Справа № 454/1444/21
Суддя: Фарина Л. Ю.
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 454/1444/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю.

за участю секретаря: Кочмар Н.-Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача та просить виз скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу та закрити провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Свої вимоги мотивує наступним.

14.04.2021р. винесено постанову серія БАА №598245 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн.

У винесеній постанові відповідач суть правопорушення зазначив, що позивач керував автомобілем марки «КАМАЗ 53212» з причіпом перевозив вантаж цегли без засобів кріплення, оскільки цегла має здатність випадати з кузова, що наражає на небезпеку інших учасників дорожнього руху, чим порушив п.22.3 ПДР.

Вважає дану постанову незаконною, оскільки жодних доказів про те, що позивач порушив ч.1 ст.122 КУпАП немає.

Також, оскаржувана постанова не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення, не містить посилань на жодні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, тощо на підставі яких зроблено висновок про вчинення правопорушення.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов не визнає, заперечує проти нього та просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Як вбачається з оскаржуваної постанови серії БАА № 598245 від 14.04.2021року, позивач 14.04.2021р. о 11.20год., керуючи автомобілем КАМАЗ 53212 д.н.з. НОМЕР_1 по автомобільній дорозі Львів-Рава-Руська 154км. 500м. перевозив вантаж, а саме цеглу, без засобів кріплення, що наражало на небезпеку учасників дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 22.3 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП України. Інспектором на місці зупинки повідомлено позивачу про початок розгляду справи, роз`яснено його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, положення статтей 307, 308 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі статтями 287, 289 КУпАП. Після ознайомлення позивача з положеннями вищезазначених статей, позивач надав пояснення, які долучені до матеріалів справи. Враховуючи вчинення позивачем адміністративного правопорушення відносно нього винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності. З наведених підстав відповідач просить відмовити позивачеві в задоволені позову.

Дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення, серія БАА № 598245 від 14.04.2021року встановлено, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем КАМАЗ 53212 д.н.з. НОМЕР_1 по автомобільній дорозі Львів-Рава-Руська 154км. 500м. перевозив вантаж, а саме цеглу, без засобів кріплення, що наражало на небезпеку учасників дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 22.3 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП України, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Вказана постанова винесена відповідачем в межах його компетенції, як це вбачається зі змісту ст.222 КУпАП.

Разом з тим, при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідач не виконав інші вимоги законодавства про притягнення громадян до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 ч.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, у відповідності до ст.280 КУпАП, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, посадова особа, що здійснює розгляд, повинна встановити, чи мала місце подія правопорушення, чи винна особа, відносно якої складено протокол, у вчиненні правопорушення.

У відповідності до ст.ст.251, 252 КУпАП приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, посадова особа оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

До числа доказів, крім протоколу про адміністративне правопорушення, відносяться пояснення особи, яка вчинила правопорушення, пояснення потерпілих, свідків, висновки експерта, речові докази, показання технічних приладів, протоколи про вилучення речей і документів, інші документи.

Разом з тим, в оглянутих судом матеріалах про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП відсутні будь-які докази на підтвердження його вини у скоєному.

Так, ч.1 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність, поряд з іншими, за «порушення правил перевезення вантажів». Таким чином, диспозиція даної частини ст.122 КУпАП є банкетною, і передбачає відповідальність за порушення конкретних правил, в даному випадку Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №130 від 10.10.2001 р. з наступними змінами та доповненнями, а також інших правил, що встановлені у передбаченому законом порядку, та регулюють перевезення вантажів.

Відповідно до п. 22.2 ПДР України водій перед початком руху зобов`язаний перевірити надійність розташування і кріплення вантажу, а під час руху - контролювати це, щоб запобігти його падінню, волочінню, травмуванню супроводжуючих осіб чи створенню перешкод для руху.

Згідно з п. 22.3 ПДР України перевезення вантажу дозволяється за умови, що він:

а) не наражає на небезпеку учасників дорожнього руху;

б) не порушує стійкості транспортного засобу і не утруднює керування ним;

в) не обмежує водієві оглядовості;

г) не закриває зовнішніх світлових приладів, світлоповертачів, номерних і розпізнавальних знаків, а також не перешкоджає сприйманню сигналів, що подаються рукою;

ґ) не створює шуму, не піднімає пилу та не забруднює проїзну частину і навколишнє середовище.

Відповідно до п. 19.3.6. Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, при перевезенні глиняної цегли на піддонах з укладкою "в`ялинку" у випадках, коли вантажність рухомого складу не перевищує 7 т, пакети встановлюються вантажовідправником уздовж осі кузова, а при вантажності рухомого складу понад 7 т - перпендикулярно осі кузова в шаховому порядку впритул до одного із бокових бортів автомобіля. Схеми укладання цегли наведені у додатку 14.

Під час розміщення пакетів поперек кузова вантажовідправник повинен підкладати бруски перерізом 50 х 50 мм і довжиною 1 м під піддони крайніх пакетів, що не примикають до бокового борта.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналогічно, у відповідності до ст.255 ч.2 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Разом з цим, відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що належних та допустимих доказів, на підставі яких можливо достовірно встановити порушення позивачем п.22.3 Правил дорожнього руху відповідач не надав, оригінали постанови в суд не направлені.

В матеріалах справи відсутній наявний технічний носій з відеозаписом порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, з якого би вбачалося, що позивач у день та час зазначений в постанові перевозив вантаж без засобів кріплення, що наражало на небезпеку інших учасників дорожнього руху.

Таким чином, при винесені постанови серії БАА № 598245 від 14.04.2021року всупереч вимогам ст.ст.9, 245, 280 КУпАП відповідачем не здобуто доказів вини ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого йому правопорушення, тобто не доведено наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що при винесені постанови про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, відповідачем порушено вимоги чинного законодавства, яке регулює притягнення громадян до адміністративної відповідальності. У зв`язку з викладеним, вказана постанова від 14.04.2021 року не може залишатись чинною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 286 ч.3 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 286 ч.3 КАС України постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення від 14.04.2021 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст.ст. 5, 19, 241-245, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серія БАА №598245 від 14.04.2021 року винесену інспектором УПП у Львівській області про накладення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: Л. Ю. Фарина