Справа № 260/672/19
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

01 червня 2021 рокум. Ужгород№ 260/672/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Маєцької Н.Д.

при секретарі судового засідання Кустрьо В.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача 1 Роман Д.М.,

представника відповідача 2 Маровді В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Закарпатського обласного територіального центру комплектування та підтримки, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:
У відповідності до ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 01 червня 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 07 червня 2021 року.

ОСОБА_1 (далі позивач. ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі відповідач 2), якою просить: 1) Визнати протиправною бездіяльність (дії) ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не надання та не включення у довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення (перерахунку) пенсії ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди, яку він отримав протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; 2) Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти довідку про додаткові види грошового забезпечення для перерахунку пенсії, які він отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцям звільнення з військової служби, яка має містити дані щодо розміру сум про щомісячну додаткову грошову винагороду; 3) Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області довідку про додаткові види грошового забезпечення, які він отримував протягом останніх 24-х місяців перед місяцем звільнення з військової служби, яка має містити дані щодо розміру сум про щомісячну додаткову грошовому винагороду; 4) Визнати протиправною бездіяльність (дії) Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не включення до грошового забезпечення, з якого обчислений розмір пенсії, наступних складових грошового забезпечення, а саме: щомісячної додаткової грошової винагороди; 5) Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області перерахувати та виплачувати пенсію з 10 грудня 2017 року в розмірі, який обчислений із грошового забезпечення, яке він отримував протягом 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірах, зазначених у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 10 грудня 2017 року; 6) Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити виплату недоплаченої частини основного розміру пенсії за 12 місяців з дня звернення та подання документів для проведення перерахунку, тобто з 17 квітня 2019 року.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року зупинено провадження у справі - до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 510/1286/16-а.

Ухвалою суду від 29 квітня 2021 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеною до протоколу судового засідання від 01 червня 2021 року замінено Закарпатський обласний військовий комісаріат на його правонаступника Закарпатський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (далі відповідач 1).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач у період з 19 червня 2015 року по 09 грудня 2017 року проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 та отримував грошове забезпечення, в склад якого входила щомісячна додаткова грошова винагорода в розмірі 60 % місячного грошового забезпечення. Вказана щомісячна грошова винагорода виплачувалася щомісячно, тобто мала постійний характер. 09 грудня 2017 року наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 22 листопада 2017 року № 287 позивача виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 10 грудня 2017 року позивачу призначена пенсія за вислугу років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". При оформленні документів для призначенні пенсії ІНФОРМАЦІЯ_2 не зазначив в довідці про додаткові види грошового забезпечення від 08 грудня 2017 року № 7148 відомості про складові грошового забезпечення, які позивач отримував під час проходження військової служби, а саме: щомісячну додаткову грошову винагороду. Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначило пенсію позивачу на підставі оформлених документів Закарпатським обласним військовим комісаріатом. 04 квітня 2019 року позивач звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просив надати довідку про розмір грошового забезпечення за останні 24 місяці перед звільненням з зазначенням відповідного окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та просив надати йому довідку про додаткові види грошового забезпечення за останні 24 місяці для обчислення пенсії, включивши в неї щомісячну додаткову грошову винагороду. На вказану заяву Закарпатським обласним військовим комісаріатом позивачем надано відповідь від 10.04.2019 року № 2111 про відмову у видачі довідки про додаткові види грошового забезпечення за останні 24 місяці для обчислення пенсії, включивши в неї щомісячну грошову винагороду у зв`язку з відсутністю на це підстав. Таким чином, при обчисленні пенсії позивача до грошового забезпечення позивача не ввійшла щомісячна грошова винагорода. Такі дії позивач вважає протиправними, та такими, що порушують вимоги чинного законодавства.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, що наведені у позовній заяві,просив їх задовольнити.

Відповідач 1 надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що щомісячна грошова винагорода, встановлена Постановою Кабінету Міністрів України № 889 не входить до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовців, тому вона не може бути включена до грошового забезпечення під час признання пенсії.

В судовому засіданні представник відповідача 1 проти задоволення позову заперечив з мотивів, зазначених у відзиві.

Відповідач 2 надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що права позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області не порушені оскільки, пенсія йому обчислювалася з розміру грошового забезпечення за наявними в пенсійній справі документами, які не містили відомостей про виплату щомісячної грошової допомоги. Таким чином, на переконання відповідача 2, позовні вимоги, звернуті до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області є передчасними оскільки відповідного рішення про відмову у перерахунку пенсії або ж задоволення такого перерахунку не приймалось.

В судовому засіданні представник відповідача 2 проти задоволення позову заперечив з мотивів, зазначених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представників відповідачів, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків:

Судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 22 листопада 2017 року № 287 майора юстиції ОСОБА_1 , помічника військового комісара з правової роботи ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільненого від займаної посади наказом командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_4 " (по особовому складу) від 23 жовтня 2017 року № 207 у запас, виключено із 09 грудня 2017 року із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та всіх видів забезпечення.

З 10 грудня 2017 року позивачу призначена пенсія за вислугу років, у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, виданої Закарпатським обласним військовим комісаріатом від 08 грудня 2017 року № 7148, позивачу до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для обчислення пенсії не було включено щомісячну додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України № 889 від 22.09.2010 року «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил України, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій».

Із грошового атестата серії ЗУ № 050574, виданого Закарпатським обласним військовим комісаріатом вбачається, що на час звільнення позивача з військової служби розмір його грошового забезпечення включав щомісячну додаткову грошову винагороду, яка становила 60% місячного грошового забезпечення.

04 квітня 2019 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою в якій просив надати йому довідку про додаткові види грошового забезпечення за останні 24 місяці для обчислення пенсії, включивши в неї щомісячну грошову винагороду.

Листом від 10 квітня 2019 року № 2111 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив позивача про те, що оскільки щомісячна додаткова грошова винагорода не зазначена у статтях 43 та 63 Закону, то вона не може бути урахована ні при призначенні пенсії відповідно до Закону, ні при перерахунку. У зв`язку з цим, надати довідку про додаткові види грошового забезпечення за останні 24 місяці для обчислення пенсії, включивши в неї щомісячну додаткову грошову винагороду законних підстав не має.

Вказаним листом, Закарпатським обласним військовим комісаріатом також надіслано позивачу довідку від 10 квітня 2019 року № 2112 про розмір грошового забезпечення за останні 24 місяці перед звільненням.

17 квітня 2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою, в якій просив провести на підставі наданої Закарпатським обласним військовим комісаріатом довідки № 2112 від 10.04.2019 року перерахунок призначеної пенсії з 10.12.2017 року та в подальшому виплачувати йому пенсію в розмірі, який обчислити з грошового забезпечення, яке позивач отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, до складу якого включити щомісячну додаткову грошову винагороду.

Листом від 26 квітня 2019 року № 303/У-99-01 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повідомило позивача, що індивідуальні перерахунки пенсії, пов`язані з уточненням вислуги років, розміру грошового забезпечення або окремих його видів, здійснюється виключно на підставі документів, поданих цими уповноваженими структурними підрозділами. Таким чином, долучена позивачем довідка не може бути підставою для перегляду грошового забезпечення, з якому йому нараховується пенсія.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами 2, 3 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно із частиною 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» Пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (далі - Постанова № 889) встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.

Отже, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Як вже встановлено судом та вбачається із грошового атестата позивача серії ЗУ № 050574, виданого ІНФОРМАЦІЯ_5 , на час звільнення позивача з військової служби розмір його грошового забезпечення включав щомісячну додаткову грошову винагороду, яка становила 60% місячного грошового забезпечення.

Вказане також підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 про доходи позивача, з якої вбачається, що позивач у період з грудня 2015 року 22 листопада 2017 року отримував щомісячну грошову винагороду у розмірі 60 %.

Таким чином, щомісячна додаткова грошова винагорода носить систематичний щомісячний характер, належить до додаткових видів грошового забезпечення, відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підлягає включенню у довідку та врахуванню під час обчислення пенсії позивачу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09 листопада 2020 року в адміністративній справі №822/511/18 та від 24.06.2020р. у справі № 0640/4032/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що Закарпатським обласним військовим комісаріатом протиправно не надано позивачу довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення (перерахунку) пенсії, із включенням до неї щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889.

Враховуючи вищенаведене та з метою ефективного захисту прав позивача, необхідно зобов`язати Закарпатський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (правонаступник ІНФОРМАЦІЯ_1 ) скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області довідку про додаткові види грошового забезпечення позивача, які він отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, із включенням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не включення до грошового забезпечення, з якого обчислений розмір пенсії позивача щомісячної додаткової грошової винагороди та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області перерахувати та виплачувати позивачу пенсію з 10 грудня 2017 року в розмірі, який обчислений із грошового забезпечення, яке позивач отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, в розмірах визначених у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 10 грудня 2017 року, та зобов`язання здійснити виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії за 12 місяців з дня звернення та подання документів для проведення перерахунку, тобто з 17 квітня 2019 року, суд зазначає наступне.

Орган Пенсійного фонду України не може самостійно, без наявності відповідної довідки, визначати розмір і види складових грошового забезпечення, з яких здійснюється обчислення розміру пенсії, оскільки пенсійний орган здійснює нарахування пенсії на підставі наданих йому відповідними органами довідок про розмір грошового забезпечення, а відтак розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у таких довідках.

Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: "Права і свободи людини і громадянина захищаються судом" (ст. 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм випливає, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.
Отже, вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не включення до грошового забезпечення, з якого обчислений розмір пенсії щомісячної додаткової грошової винагороди та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, в розмірах визначених у довідці відповідача -1, на думку суду, є передчасними, адже спір в цій частині фактично не існує, оскільки відповідний перерахунок може мати місце лише після виконання Закарпатського обласного територіального центру комплектування та підтримки рішення суду в частині складення та направлення нової довідки про грошове забезпечення позивача, після отримання якої у органу пенсійного фонду виникне відповідний обов`язок здійснити перерахунок пенсії.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки вони є передчасними.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Зважаючи на те, що позивача від сплати судового збору звільнено, підстави для вирішення питання щодо відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Закарпатського обласного територіального центру комплектування та підтримки (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Бородіна, буд. 22, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Закарпатського обласного територіального центру комплектування та підтримки щодо ненадання довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення (перерахунку) пенсії ОСОБА_1 , із включенням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889.

3. Зобов`язати Закарпатський обласний територіальний центр комплектування та підтримки скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області довідку про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 , які він отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, із включенням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

СуддяН.Д. Маєцька