Справа № 120/1137/20-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

31 травня 2021 р. Справа № 120/1137/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк Алли Юріївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Воронюк Віти Володимирівни,

представника позивача: Тарасової Анни Олександрівни,

представника відповідача: Поліщука Владислава Олександровича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу:

за позовом: Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області (, адреса: вул. 600-річчя, 11, м. Вінниця, Вінницька область, 21021)

до: Державного підприємства "Електричні системи" (, адреса: вул. Стрілецька, 57-Б, м. Вінниця, Вінницька область, 21007)

про: застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області з адміністративним позовом до Державного підприємства "Електричні системи" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що під час проведення планового заходу державного нагляду (контролю) виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки допущені Державним підприємством "Електричні системи", що і стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 23.03.2020 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

10.04.2020 року на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов, згідно якого представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки, на його думку Державним підприємством "Електричні системи", станом на дату подання відзиву, правопорушення висвітлені у позовній заяві підприємством усунуто.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 15.04.2020 року розгляд даної адміністративної справи продовжено за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 29.04.2020 року.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 29.04.2020 року, враховуючи рекомендації уповноважених суб`єктів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з метою забезпечення процесуальної рівності прав учасників даного судового процесу та у зв`язку з необхідністю заслухати в судовому засіданні пояснення всіх сторін щодо обставин, якими вони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, підготовче засідання відкладено.

Даною ухвалою звернено увагу учасників справи на тимчасовий характер вжитих судом процесуальних заходів для запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, серед учасників відкритих судових засідань.

04.06.2020 року на адресу суду від представників сторін надійшли клопотання про необхідність надання сторонам часу для врегулювання даного спору мирним шляхом та зупинення провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України) строком на 3 місяці.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 09.06.2020 року провадження у даній адміністративній справі зупинено до 09.09.2020 року.

08.09.2020 року на адресу суду надійшло клопотання, у якому сторони просили суд продовжити строк зупинення провадження у справі на 2 місяці.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 29.09.2020 року продовжено строк зупинення провадження у даній адміністративній справі - для надання сторонам часу для примирення. Провадження у справі зупинено до 29.11.2020 року.

09.11.2020 року на адресу суду від представників сторін надійшло клопотання про зупинення провадження у справі для примирення, яке мотивоване тим, що у зв`язку із запровадженням комплексу обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки не виявилося можливим у визначений період з незалежних від відповідача причин. На підставі викладеного, сторони просили суд продовжити строк зупинення провадження у справі на 3 місяці.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 10.11.2020 року провадження у даній адміністративній справі зупинено до 10.02.2021 року.

25.02.2021 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про поновлення провадження у справі. Клопотання мотивоване тим, що станом на 23.02.2021 року відповідачем не надано до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області докази усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, вказаних у позові.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 01.03.2021 року провадження у даній адміністративній справі поновлено та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 11.05.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 31.05.2021 року.

В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позов в повному обсязі, виходячи з того, що відповідачем залишився не усунутий один з пунктів виявлених порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а факт виконання чи невиконання суб`єктом господарювання порушень, встановлених, зокрема в акті складеного за результатами проведення заходу (перевірки) органом державного нагляду (контролю), шляхом винесення припису, може бути встановлено лише за результатами проведення таким органом позапланових заходів (перевірки). Враховуючи, що перевірка Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області проведена не була, вважає, що існують всі підстави для задоволення позову.

Представник відповідача, заперечував про задоволення адміністративного позову, вказавши, що відповідач усунув всі виявлені порушення, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

У період з 17.02.2020 року по 21.02.2020 року Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області проведено планову перевірку щодо дотримання суб`єктом господарювання Державним підприємством "Електричні системи" вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за наслідками якої складено акт № 280 від 21.02.2020 року, у якому зафіксовано ряд порушень позивачем Правил пожежної безпеки в України, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.03.2015 року за № 252/26697, в загальній кількості 23 порушення.

Ряд порушень, вказаних в акті перевірки від 21.02.2020 року №280 позивачем було усунуто, проте станом на 21 лютого 2020 року виробничий будинок літера "А" Державного підприємства "Електричні системи" експлуатується з грубими порушеннями вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що зазначені в Акті перевірки від 21.02.2020 року №280, які створюють реальну загрозу життю й здоров`ю людей, а саме:

часткова відсутність систем (установок) протипожежного захисту перешкоджає швидкому виявленню та гасінню пожежі, повідомленню (оповіщенню) про неї, а також оперативній евакуації людей на ранній стадії виникнення пожежі;

невідповідність нормативним актам з питань пожежної безпеки шляхів евакуації, створює небезпечні умови для евакуації людей у разі виникнення небезпечної події на об`єкті;

порушення щодо улаштування, утримання та експлуатації електромереж і електрообладнання та відсутність блискавкозахисту, створює загрозу виникнення пожежі від дії теплових проявів електричної енергії;

невідповідність нормативним актам з питань пожежної безпеки внутрішнього протипожежного водогону унеможливлює здійснення ліквідації надзвичайної ситуації на початковій стадії;

недостатність на об`єкті первинних засобів пожежогасіння (вогнегасників) унеможливлює здійснення ліквідації надзвичайної ситуації на початковій стадії;

відсутність засобами радіаційного та хімічного захисту органів дихання (протигазами) може призвести до травмування людей у разі виникнення надзвичайної події на об`єкті.

Враховуючи наявність не усунутих порушень з боку позивача, відповідач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

За змістом статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом цивільного захисту України від 02.10.2012 року № 5403-VI, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року № 877-V.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року № 1052, Державна служба України з надзвичайних ситуацій є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Основними завданнями Державної служби України з надзвичайних ситуацій України є:

1) реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності;

2) здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб;

3) внесення на розгляд Міністра внутрішніх справ пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у зазначених сферах;

4) реалізація в межах повноважень, передбачених законом, державної політики у сфері волонтерської діяльності, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Положеннями частини четвертої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності встановлюється виключно законами.

Згідно з частиною 5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Частиною сьомою статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно до частини другої статті 51 та частини третьої статті 55 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на керівників та власників таких суб`єктів господарювання.

Відповідно до статті 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Статтею 66 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Відповідно пункту 12 частини першої статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

За приписами частини другої статті 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно положень статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

З аналізу вказаних норм законодавства слідує, що підставами для застосування заходу реагування у вигляді повного зупинення роботи об`єктів є недотримання вимог пожежної безпеки, визначених Кодексом цивільного захисту України, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Водночас, у ході розгляду справи представником відповідача повідомлено, що Державним підприємством "Електричні системи" усунуто більшість порушень зазначених в акті складеному за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 21.02.2020 року №280.

На підтвердження вказаних доводів відповідачем надано акт від 10.11.2020 року № 602, складений Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, з якого вбачається, що більшість порушень, встановлених позивачем в акті від 21.02.2020 року №280 усунуто.

Згідно акту від 10.11.2020 року, залишилися не усунутими наступні порушення:

не змонтована автоматична система пожежогасіння у виробничому приміщенні та складському (логістичний блок);

у приміщенні котельного залу газової котельні площа зовнішніх легко скидних конструкцій (віконних прорізів) менша на 1,6 квадратних метрів від необхідної розрахункової;

не забезпечено в повній мірі персонал засобами радіаційного та хімічного захисту органів дихання (противогазами).

Разом з тим, згідно пояснень директора Державного підприємства "Електричні системи", які містяться а акті складеному позивачем за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 10.11.2020 року № 602, відповідачем вжито всіх заходів щодо усунення перших двох порушень, зазначених в акті.

Так, з вказаних пояснень вбачається, що на усунення порушення зазначеного в пункті 1 акту, відповідачем проведено тендер, за результатами якого з переможцем тендеру укладено договір на проектування автоматичної системи пожежогасіння від 11.08.2020 року № 20267/05-176/20. Робочий проект АСПГ-369/2020, після усунення зауважень від 23.09.2020 року №4704-4943/47-19 та від 23.10.2020 року №4701-5639/47-19, переданий на погодження до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області.

Стосовно пункту 2 виявлених порушень, вказано, що Модульна котельня КУМ-Т2,12 виготовлена Товариством з обмеженою відповідальністю "Дельфін", яке має всі необхідні дозволи, сертифікати та належним чином погоджену документацію на її виготовлення.

Отже, станом на день розгляду справи спірним залишився пункт 3 опису виявлених правопорушень, зазначених в акті від 10.11.2020 року № 602, щодо не забезпечення в повній мірі персоналу засобами радіаційного та хімічного захисту органів дихання (противогазами), що не заперечується представником позивача.

Представником відповідача надано до суду копію договору від 18.03.2021 року № 05-81/21, укладеного між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (як постачальником) та Державним підприємством "Електричні системи" (як покупцем), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати (поставити) у власність покупцеві продукцію (товар), а саме протигаз ГП-7 розмір 2 в кількості 600 шт. та протигаз ГП-7 розмір 3 в кількості 600 шт.

На підтвердження виконання зазначених умов договору від 18.03.2021 року № 05-81/21, представником відповідача надано відповідні видаткові накладні та бухгалтерську довідку Державного підприємства "Електричні системи" від 26.04.2021 року №180/4, згідно якої станом на 26.04.2021 року на балансі підприємства рахуються протигази в кількості 1830 шт.

Разом з тим, згідно довідки Державного підприємства "Електричні системи" від 26.04.2021 року № 37/02, чисельність працівників підприємства становить 1911, з яких 84 знаходяться у довготривалих відпустках, а 34 - проходять військову службу.

Отже, з наданих суду доказів вбачається, що відповідачем здійснено закупку необхідної кількості протигазів, що свідчить про усунення всіх порушень, зазначених в акті Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області від 10.11.2020 року № 602.

Так суд погоджується з доводами представника позивача, що факт виконання чи невиконання суб`єктом господарювання порушень, встановлених, зокрема в акті складеного за результатами проведення заходу (перевірки) органом державного нагляду (контролю), шляхом винесення припису, може бути встановлено лише за результатами проведення таким органом позапланових заходів (перевірки).

Проте, суд також враховує, що позивач мав право та можливість провести відповідну позапланову перевірку для підтвердження або спростування доводів відповідача, щодо усунення всіх порушень, однак протягом місяця з дня останнього усунення, позивачем таку перевірку проведено не було.

В свою чергу, у постанові Верховного Суду від 19 березня 2020 року у справі №140/2323/19 суд зазначив, що при обранні виключного заходу реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі (відповідно іншого аналогічного об`єкту), позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

З огляду на це, оцінюванню підлягає питання, чи є захід реагування співрозмірним до мети його застосування і що таке втручання у права відповідача буде пропорційним і, таким чином, буде досягнуто справедливий баланс між інтересами відповідача та публічними інтересами.

Метою застосування такого запобіжного заходу як повне зупинення роботи певного суб`єкта господарювання є настання для прав та інтересів невизначеного кола осіб негативних наслідків виявлених порушень. При цьому, також важливою умовою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованих підстав для застосування саме конкретного заходу реагування та його адекватність виявленим порушенням. Отже при застосуванні заходів до суб`єкта господарювання повинен враховуватися принцип пропорційності.

Також, необхідно зазначити, якщо правовідносини між суб`єктом господарювання та органом державного нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки стали спірними та перейшли у площину судового спору, то акт перевірки органу державного нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки, складений за результатами контрольного заходу, є лише одним із доказів, що оцінюється судом при вирішення спору, поряд з іншими доказами.

Під час прийняття судом рішення у справі враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача, як суб`єкта владних повноважень, звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті, які існували на час ухвалення судового рішення. Застосування заходу реагування після з`ясування того факту, що зазначені в акті перевірки порушення усунуті, втрачає той сенс, який законодавством покладений як основа і правова підстава його застосування.

З цього питання Верховний Суд неодноразово формував правовий висновок про наявність реальної загрози саме на момент ухвалення рішення судом, адже зупинення роботи підприємства - це крайня необхідність під час існування загрози а не постфактум, адже такий захід не є покаранням, а є превентивним заходом. (Постанова Верховного Суду від 28 травня 2019 року у справі №819/1850/17).

Суд звертає увагу на пункт 168 рішення Європейського суду з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (Заява № 19336/04) у якому зазначено, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції" (Sporrong and Lonn rothv. Sweden), пп. 69 і 73, SeriesA № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішеннявід 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" (James and Othersv. The United Kingdom), п. 50, SeriesA № 98).

Відповідно до пунктів 26, 33, 43 частини першої статті 2 КЦЗ України небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини; пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю; техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об`єктах, а також у суб`єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій.

Суд зазначає, що в контексті вищенаведених норм настання реальної загрози життю та здоров`ю людей слід пов`язувати з обставинами, які можуть призвести до займання, розповсюдження вогню, виникнення аварій (катастроф) та з впливом небезпечних факторів, які породжують вказані явища.

Враховуючи те, що заходи реагування застосовуються судом за позовом органу державного нагляду, останній повинен обґрунтувати наявність підстав для цього, тобто вказати та довести, що виявлені порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а також необхідність застосування конкретного заходу реагування залежно від характеру порушень та ступеню їх небезпеки.

Разом з тим, аналізуючи вищенаведене, суд також приходить до висновку, що вказаними правовими нормами установлена можливість застосування як органом державного нагляду, так і судом різних заходів реагування за одні й ті самі порушення, при цьому критерієм їх розмежування є створення такими порушеннями загрози життю та здоров`ю людей і саме наявність такої загрози надає можливість для застосування адміністративним судом заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень.

Отже, загрозу життю та здоров`ю людей створюють такі порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, які можуть призвести до виникнення пожежі як неконтрольованого процесу знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для істот та навколишнього природного середовища (пункт 32 частини першої статті 2 КЦЗ України).

Саме такі порушення вимагають вжиття заходів реагування адміністративним судом у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що обраний позивачем захід реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації виробничого будинку відповідача, шляхом повного знеструмлення суперечить принципу пропорційності (співмірності), якому повинні відповідати рішення суб`єкта владних повноважень.

З урахування викладеного та беручи до уваги те, що відповідачем здійснені всі необхідні заходи для усунення порушень викладених в актах від 21.02.2020 року №280 та від 10.11.2020 року № 602, суд доходить висновку про відсутність підстав для вжиття відповідних заходів державного нагляду (контролю).

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 139-143 КАС України підстави для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області (, адреса: вул. 600-річчя, 11, м. Вінниця, Вінницька область, 21021);

Відповідач: Державне підприємство "Електричні системи" (, адреса: вул. Стрілецька, 57-Б, м. Вінниця, Вінницька область, 21007).

Повний текст рішення в повному обсязі виготовлено 07.06.2021 року.

Суддя Чернюк Алла Юріївна