Справа № 211/5350/20
Суддя: Гіда О. С.
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/5350/20
Провадження № 2-а/211/16/21
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

09 червня 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Гіди О. С.

при секретарях Маслечко А.А., Мариненко Е.П.,

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача Морозова Є.О.,

представника позивача адвоката Пивовара В.В.,

представника ДПУ Краснова К.В.,

за відсутності: відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Афанасьєва Володимира Олександровича, Департаменту патрульної поліції в особі полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

у провадженні Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Афанасьєва Володимира Олександровича, Департаменту патрульної поліції в особі полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови серії ЕАМ № 279777 від 09.07.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 посилається на те, що відносно нього поліцейським патрульної поліції Афанасьєвим В.О. було накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень за порушення вимог дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено».

З інкримінованим правопорушенням позивач не згодний, оскільки, вказаного правопорушення не вчиняв, так як він знаходився на значній відстані (100-200 м) від місця, де набито встановлений дорожній знак 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», також разом з ним у автомобілі знаходився пасажир, який підтвердить, що він не порушував вимоги дорожнього знаку. Автомобіль патрульної поліції також знаходився на значній відстані від місця вчинення адміністративного правопорушення, а коли його зупинили, не змогли надати докази вчинення ним даного правопорушення. На відео файлі, наданим патрульною поліцією, не видно, яка марка автомобілю проїхала перехрестя, та хто сидів за кермом. Вважає, що дорожньому знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» має передувати дорожній знак 2.1. з додатковою табличкою 7.1.2.

Вважає, що підстав зупиняти автомобіль позивача у поліцейського патрульної поліції не було. Тому просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення ЕАМ № 279777 від 09.07.2020 у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. Згідно уточненого 27.01.2021 позову просить також провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п. 1 КУАП та повернути сплачений ним судовий збір.

Заяви (клопотання) учасників справи.

04.11.2020 поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Афанасьєв Володимир Олександрович подав до канцелярії суду відзив на позовну заяву разом з доданими до нього матеріалами.

02.12.2020 поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Афанасьєв Володимир Олександрович подав до канцелярії суду заперечення на відповідь на відзив позивача.

11.12.2020 позивач ОСОБА_1 подав до канцелярії суду відповідь на відзив.

21.01.2021 позивач ОСОБА_1 подав до канцелярії суду додаткові пояснення з додатком.

27.01.2021 позивач ОСОБА_1 уточнив адміністративний позов, залучено у якості співвідповідача Департамент патрульної поліції в особі полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області.

02.02.2021 Департамент патрульної поліції в особі полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській областіподав до канцелярії суду відзив на позовну заяву.

Процесуальні дії суду по справі.

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.09.2020 адміністративний позов позивача залишено без руху з пропозицією усунути недоліки.

21.09.2020 позивач подав заяву про відкликання позову.

Та 21.09.2020 подав заяву про відкликання заяви про відкликання позову та усунув недоліки.

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.09.2020 відкрито провадження та призначено судове засідання на 29.09.2020. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін з особливостями, передбаченими ст. 286 КАС України.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові, уточненому позові, відповіді на відзив.

Представник позивача Морозов Є.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача адвокат Пивовар В.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений з дотриманням вимог ст. 268 КАС України. Відповідно до поданого відзиву на позовну заяву відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Представник Департаменту патрульної поліції в особі полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Краснов В.В. у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Вислухавши сторони у справі, дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

У судовому засіданні встановлено, що 09.07.2020 поліцейським взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Афанасьєвим Володимиром Олександровичем відносно позивача ОСОБА_1 складено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2797777 від 09.07.2020 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, зафіксованого не в автоматичному режимі, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

У даній постанові вказано, що 09.07.2020 о 06:45:16 годині в м. Кривий Ріг на вул. Степана Тільги, 8 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті вул. Степана Тільги та вул. Мистецької, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив вимоги п. 33. ПДР України. Правопорушення зафіксоване на відео реєстратор xiaomi, розгляд справи зафіксовано на бодікамеру ае 00220.

Позиція суду та оцінка доводів учасників справи:

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів влади.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі статті 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно з п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2797777 від 09.07.2020 поліцейським взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Афанасьєвим В.О. було встановлено, що 09.07.2020 о 06:45:16 годині в м. Кривий Ріг на вул. Степана Тільги, 8 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті вул. Степана Тільги та вул. Мистецької, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив вимоги п. 33. ПДР України, а саме порушення вимоги дорожнього знаку 2.2. ПДР України «Проїзд без зупинки заборонено», та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, обов`язок доказування у справі, зокрема того, що 09.07.2020 о 06:45:16 годині позивач дійсно порушив вимоги дорожнього знаку 2.2. п. 33.2. ПДР - Порушення вимог дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», - покладено на відповідача.

Так, відповідачем ОСОБА_2 надано відзив, в якому він заперечував щодо задоволення позову. Додатком до відзиву було додано відеозаписи, що були зроблені 09.07.2020 відеореєстратором з автомобілю патрульної машини, та з бодікамери поліцейського патрульної поліції, на яких зафіксовано, як транспортний засіб, яким керував позивач, проїхав перехрестя вул. Степана Тільги та вул. Мистецької в м. Кривому Розі, не виконавши вимоги дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено».

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У судовому засіданні позивач та його представники, як на підставу задоволення вимог позивача, посилалися на розділ 33, пункт 33.2.підпункт 2.6 Правил дорожнього руху України, де передбачено, що, якщо безпосередньо перед перехрестям установлено дорожній знак 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», то йому повинен передувати знак 2.1. з додатковою табличкою 7.1.2. Суд не приймає до уваги вказані доводи позивача та його представників, виходячи з наступного.

У судовому засіданні представник відповідача визнав, що дійсно на даній ділянці дороги встановлений лише знак 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» без попереджувального знаку 2.1. з додатковою табличкою 7.1.2.

Проте, відхиляючи вказані доводи позивача, суд виходив з наступного. Відповідно до п.8.21. Правил дорожнього руху України дорожні знаки застосовуються відповідно до правил дорожнього руху і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Відповідно до п. 10.9.3. табличка 7.1.2. «Відстань до об`єкта» потрібно застосовувати тільки зі знаком 2.1., який установлено поза населеними пунктами, якщо перед перехрестям установлено знак 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», а також зі знаком 2.2. у разі неможливості його встановлення в місці, з якого для водія транспортного засобу, що зупинився, забезпечено видимість транспортних засобів, які наближаються дорогою, що перетинається. Таким чином, передбачено умову, за якої перед знаком 2.2. встановлюється знак 2.1. і додаткова табличка 7.1.2. - це встановлення знаку 2.2. перед перехрестям поза населеним пунктом. Позивач та його представники у судовому засіданні визнали, що дорожній знак 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» розташований в межах населеного пункту, проте посилалися на правову позицію Верховного Суду, викладену у Постанові від 09.10.2019 у справі № 337/3816/16-а. Суд зазначає, що по вказаній справі Верховний Суд не надавав правового висновку з питань обов`язковості розміщення перед знаком 2.2. дорожнього знаку 2.1. з додатковою табличкою 7.1.2. в межах населеного пункту.

Також суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що він не бачив дорожній знак 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», так як він знаходився за деревами, тому що в судовому засіданні сам позивач ОСОБА_1 вказав, що побачив знак приблизно за 20 метрів та здійснив зупинку за 15 метрів до знаку, вважає що порушення в його діях відсутні. Крім того, оглядаючи відео з відео реєстратора, який знаходився в автомобілі поліцейських, видно, що знак добре видно, він знаходиться на тротуарі, поряд відсутні будь-які дерева та кущі.

Крім того, сам позивач надав до суду відеозапис розміщення дорожнього знаку. Суд зазначає, що вказаний відеозапис було здійснено значно пізніше, ніж він вчинив адміністративне правопорушення 09.07.2020, тому він не має доказової сили, так як не містить відео самої події. Проте суд зазначає, що на даному відео зображено, що знак 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» добре видно.

Також суд зауважує, що згідно відеозапису з бодікамери поліцейського Афанасьєва В.О. вбачається, що позивачу ОСОБА_1 при розгляді справи було роз`яснено права та обов`язки. Була надана можливість скористатися правовою допомогою, якою і скористався позивач, зателефонувавши адвокатові. Також при розгляді справи ОСОБА_1 не заперечував, що він таки порушив вимогу дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», свою порушення пояснював тим, що поспішав на роботу.

Суд відхиляє доводи позивача ОСОБА_1 щодо неприйняття у якості доказів відеозаписів наданих поліцейським, так як судом встановлено, що вказані відіозаписи здійснені з дотриманням законодавства. Крім того, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП містить посилання, що правопорушення зафіксовано на відеореєстратор xiaomi та бодікамеру поліцейського ае 00220.

Суд, виконавши всі вимоги законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить до висновку, що інспектор патрульної поліції дотримався порядку притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої діючим законодавством.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без задоволення.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 2, 77, 229, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, ст. ст. 7, 251, 256, 288, 289 КУпАП України, суд

ухвалив :

адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Афанасьєва Володимира Олександровича, Департаменту патрульної поліції в особі полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на судове рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя: О. С. Гіда