Справа № 560/751/21
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/751/21
РІШЕННЯ

іменем України

08 червня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області №3084 від 01.04.2020 про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на імміграцію в Україну;

- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області повторно розглянути питання про надання дозволу на імміграцію в Україну ОСОБА_1 (паспорт громадянина Республіки Узбекистан НОМЕР_1 ).

В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві та у відповіді на відзив позивач зазначив, що звернувся до органу міграційної служби з метою отримання дозволу на імміграцію на підставі п.1 ч.3 ст.4 Закону України "Про імміграцію", оскільки перебуває у шлюбі з громадянкою України понад два роки, надавши необхідний пакет документів, що засвідчують родинні стосунки та відомості про місце проживання в Україні. Вказав, що у відповідь на адвокатський запит від 16.10.2020, Управління ДМС України в Хмельницькій області направило відповідь від 03.11.2020 із додатком: копією рішення Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області №3084 від 01.04.2020. В супровідному листі від 03.11.2020 Управління ДМС України в Хмельницькій області, зазначено про наявність інформації Управління СБ України у Хмельницькій області щодо діяльності позивача, яка суперечить забезпеченню національних інтересів України (проте жодної конкретизації не наведено). Позивач вважає, що отримання інформації від Служби безпеки України саме по собі не може слугувати підставою для відмови у наданні дозволу на імміграцію, тому звернувся в суд з цим позовом для захисту своїх прав.

Ухвалою суду від 20.01.2021 відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

20.01.2021 провадження у справі відкрите за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, ухвалою від 16 квітня 2021 року, витребував у Управління СБУ в Хмельницькій області інформацію стосовно підстав висновку, викладеного у повідомленні управління СБУ в Хмельницькій області щодо непогодження надання дозволу на імміграцію ОСОБА_1 , та чи скеровувались з цього питання додаткові матеріали Управлінню Державної міграційної служби України в Хмельницькій області.

Відповідач подав відзив, у якому позов не визнав. Зазначив, що 31.03.2020 до УДМС України в Хмельницькій області надійшла відповідь Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області №72/2/202/2172 про те, що УСБУ у Хмельницькій області не погоджує надання дозволу на імміграцію в Україну громадянину Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як зазначений іноземець порушив пункт 4 частини 1 статті 10 Закону України «Про імміграцію», вказавши завідомо неправдиву інформацію стосовно себе в ході подачі заяви для отримання дозволу на імміграцію в Україну та його діяльність суперечить забезпеченню національних інтересів України. В ході перевірки бази даних Інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан» встановлено, що в проміжку між 01.01.2017 та 27.05.2019 (дата звернення із заявою про надання дозволу на імміграцію) вказаний іноземець перетнув державний кордон України в напрямку в`їзд 03.03.2017. Інші перетини кордону у вказаний проміжок часу в базі даних «Аркан» відсутні. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 10 Закону України «Про імміграцію» дозвіл на імміграцію не надається, в інших випадках, передбачених законами України. Відповідно до пункту 20 Порядку №1983 від 26.12.2002 органи, які прийняли рішення про надання дозволу на імміграцію або про відмову у наданні такого дозволу, надсилають його копію протягом двох тижнів безпосередньо заявнику або через МЗС відповідній закордонній дипломатичній установі України. На виконання даних положень УДМС України в Хмельницькій області надіслало відповідний лист №6801.4-2355/6801.4.1-20 від 01.04.2020 ОСОБА_1 .

Крім того, у відзиві відповідач просив залучити в якості третьої особи на стороні відповідача Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області.

Дослідивши зазначене клопотання, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки.

Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Проте, судом не встановлено, що предметом даного позову є обставини, які в результаті винесення рішення по даній справі можуть мати будь які наслідки та вплинути на права та інтереси Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області, тому суд вважає, що клопотання представника відповідача про залучення третьої особи не підлягає до задоволення.

Судом витребувано додаткові докази у Управління Служби Безпеки України в Хмельницькій області, яке без пояснення причин зазначені документи (інформацію) не надало.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з наступного.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 , громадянин Республіки Узбекистан, зареєстрований за адресою в Україні, 27 травня 2019 року звернувся до Управління ДМС України в Хмельницькій області з заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну на підставі п.1 ч.3 ст.4 Закону України "Про імміграцію" як особі, яка має підстави для отримання дозволу на імміграцію поза квотою, оскільки перебуває у шлюбі з громадянкою України понад два роки. Зазначені обставини доводяться наявними у справі копіями документів, які також є у розпорядженні відповідача.

Управлінням ДМС були складені та направлені необхідні запити уповноваженим органам та структурам з метою перевірки інформації стосовно наявності чи відсутності підстав для отримання заявником дозволу на імміграцію.

31.03.2020 до УДМС України в Хмельницькій області надійшла відповідь Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області №72/2/202/2172 про те, що УСБУ у Хмельницькій області не погоджує надання дозволу на імміграцію в Україну громадянину Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як зазначений іноземець порушив пункт 4 частини 1 статті 10 Закону України «Про імміграцію», вказавши завідомо неправдиву інформацію стосовно себе в ході подачі заяви для отримання дозволу на імміграцію в Україну та його діяльність суперечить забезпеченню національних інтересів України.

01 квітня 2020 року на підставі цієї рекомендації структурним підрозділом відповідача був складений висновок щодо заяви позивача та прийняте оскаржене рішення №3084 про відмову у наданні дозволу на імміграцію в Україну на підставі п.6 ч.1 ст.10 Закону України "Про імміграцію" ( інші причини).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Конституція України встановлює, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України (ст. 26). Така ж норма передбачена ч. 1 ст. 3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Згідно з п.1 ч.3 ст.4 Закону України "Про імміграцію" дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається, серед іншого, одному з подружжя, якщо другий з подружжя, з яким він перебуває у шлюбі понад два роки, є громадянином України, дітям і батькам громадян України.

Згідно з п.17 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень №1983, орган міграційної служби у місячний термін перевіряє правильність оформлення документів, що надійшли від зазначених у пунктах 13 і 15 цього Порядку органів, вивчає відповідність наведених підстав, визначених статтею 4 Закону України "Про імміграцію", з`ясовує питання щодо наявності чи відсутності підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію відповідно до статті 10 Закону України "Про імміграцію" у разі потреби.

З цього вбачається, що прийняття рішення про надання дозволу на імміграцію належить до компетенції ДМС, яка на підставі заяви іммігранта, аналізу отриманих від нього документів та інформації інших уповноважених структур, приймає рішення про надання дозволу на імміграцію чи про відмову у наданні такого дозволу.

Одночасно, підстави для відмови у наданні дозволу на імміграцію, перелік яких є вичерпним, чітко визначені статтею 10 Закону України "Про імміграцію", відповідно до якої дозвіл на імміграцію не надається:

1) особам, засудженим до позбавлення волі на строк більше одного року за вчинення діяння, що відповідно до законів України визнається злочином, якщо судимість не погашена і не знята у встановленому законом порядку;

2) особам, які вчинили злочин проти миру, воєнний злочин або злочин проти людяності та людства, як їх визначено в міжнародному праві, або розшукуються у зв`язку із вчиненням діяння, що відповідно до законів України визнається тяжким злочином, або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, досудове розслідування якого не закінчено;

3) особам, хворим на хронічний алкоголізм, токсикоманію, наркоманію або інфекційні захворювання, перелік яких визначено центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я;

4) особам, які в заявах про надання дозволу на імміграцію зазначили свідомо неправдиві відомості чи подали підроблені документи;

5) особам, яким на підставі закону заборонено в`їзд на територію України;

6) в інших випадках, передбачених законами України.

Як вбачається зі змісту цього переліку, підстави для відмови пов`язані в першу чергу саме з винними діями іммігранта.

Судом встановлено, що відповідач прийняв рішення на підставі п.6 ч.1 ст. 10 Закону України "Про імміграцію", тобто виходячи з "інших випадків, передбачених законами України".

Одночасно у самому рішенні не зазначається який "інший випадок, передбачений законами України" став підставою для висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви позивача, як і відсутнє посилання на будь-яку норму іншого закону, яка передбачає "інший випадок" та суть порушення, яке стало причиною відмови.

Судом встановлено, що зі змісту спірного рішення не вбачається неподання заявником будь-якого з документів, які є необхідними для вирішення питання, або їх невідповідність будь-яким вимогам, встановленим законом. Факт перебування позивача у шлюбі з громадянкою України понад два роки, ніким також не оспорюється, відтак позивач має право порушувати питання про набуття статусу іммігранта перед уповноваженим державним органом.

У справі відсутні докази наявності щодо позивача порушених досудових розслідувань або кримінальних справ, відомостей про притягнення його до адміністративної відповідальності тощо.

Водночас, у листі управління СБУ, на який посилається відповідач, міститься вказівка про діяльність позивача, яка суперечить забезпеченню національних інтересів України, однак інформація неконкретизована, відсутні відомості про вчинення або можливість вчинення позивачем протиправних дій на шкоду державній безпеці або інші порушення чинного законодавства України.

На вимогу суду документи, які б містили обґрунтування підстав відмови, надані не були, відтак на даний час відсутні будь - які докази вчинення позивачем діянь, які підпадають під зміст статті 10 Закону України "Про імміграцію", у тому числі стосовно наявності "інших випадків, передбачених законами України".

Оскільки з наданої управлінням СБУ довідки не вбачалось конкретних обставин порушення іммігрантом вимог будь-якого закону, а відповідач не довів правомірності рішення в частині його обґрунтованості, пропорційності та добросовісності, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У зв`язку з задоволенням позовних вимог відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем судовий збір необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області №3084 від 01.04.2020 про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на імміграцію в Україну.

Зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області повторно розглянути питання про надання дозволу на імміграцію в Україну ОСОБА_1 (паспорт громадянина Республіки Узбекистан НОМЕР_1 ).

Стягнути на користь ОСОБА_1 1816,00 грн (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень) судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 08 червня 2021 року

Позивач:ОСОБА_1 (Вербка-Мурована,Ярмолинецький район, Хмельницька область,32142 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області (вул. Миколи Мазура, 4,Хмельницький,Хмельницька область,29007 , код ЄДРПОУ - 37864148)

Головуючий суддя П.М. Майстер