провадження (далі - Закон № 1404-VIII), який набрав чинності 05.10.2016 р.
Згідно з ст.1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
В силу п.1 ч.1 ст.3 Закону України Про виконавче провадження підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Згідно з ч.5 та 6 ст.26 Закону України Про виконавче провадження, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Відповідно до частин першої та другої ст.63 Закону України Про виконавче провадження, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою ст.26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.
В силу ч.1 ст.75 Закону України Про виконавче провадження, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Тобто, правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.
Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.
Європейський суд з прав людини у рішенні Юрій Миколайович Іванов проти України наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.
У такому контексті відсутність у стягувача можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.
Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.
ЄСПЛ констатував, що невиконання рішення є втручанням у право особи на мирне володіння майном, викладене у першому реченні пункту 1 статті 1 Протоколу №1 Конвенції (справи Войтенко проти України, Горнсбі проти Греції).
Крім того, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у разі, якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (Піалопулос та інші проти Греції, Юрій Миколайович Іванов проти України, Горнсбі проти Греції).
Варто також зауважити, що у справах Шмалько проти України, Іммобільяре Саффі проти Італії ЄСПЛ констатував, що невиконання судового рішення не може бути виправданим внаслідок недоліків законодавства, які унеможливлюють його виконання. Державні органи не можуть посилатися і на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов`язань (до прикладу справа Сук проти України).
Отже, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.
Зазначені висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 27.03.2019 у справі №750/9782/16-а.
Відповідно до п.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.05.2019 року у справі 904/559/19 на виконання якого виданого наказ від 14.06.2019 року - 15.09.2016 року між Департаментом комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно та ПП «Сателіт» укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м.Кам`янське та перебуває на балансі Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва міської ради (договір оренди від 15.09.2016).
Згідно з предметом цього договору орендодавець передає, а орендар бере в строкове платне користування комунальне нерухоме майно (майно) нежитлове вбудоване приміщення площею 6,0 м2, розміщене за адресою: АДРЕСА_1 , на технічному поверсі багатоповерхового житлового будинку, що перебуває на балансі Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва міської ради (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з звітом про оцінку і становить 9 892 грн.
Відповідно до п.п.1.2. 1.3 договору оренди, майно передається в оренду з метою: розміщення оператора телекомунікацій.
Пунктом 2.1 договору оренди визначено, що орендар вступив у строкове платне користування майном відповідно до акта приймання-передавання від 24.09.2010 р.
У пункті 2.2 зазначено, що передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається територіальна громада м.Кам`янське, а орендар користується ним протягом строку оренди.
Відповідно до п.10.1 договору оренди від 15.09.2016 р., цей договір укладено строком на один рік, що діє з 24 вересня 2016 р. про 23 вересня 2017 р. включно.
23.08.2017 р. між сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди від 15.06.2016 р. щодо викладення у новій редакції загальних положень договору в частині найменування сторін та розділу 12 договору в частині оновлення даних про платіжні та поштові реквізити сторін.
За умовами п.10.9, п.10.10, п.10.11 договору оренди від 15.09.2016 р., у разі припинення чи розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу, яким є Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради. Майно вважається повернутим орендодавцю/балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря. Якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за час прострочення.
Крім того, під час розгляду справи №904/559/19, судом було відхиллено доводи ПП «Сателіт» в частині заперечення проти позовних вимог стосовно зобов`язання повернути нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 6,0 кв.м., розташоване на технічному поверсі багатоповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із необґрунтованістю та недоведеністю.
Враховуючи викладене, державний виконавець не мав передбачених діючим законодавством прав приймати рішення на звернення ПП «Сателіт», в ході примусового виконання рішення суду, про неможливість передачі вбудованого приміщення загальною площею 6,0 кв.м., розташованого на технічному поверсі багатоповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки дані обставини вже були взяти до уваги під час судового розгляду та за даними обставинами судом прийняте рішення.
Суд критично ставиться до посилань позивача на те, що це майнове рішення, яке необхідно виконувати в порядку ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» та полягає безпосередньо в передачі майна в натурі, оскільки в наказі Господарського суду Дніпропетровської області від 14.06.2019 р., зазначено про зобов`язання повернути нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 6,0 кв.м., розташоване на технічному поверсі багатоповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 за актом приймання-передавання відповідно до умов договору оренди від 15.09.2016 р.
Тобто, у рішенні суду зазначена необхідність складання боржником акту приймання-передавання відповідно до умов договору оренди, а не безпосередньо вилучення державним виконавцем майна (нежитлового приміщення) та подальша передача його стягувачу.
Крім того, в рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 23.05.2019 року у справі 904/559/19, зазначено, що відповідно до п.3.11 договору оренди від 15.09.2016 р., у разі припинення (розірвання) договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплати заборгованості з орендної плати, якщо та виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до міського бюджету.
Таким чином суд доходить до висновку, що саме час складання акту приймання-передавання майна є визначальним для сторін договору, у зв`язку з подальшим нарахування орендної плати.
Рішенням суду або діючим законодавством, не передбачено складання акту приймання-передавання інакше, як сторонами договору та відповідно до умов договору, який вочевидь наявний лише у сторін правовідносин. Рішення суду зобов`язує саме боржника вчинити ці дії, які є нерозривно пов`язаними з особою боржника та унеможливлює виконання цього рішення без його участі шляхом вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання.

Крім того, боржником не було надано жодних доказів про припинення користування приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, позивач відповідно до рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.05.2019 р. у справі №904/559/19, повинен був особисто прийняти участь у складанні акту приймання-передавання, тобто особисто вчинити дії із складання акта приймання-передавання, чого зроблено не було.

Враховуючи, що ПП «Сателіт» не надано доказів щодо виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.05.2019 у справі №904/559/19, суд вважає, що за наявними у справі доказами не встановлено виконання відповідачем судового рішення від 23.05.2019 у справі №904/559/19, та вжиття ним належних заходів задля його виконання.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява №63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

В силу ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без задоволення з викладених вище підстав.

З огляду на положення ч.1 ст.139 КАС України, за наслідками розгляду даної справи, розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 287 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Приватного підприємства Сателіт (пр.Тараса Шевченка, 27/29, кв.26, м.Кам`янське, 51931, ) до Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Дніпро) (вул.Ялтинська, буд.2, м.Кам`янське, 51938, ) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.272 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.287 КАС України.

Суддя К.С. Кучма