Справа № 520/5381/21
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

07 червня 2021 р. № 520/5381/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Тітова О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА "РАССВЕТ" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області ( вул. Шевченка, буд. 8,м. Харків,61013) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА "РАССВЕТ" (с. Тернова,Харківський район, Харківська область,62421), в якому просить суд: застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення (заборони) експлуатації будівель Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМОЮ «РАССВЕТ», за адресами: Харківська область, Харківський район, с. Веселе, вул. Горянка, 2, вул. Горянка, 28, вул. Горянка, 34 шляхом їх знеструмлення, опечатування пристроїв відключення джерел електропостачання та зобов`язання припинити використання цих будівель до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в ході перевірки будівель Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМОЮ «РАССВЕТ» було встановлено, що вони експлуатуються з порушеннями вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2021 відкрито спрощене провадження по даній справі в порядку, передбаченому ст. 262 КАС України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі надіслана учасникам справи та була отримана останніми, що підтверджується повідомленням пошти про вручення поштового відправлення.

Відповідач - Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА "РАССВЕТ", на адресу суду надав відзив, в якому зазначив, що на момент розгляду справи відповідачем усунуто більшість виявлених порушень та вжито ряд заходів, спрямованих на усунення тих, які залишилися. Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що в період з 10.02.2021 року по 16.02.2021 року Харківським районним управлінням Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області у відповідності до вимог Кодексу цивільного захисту України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», наказу від 21.01.2021 року №37 «Про проведення позапланових перевірок об`єктів», посвідчення на проведення перевірки від 11.12.2019 року №50 Харківського районного управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, повідомлення про проведення планого заходу від 20.01.2021 №95 проведена планова перевірка додержання (виконання) вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки на території та у будівлях Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМОЮ «РАССВЕТ», за адресами: Харківська область, Харківський район, с. Веселе, вул. Горянка, 2, вул. Горянка, 28, вул. Горянка, 34.

За результатами проведеної перевірки встановлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей і складено акти перевірок № 25 від 16.02.2021, №26 від 16.02.2021, № 27 від 16.02.2021.

Під час перевірки у будівлях Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМОЮ «РАССВЕТ», за адресами: Харківська область, Харківський район, с. Веселе, вул. Горянка, 2, вул. Горянка, 28, вул. Горянка, 34 було встановлено, що вони експлуатується з порушеннями вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей та встановлено наступні порушення (акт №25), зокрема:

- будівлі та приміщення необладнані системами протипожежного захисту, відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;

- дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) будівель не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують 1 групу вогнезахисної ефективності;

- з`єднання, відгалужень та окінцювання жил проводів на електромережах у ангарах № 1,2,3 та у будівлі чергового не здійснено за допомогою опресування, паяння або затискачів;

- будівлі та споруди не забезпечені пристроями захисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2012 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискабкозахисту будівель і споруд»;

- об`єкт не забезпечено джерелами зовнішнього протипожежного водопостачання (не встановлені покажчики, які вказують на місце розташування ПВ, ПГ тощо);

- будівлі ангарів № 1,2,3 не обладнано внутрішнім протипожежним водопроводом відповідно до таблиці 4 ДБП В.2.5- 64:2012 «Внутрішній водопровід та каналізація»;

- об`єкт не забезпечено необхідною кількістю вогнегасників;

- наявні пожежні щити не укомплектовані, до комплекту засобів пожежогасіння входять: вогнегасники - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., протипожежне покривало - 1 шт., багор або лом та гак - 2 шт., лопати - 2 шт., сокири - 2 шт.;

- горюче сміття у навісах та у будівлі зерноскладу літ. Б-1 своєчасно не очищається;

- посередині ангарів № 1,2,3 не влаштовані поздовжні проходи не менше 2 м завширшки;

- допущено зберігання продукції навалом у будівлі ангару № 3;

- будівлі зернотоків розміщено на відстані менше 50 метрів від будинків та споруд;

Встановлені порушення (акт№26), а саме:

- між спорудою зерносушки та будівлею цеху прийомки літ. А-2; між ємностями газгольдерів та будівлею цеху прийомки літ. А-2 допущено зменшення мінімальних протипожежних відстаней;

- будівлі та приміщення не обладнані системами протипожежного захисту, відповідно до ДБН В..2.5- 56:2014 «Системи протипожежного захисту»;

- дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) будівель не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності;

- на території об`єкту поблизу будівлі насосної влаштовано звалище горючих відходів;

- зєднання, відгалужень та окінцювання жил проводів на електромережах у примушеннях: адміністративного корпусу літ. Е-1; насіннєсховиш літ. В-2 та літ. Б-2; цеху прийому літ. А-2 не здійснено за допомогою опресування, паяння або затискачів;

- допущено підвішування світильника безпосередньо на струмопровідному проводі у адміністративному корпусу літ. Е-1;

- у приміщеннях будівель насіннєсховищ літ. В-2 та літ. Б-2 світильники з лампами розжарювання не забезпечені захисним суцільним склом (ковпаками);

- допущено улаштування тимчасових електромереж у приміщеннях будівлі насіннєсховища літ. Б-2;

- будівлі та споруди не забезпечені пристроями захисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, відповідно до вимог ДСТУ Б 6.2.5-38:2012 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд»;

- об`єкт не забезпечено джерелами зовнішнього протипожежного водопостачання (не встановлені покажчики, які вказують на місце розташування ПВ, ПГ тощо);

- наявні пожежні резервуари перебувають у несправному стані, (не надані акти перевірки шляхом пуску води);

- будівлі насіннєсховищ літ. В-2 та літ. Б-2, цеху прийому літ. А-2 не обладнано внутрішнім протипожежним водопроводом відповідно до таблиці 4 ДБН 8.2.5-64:2012 «Внутрішній водопровід та каналізація»;

- об`єкт не забезпечено необхідною кількістю вогнегасників;

- наявні пожежні щити не укомплектовані, до комплекту засобів пожежогасіння входять: вогнегасники - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., протипожежне покривало - 1 шт., багор або лом та гак - 2 шт., лопати - 2 шт., сокири - 2 шт;

Встановлені порушення (акт№27), а саме:

- будівлі та приміщення не обладнані системами протипожежного захисту, відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;

- дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) будівель не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності;

- у приміщеннях промаслені обтиральні матеріали не прибрані в металеві ящики, які слід щільно закривати кришками і після закінчення роботи видаляти з приміщення у спеціально відведені за межами будівель місця, які забезпечені негорючими збірниками з кришками, які щільно закриваються;

- масло на підлозі у приміщеннях будівлі літ. Б- 1 не прибирається за допомогою тирси або залишків тканини та не видаляється з приміщення у спеціально відведене місце;

- допущено зменшення нормованої кількості евакуаційних виходів з будівлі літ. В-1;

- у приміщенні кабінету 4-1 будівлі літ. А-1 електророзетки та вимикачі встановлені на горючій основі;

- горючі матеріали у складських приміщеннях в будівлях літ. В-1 та літ. Б-1 зберігаються на відстані менше 1 метра від кабелів та ізольованих проводів, а також електрощитових;

- незахищені проводи прокладені відкритим способом по горючим елементам стелі у приміщенні 6-10 будівлі літ. Б-1;

- у приміщенні № 7-5 будівлі літ. В-1 світильники з лампами розжарювання не забезпечені захисним суцільним склом (ковпаками);

- з`єднання, відгалужень та окінцювання жил проводів на електромережах у приміщеннях будівлі літ. В-1, літ. Б-1, літ. А-1 не здійснено за допомогою опресування, паяння або затискачів;

- будівля ангару, будівля літ. В-1, АЗС не забезпечені пристроями захисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5- 38:2012 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд»;

- не проведено перевірку пристроїв захисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5- 38:2012 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд»;

- допущено застосування пічного опалення у приміщеннях будівлі літ. В-1;

- об`єкт не забезпечено джерелами зовнішнього протипожежного водопостачання (не встановлені покажчики, які вказують на місце розташування ПВ, ПГ тощо);

- будівлю ангару, будівлю літ. В-1 не обладнано внутрішнім протипожежним водопроводом відповідно до таблиці 4 ДБН В.2.5- 64:2012 «Внутрішній водопровід та каналізація»;

- об`єкт не забезпечено необхідною кількістю вогнегасників;

- наявні пожежні шити не укомплектовані, до комплекту засобів пожежогасіння входять: вогнегасники - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., протипожежне покривало - 1 шт., багор або лом та гак - 2 шт., лопати - 2 шт;

- відсутній заземлювальний пристрій для автоцистерн;

- АЗС не забезпечено інструментом з металу, що не утворює іскор для відкривання і закривання пробок металевої тари, проведення робіт із обслуговування та ремонту технологічного обладнання у вибухонебезпечних зонах на АЗС;

- між наземною ємністю АЗС та будівлею літ. В-1 допущено зменшення мінімальної протипожежної відстані;

- наземну ємність АЗС не забезпечено обвалуванням з майданчиком в середині, який повинний бути рівним, утрамбованим та посипаним піском;

- допущено обладнання наземної ємності для зберігання рідкого палива на території підприємства.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає, що правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року № 877-V.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V (надалі - Закон № 877-V), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Згідно п. 4 Розділу І Правил пожежної безпеки в Україні пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Згідно ч. 7 ст. 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Частиною 4 статті 4 Закону № 877-V визначено, що виключно законами встановлюються вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є зокрема недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами та нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій.

Згідно ч. 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Відповідно до частини 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Згідно підпункту 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Частиною 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Аналізуючи вказані правові норми, суд приходить до висновку, що орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд.

В ході позапланової перевірки будівель будівель Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМОЮ «РАССВЕТ», за адресами: Харківська область, Харківський район, с. Веселе, вул. Горянка, 2, вул. Горянка, 28, вул. Горянка, 34, було встановлено, що вказані приміщення експлуатуються з порушеннями вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, що підтверджується актами щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки №25 від 16.02.2021, №26 від 16.02.2021 р. та №27 від 16.02.2021 р.

Представником відповідача у відзиві зазначено, що ним усунуто більшість виявлених порушень та вжито ряд заходів, спрямованих на усунення тих, які залишилися.

Суд зауважує, що згідно вимог пункту 24 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності.

Відповідно до вимог пункту 3.1 Національного класифікатору ДК 019:2010 "Класифікатор надзвичайних ситуацій", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 року № 457 (далі - Класифікатор) "Надзвичайна ситуація - порушення нормальних умов життя та діяльності людей на окремій території чи об`єкті на ній або на водному об`єкті, спричинене аварією, катастрофою, стихійним лихом чи іншою небезпечною подією, зокрема епідемією, епізоотією, епіфітотією, пожежею, що призвело (може призвести) до виникнення великої кількості постраждалих, загрози життю та здоров`ю людей, їх загибелі, значних матеріальних утрат, а також до неможливості проживання населення на території чи об`єкті, ведення там господарської діяльності".

Згідно вимог пункту 4 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України аварія - небезпечна подія техногенного характеру, що спричинила ураження, травмування населення або створює на окремій території чи території суб`єкта господарювання загрозу життю або здоров`ю населення та призводить до руйнування будівель, споруд, обладнання і транспортних засобів, порушення виробничого або транспортного процесу чи спричиняє наднормативні, аварійні викиди забруднюючих речовин та інший шкідливий вплив на навколишнє природне середовище.

Згідно вимог пункту 25 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечна подія - подія, у тому числі катастрофа, аварія, пожежа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, епіфітотія, яка за своїми наслідками становить загрозу життю або здоров`ю населення чи призводить до завдання матеріальних збитків.

Також розділом 4 Класифікатору встановлено, що надзвичайна ситуація техногенного характеру це порушення нормальних умов життя та діяльності людей на окремій території чи об`єкті на ній або на водному об`єкті унаслідок транспортної аварії (катастрофи), пожежі, вибуху, аварії з викиданням (загрозою викидання) небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин, раптового руйнування споруд; аварії в електроенергетичних системах, системах життєзабезпечення, системах телекомунікацій, на очисних спорудах, у системах нафтогазового промислового комплексу, гідродинамічних аварій тощо.

У розділі 6 Класифікатору зазначені коди надзвичайних ситуацій у наслідок пожеж та вибухів.

Згідно визначення ДСТУ 2272-06 "Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять" небезпечним чинником пожежі є прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опечення, отруєння леткими продуктами згоряння або піролізу, утравмування чи загибелі людей та (або) до заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків. До небезпечних факторів пожежі належать: підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища.

Відповідно до пункту 43 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об`єктах, а також у суб`єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій.

Згідно з вимогами пункту 33 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Таким чином, пожежі відносяться до надзвичайних ситуацій, а загроза життю та здоров`ю людей виникає не лише при наявності порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що безпосередньо можуть до неї призвести, але й за наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від шкідливого впливу небезпечних чинників при вже виниклій пожежі.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту здійснює прогнозування спільно із центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями імовірності виникнення надзвичайних ситуацій, визначає показники ризику та здійснює районування території України щодо ризику виникнення надзвичайних ситуацій.

Приписами пункту 4 "Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1052 від 16.12.2015, встановлено, що ДСНС відповідно до покладених на неї завдань зокрема здійснює разом із центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями прогнозування імовірності виникнення надзвичайних ситуацій, визначає показники ризику та здійснює районування території України щодо ризику виникнення надзвичайних ситуацій.

Отже, позивач у даній справі є органом, який здійснює прогнозування імовірності виникнення надзвичайних ситуацій, визначає показники ризику та здійснює районування підвідомчій йому території щодо ризику виникнення надзвичайних ситуацій.

Суд акцентує увагу, що належним, допустимим та достатнім доказом усунення порушень є акт перевірки з висновками про відсутність порушень, який може дійсно свідчити про такий факт, оскільки у спірних правовідносинах саме контролюючий орган наділений дискреційними повноваженнями щодо встановлення наявності або відсутності порушень позивачем у сфері техногенної та пожежної безпеки, при цьому, відповідачем не подано доказів усунення виявлених порушень.

Суд погоджується з доводами позивача, що виявлення під час проведення перевірки порушення створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей (як персоналу об`єкту, так й іншим громадянам, учням закладу, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі).

Такі порушення, як не обладнання системою протипожежного захисту, не оброблення засобами вогнезахисту дерев`яних елементів грищних покриттів, не обладнання будівлі ангарів внутрішнім протипожежним водопроводом, не забезпечення будівлі та споруди пристроями захисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, не забезпечення необхідною кількістю вогнегасників, тощо - не є формальними, а стосуються наявності у відповідача порушень, які можуть призвести до займання і відсутності необхідної системи заходів для уникнення пожежі, забезпечення своєчасного її виявлення та гасіння, попередження людей про небезпеку та збереження життя та здоров`я людей.

При цьому, суд звертає увагу на низку правових висновків Верховного Суду з приводу застосування заходів державного реагування у випадку незабезпечення особами належного стану рівня пожежної безпеки та належного стану рівня техногенної безпеки.

Так, у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 22.01.2020р. по справі №820/6923/16 (адміністративне провадження №К/9901/16684/18): 1) застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей; 2) законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

Окрім того, у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 15.04.2020 р. у справі №804/6756/17 такі порушення у стані пожежної безпеки та стані техногенної безпеки як: - приміщення не обладнані системами протипожежного захисту (автоматичною пожежною сигналізацією) та системою оповіщення про пожежу; - сигнал від контрольно-приймального приладу станції пожежної сигналізації не виведено на пульт централізованого спостереження пожежної охорони; - не складено договору на технічне обслуговування системи протипожежного захисту з організацією (суб`єктами господарювання), що мають ліцензію на провадження господарської діяльності протипожежного призначення; - плани евакуації не виконані на фотолюмінісцентній основі; - не надано сертифікатів відповідності та протоколів випробувань лабораторії (з мокрими печатками) про визначення відповідності вимогам пожежної безпеки на оздоблювальні матеріали стін (шляхів евакуації ), не демонтовано горючий матеріал; - не забезпечено пристроями для самозачинення та ущільнення в притулах двері на сходові клітини; - не забезпечено відділення коридорів поверхів від сходової клітини перегородками з дверима; - дерев`яні конструкції покрівлі не оброблені вогнезахисним розчином; - люк виходу на горище не виконано протипожежним 2-го типу з нормованою межею вогнестійкості ЕІ-30; - кожен пожежний кран-комплект не рідше одного разу на шість місяців не піддавався технічному обслуговуванню і перевірці на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування; - не забезпечено працюючий персонал засобами індивідуального захисту від вражаючих факторів, правильно оцінені судами у якості загрози життю та/або здоров`ю людей та обґрунтованості звернення до адміністративного суду з позовом про вжиття заходів реагування шляхом повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкта, (будівлі комунального закладу освіти Дошкільний навчальний заклад (Ясла-садок) № 8 Дніпровської міської ради) і заборони його експлуатації доки не буде усунено виявлених порушень.

Згідно з ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Поряд з цим, суд вказує на те, що під час розгляду даної справи відповідачем не було надано доказів на підтвердження усунення порушень, зафіксованих в акті №25,26,27 від 16.02.2021 р., а лише вказано про усунення порушень, які не потребують додаткового фінансування.

З урахуванням викладеного, вбачається, що порушення, виявлені під час перевірки об`єкту відповідача є суттєвими, створюють загрозу життю та здоров`ю людей, і на даний час у суду відсутні докази усунення виявлених порушень.

Таким чином, оскільки відповідачем не надано доказів усунення всіх зафіксованих в акті перевірки порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, то до нього необхідно застосувати заходи реагування у вигляді зупинення експлуатації належних йому будівель.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений у постанові Верховного Суду від 25.02.2020 р. (справа № 826/7073/18).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.257, 258, 262, 246, 255,295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА "РАССВЕТ" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду - задовольнити.

Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення (заборони) експлуатації будівель Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМОЮ «РАССВЕТ», за адресами: Харківська область, Харківський район, с. Веселе, вул. Горянка, 2, вул. Горянка, 28, вул. Горянка, 34 шляхом їх знеструмлення, опечатування пристроїв відключення джерел електропостачання та зобов`язання припинити використання цих будівель до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Тітов