Справа № 200/9613/20-а
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 р. Справа№200/9613/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грищенка Є.І., при секретарі судового засідання Воліковій О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу від 25 травня 2020 року № 272.

В обґрунтування позову зазначено, що за результатом проведення службового розслідування за фактом несвоєчасного зняття (зарахування) на (з) продовольчого забезпечення, безпідставного завищення обсягів отриманих послуг, що виникли внаслідок несвоєчасного виключення військовослужбовців з продовольчого забезпечення та безпідставного списання продовольства на загальну суму 359 018,34 грн. наказом № 272 позивача притягнуто до матеріальної відповідальності на суму 26 207,34 грн.

Позивач зазначає, що в матеріалах службового розслідування та в спірному наказі не зазначено причинно-наслідкового зв`язку, навмисно чи з необережністю заподіяно шкоду та яка матеріальна відповідальність: повна чи обмежена, не проаналізовано нормативно-правові акти, зокрема, Кодекс Законів про Працю України, Статут внутрішньої служби України та Закон України «Про матеріальну відповідальністю військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», не надано оцінку ряду наказів військової частини, відповідно до яких позивач з листопада 2018 року зайняв посаду командира групи інженерного забезпечення, а в розслідуванні зазначено осіб на яких нараховано продовольче забезпечення в 2017 році. Також не було встановлено чому атестат не дійшов до продовольчої служби, в який термін та в якому порядку проводиться отримання продовольчого атестату, який порядок зняття (поставки) на харчування, відсутня довідка розрахунок завданої шкоди. Акт службового розслідування не обґрунтовує які конкретні дії позивача призвели до настання шкідливих наслідків.

Отже, службове розслідування було проведене поверхнево, не об`єктивно, а тому наказ прийнятий на підставі такого службового розслідування підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 06 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) учасників справи, визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено позивачу строк звернення до суду.

Ухвалами суду від 05 січня 2021 року продовжено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 20 січня 2021 року, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою суду від 16 лютого 2021 року визнано поважними причини пропуску відповідачем строку на подання відзиву на позовну заяву та витребуваних судом документів, продовжено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 03 березня 2021 року, відкладено підготовче засідання.

17 лютого 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що позивачем порушено строк звернення до суду, який встановлений положеннями Кодексу адміністративного судочинства України. Зауважив на тому, що щотижня у військовій частини проводилась нарада на якій в обов`язковому порядку присутні всі заступники командира, помічники, начальники служби, командири військовий частин НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та командири підрозділів військової частини НОМЕР_1 , що спростовує твердження позивача про те, що йому стало відомо про існування спірного наказу 01 жовтня 2020 року.

Стосовно правомірності спірного наказу зазначив, що 29 листопада 2017 року позивача призначено на посаду інженера групи інженерного забезпечення. Обов`язки командира групи інженерного забезпечення згідно Статуту внутрішньої служби Збройних сил України прирівнюються до обов`язків командирів дивізіону, батальйону, які наділені великою кількістю обов`язків та повноважень. Відповідно до ст. ст. 28, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир дивізіону наділений всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих та на нього покладено персональна відповідальність перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця. Також представник відповідача зазначив що позивач помилково посилається на Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, затверджене наказом Міністра оборони України №402 від 09 грудня 2012 року, оскільки на даний час в Україні діє особливий період та зазначений нормативно-правовий акт не може бути використаний при вирішенні спірних правовідносин.

Ухвалою суду від 23 березня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 21 квітня 2021 року розгляд справи відкладено до 12 травня 2021 року, зобов`язано відповідача надати суду докази.

11 травня 2021 року на електрону адресу суду надійшло клопотання позивача про проведення судового засідання без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 КАС України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку, коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.

Суд вважає, що клопотання відповідача про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню, оскільки відповідачем не наведено передбачених КАС України підстав для відкладення розгляду справи. Також відповідачем не наведено жодних обставин, які б унеможливлювали розгляд цієї справи.

Позивач та представник відповідача, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду не з`явились.

Згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_7 позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 08 грудня 2017 року № 145 майора ОСОБА_1 , призначеного наказом Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (по особовому складу) від 29 листопада 2017 року № 209 на посаду інженера групи інженерного забезпечення, який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_3 з 08 грудня 2017 року зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення, призначено вважати таким, що з 08 грудня 2017 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим 830 гривень на місяць, шпк «капітан».

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 15 листопада 2018 року № 380 майора ОСОБА_1 , інженера групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_8 (по особовому складу) від 12 листопада 2018 року № 324 на посаду командира групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 призначено вважати таким, що з 15 листопада 2018 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою, шпк «майор», ВОС -1001003, посадовий оклад 4650 грн.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 06 травня 2019 року № 120 майора ОСОБА_1 , командира групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , призначено вважати таким, що справи командира інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 прийняв у зв`язку з відсутністю на штатній посаді посади офіцера.

Судом встановлено, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 14 квітня 2020 року № 339 призначене службове розслідування за фактом несвоєчасного зняття (зарахування) на (з) продовольчого забезпечення, безпідставно завищення обсягів отриманих послуг, що виникли внаслідок несвоєчасного виключення військовослужбовців з продовольчого забезпечення та безпідставного списання продовольства на загальну суму 359 018, 34 грн.

За результатом проведення службового розслідування було складено акт проведення службового розслідування.

Відповідно до зазначеного акту винними у безпідставному втрачанні коштів виявилися: начальники служби, командири дивізіонів, командири батарей, командири рот, командири окремих взводів, командири відділень, які в порушення вимог Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України №333 від 26 травня 2014 року не належним чином виконували свої службові обов`язки стосовно обліку особового складу щодо наявності точної і особисто ними перевірених відомостей про чисельність особового складу за штатом, за списком і в наявності, про кількість відсутність із визначенням причин по кожному військовослужбовцю, в наслідок чого призвело до безпідставного списання продовольства на загальну суму 359 018,34 грн.

За завдання шкоди військовій частині НОМЕР_1 притягнуто до відповідальності у розмірі завданої шкоди наступних військовослужбовців, зокрема, майора ОСОБА_1 , командира групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 26 207,34 грн. за понаднормове харчування військовослужбовців.

Зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби: встановлено зв`язок правопорушення з неналежним виконанням службових обов`язків по обліку особового складу.

Вина військовослужбовця: вина командирів підрозділів, начальників служб встановлено у вигляді порушення вимог статей 1.3, 1.5, 1.6 Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України №333 від 26 травня 2014 року в частині порушення здійснення та організації контролю підпорядкованого особового складу, неналежної взаємодії з кадровими органами військової частини Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовців та подією, що трапилась: порушення вимог статей 1.3, 1.5, 1.6 Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України №333 від 26 травня 2014 в частині порушення здійснення та організації контролю підпорядкованого особового складу, неналежної взаємодії з кадровими органами військової частини.

Вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено: порушено статті 1.3, 1.5, 1.6 Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України №333 від 26 травня 2014 в частині порушення здійснення та організації контролю підпорядкованого особового складу, неналежної взаємодії з кадровими органами військової частини НОМЕР_1 .

Причини та умови, що сприяли правопорушенню: умовами та причинами, що сприяли правопорушенню є особиста безвідповідальність командирів підрозділів, начальників служб, що призвели до збитків на загальну суму 359 018,34 грн.

Заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення: заперечення, заяви та клопотання відсутні.

Пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності: за фактом несвоєчасного зняття (зарахування) на (з) продовольчого забезпечення безпідставно завищених обсягів отриманих послуг, що виникли внаслідок несвоєчасного виключення військовослужбовців з продовольчого забезпечення та безпідставного списання продовольства на загальну суму 359 018,34 грн. Підготувати наказ про стягнення коштів з усіх винних командирів підрозділів, начальників служб військової частини НОМЕР_1 , яких було включено до відомостей начальником продовольчої служби тилу військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до витягну з наказу від 25 травня 2020 року № 272 за завдання шкоди Військовій частині НОМЕР_1 притягнуто до відповідальності у розмірі завданої шкоди наступних військовослужбовців, зокрема, майора ОСОБА_1 , командира групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 26 207,34 грн. за понаднормове харчування військовослужбовців: солдата ОСОБА_2 , механіка-водія відділення інженерних загороджень взводу інженерних загороджень інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 3652 грн. 38 коп.; молодшого сержанта ОСОБА_3 , старшого радіомінера-гранатометника відділення керованого мінування інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 1212 грн. 54 коп.; старшого солдата ОСОБА_4 , сапера відділення підвозу засобів інженерного озброєння взводу інженерних загороджень інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 495 грн. 30 коп.; молодшого сержанта ОСОБА_5 , тимчасово виконуючого обов`язки командира інженерно-дорожнього взводу інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 297 грн. 18 коп.; молодшого сержанта ОСОБА_6 , сапера відділення підвозу засобів інженерного озброєння взводу загороджень інженер но-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 3067 грн. 74 коп.; старшого солдата ОСОБА_7 , сапера інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 1084 грн. 80 коп.; солдата ОСОБА_8 , старшого сапера інженерно- саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 297 грн. 06 коп.; старшого сержанта ОСОБА_9 , водія інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 479 грн. 82 коп.; майора ОСОБА_10 , помічника начальника інженерної служби військової частини НОМЕР_1 у сумі 297 грн. 18 коп.; старшого солдата ОСОБА_11 , водія інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 146 грн. 16 коп.; старшого солдата ОСОБА_12 , командира інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 297 грн. 18 коп.; лейтенанта ОСОБА_13 , командира інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 396 грн. 24 коп.; старшого солдата ОСОБА_14 , сапера відділення механізованих мостів інженерно-дорожидого взводу інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 396 грн. 24 коп.; старшого солдата ОСОБА_15 , старшого сапера інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 1595 грн. 94 коп.; молодшого сержанта ОСОБА_16 , водія-машиніста екскаватора відділення інженерної техніки інженерно-дорожнього взводу інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 521 грн. 28 коп.;старшого сержанта ОСОБА_17 , командира відділення розмінування-командира установки інженерно-дорожнього взводу інженер; технічної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 1216 грн. 32 коп.; сержанта ОСОБА_18 , головного сержанта-командира відділення взводу інженерної розвідки групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 594 грн. 36 коп.;солдата ОСОБА_19 , розвідника-кулеметника взводу інженерної розвідки групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 990 грн. 60 коп.;солдата ОСОБА_20 , тимчасово виконуючого обов`язки старшого сапера інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 297 грн. 18 коп.; солдата ОСОБА_21 , тимчасово виконуючого обов`язки майстра інженерної ремонтної майстерні групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 594 грн. 36 коп.;солдата ОСОБА_22 , машиніста екскаватора відділення інженерної техніки інженерно-дорожнього взводу інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 297 грн. 18 коп.;старшого солдата ОСОБА_23 , тимчасово виконуючого обов`язки сапера інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 396 грн. 24 коп.;солдата ОСОБА_24 , механіка-водія-радиста взводу інженерної розвідки групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 1756 грн. 20 коп.;старшого солдата ОСОБА_25 , головного сержанта-командира інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 665 грн. 82 коп.;старшого солдата ОСОБА_26 , командира транспортного відділення інженерно-технічного взводу інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 .у сумі 204 грн. 12 коп.;солдата ОСОБА_27 , оператора відділення інженерних загороджень взводу інженерних загороджень інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 83 грн. 58 коп.;старшого лейтенанта ОСОБА_28 , командира інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 83 грн. 58 коп.;молодшого сержанта ОСОБА_29 , командира відділення розмінування-командира установки інженерно-дорожнього взводу інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі. 1849 грн. 20 коп.;молодшого сержанта ОСОБА_30 , командира відділення польового водопостачання-начальника фільтрувальної станції інженерно-технічного взводу інженерно-технічної роти груди інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 83 грн. 58 коп.;старшого солдата ОСОБА_31 , оператора відділення інженерних загороджень взводу інженерних загороджень інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 207 грн. 72 коп.;старшого солдата ОСОБА_32 , тимчасово виконуючого обов`язки розвідника-сапера взводу інженерної розвідки групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 207 грн. 72 коп.;солдата ОСОБА_33 , тимчасово виконуючого обов`язки розвідника-сапера взводу інженерної розвідки групи інженерною забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 519 грн. ЗО коп..;полковника ОСОБА_34 , начальника інженерної служби військової частини НОМЕР_1 у сумі 83 грн. 58 коп.;старшого солдата ОСОБА_35 , командира відділення дорожньої техніки-комащшра машини інженерно-дорожнього взводу інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 297 грн. 18 коп.;молодшого сержанта ОСОБА_3 , старшого радіомінера-гранатометника відділення керованого мінування інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 221 грн. 94 коп.;старшого солдата ОСОБА_36 , тимчасово виконуючого обов`язків водія-машиніста екскаватора відділення інженерної техніки інженерно-дорожнього взводу інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 825 грн. 12 коп.;старшого солдата ОСОБА_37 , сапера інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 297 грн. 18 коп.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків (далі Закон № 160-ІХ, у редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 2 Закон № 160-ІХ дія цього Закону поширюється на військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів, а також осіб рядового та начальницького складу правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, сил цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державного бюро розслідувань (далі - особи).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону №160-ІХ матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Прямою дійсною шкодою є збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків (п. 5 ч.1 ст. 1 Закону №160-ІХ).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону № 160-ІХ підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

1) наявність шкоди;

2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;

4) вина особи в завданні шкоди.

Приписами статті 7 Закону № 160-ІХ передбачено, що розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Статтею 8 Закону № 160-ІХ встановлено, що посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.

У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Щодо шкоди, завданої командиром (начальником), розслідування призначається письмовим наказом старшого за службовим становищем командира (начальника).

Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.

Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом.

Порядок проведення службового розслідування визначається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, правоохоронними органами спеціального призначення, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державним бюро розслідувань.

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.

Наказ доводиться до винної особи під підпис.

У разі якщо шкоду завдано кількома особами, у наказі командира (начальника) визначаються суми, що підлягають стягненню окремо з кожної особи, з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин завдання ними шкоди.

Отже, щоб притягнути особу до матеріальної відповідальності необхідна наявність чотирьох умов, а саме: шкоди; протиправної поведінки особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; вини особи в завданні шкоди.

Дослідивши матеріали службового розслідування та спірний наказ, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено вину позивача, не доведено завдання позивачем прямої дійсної шкоди, що передбачено положеннями Закону № 160-ІХ. Також не доведено, що поведінка позивача була протиправною та перебувала у причинному зв`язку з настанням шкоди, не встановлено форму вини позивача (умисна чи необережна) від визначення якої відповідно до приписів Закону № 160-ІХ залежить вид матеріальної відповідальності, який може бути застосовано до військовослужбовця.

Суд також зазначає, що відповідно до матеріалів службового розслідування, позивача притягнуто до матеріальної відповідальності за понаднормове харчування військовослужбовців, які вибували у відпустки, відрядження та в інші військові частини. При цьому, на підтвердження правомірності нарахування збитків за несвоєчасне зняття з продовольчого забезпечення таких осіб, ані матеріали службового розслідування, ані матеріали адміністративної справи не містять детального розрахунку сум понаднормового харчування підлеглих позивачу військовослужбовців, які зазначені в спірному наказі та в матеріалах службового розслідування.

Крім того, відповідачем було не надано інших доказів, на підтвердження правомірності спірного наказу витребуваних судом, а саме: функціональні обов`язки командира групи інженерного забезпечення Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 ; положення про групу інженерного забезпечення Військової частини НОМЕР_1 ; обґрунтування причинного зв`язку між неправомірними діями ОСОБА_1 та завданими збитками.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо інших доводів сторін, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд не приймає посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду та зазначає, що судом встановлено та не спростовано відповідачем, що позивача не було ознайомлено під підпис зі спірним наказом, у зв`язку з чим ухвалою суду від 06 листопада 2020 року судом визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено позивачу строк звернення до суду із даним позовом.

Отже, підсумовуючи наведене, відповідачем не надано доказів, а судом не встановлено, що позивач під час виконання службових обов`язків допустив протиправну поведінку, яка потягла за собою завдання шкоди відповідачу, що свідчить про протиправність спірного наказу щодо притягнення позивача до матеріальної відповідальності. При цьому, на переконання суду лише за одночасного доведення належними доказами наявності всіх чотирьох умов для притягнення особи до матеріальної відповідальності, визначених ч. 2 ст. 3 Закону № 160-ІХ (наявність шкоди, протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків, причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою, вина особи в завданні шкоди) можливе притягнення військовослужбовця до одного з видів матеріальної відповідальності.

Разом з тим, суд звертає увагу, що у даній справі предметом дослідження є питання обґрунтованості та правомірності прийняття спірного наказу саме стосовно відповідальності позивача, а не інших осіб, а тому суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправним та скасування наказу Військової частини від 25 травня 2020 року № 272 в частині притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності у сумі 26 207,34 грн. за понаднормове харчування військовослужбовців.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Враховуючи те, що у відповідності до положень Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 25 травня 2020 року №272 в частині притягнення до відповідальності майора ОСОБА_1 , командира групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у сумі 26 207,34 грн. за понаднормове харчування військовослужбовців.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Вступну та резолютивну частини рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті 12 травня 2021 року.

Повний текст рішення складено 21 травня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Є.І. Грищенко