Справа № 160/6309/21
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2021 року Справа № 160/6309/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» до Дніпровської митниці Держмитслужби про скасування рішення про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
21.04.2021 року Приватне акціонерне товариство «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дніпровської митниці Держмитслужби (далі - відповідач), в якій позивач просить:
- зобов`язати Дніпровську митницю Державної митної служби України здійснювати контроль за правильністю класифікації при митному оформленні товару «порошкоподібний ароматизатор гриби SС439654», що поставляється на адресу ПрАТ «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» за контрактом від 08.04.2016 року №080416 з урахуванням висновків, викладених в мотивувальній частині судових рішень, що набрали законної сили, стосовно цього товару.
Частиною 2 ст. 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
У відповідності до ч.1 ст. 262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 23.04.2021 року відкрито провадження у адміністративній справі; справу №160/6309/21 призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.
07.05.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява Дніпровської митниці Держмитслужби про продовження строку для надання відзиву в адміністративній справі №160/6309/21.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 12.05.2021 року заяву Дніпровської митниці Держмитслужби про продовження строку для надання відзиву в адміністративній справі №160/6309/21 задоволено, продовжено Дніпровської митниці Держмитслужби строк для надання відзиву на 10 днів з моменту отримання даної ухвали, але не більше ніж строк розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до контракту від 28.02.2011 року №31, укладеного між приватним акціонерним товариством «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» та компанією International Flavors&Fragrances I.F.F. (Королівство Нідерландів), позивач закупав та імпортував інгредієнти порошкоподібного ароматизатора який відповідає вимогам безпеки харчових ароматизаторів згідно Директиві 88/388/ЕЕС «Інформація про інгредієнти».
У зв`язку з переміщенням виробництва до Туреччини, сторони уклали новий контракт від 08.04.2016 року №080416 на поставку продукції, за яким поставляється продукція по теперішній час.
Вважаючи рішення митниці по визначенню коду товару протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Оцінюючи рішення про визначення коду товару на предмет його відповідності закону, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 7 МК України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п.24 ч.1 ст.4 МК України).
Частиною першою статті 67 Митного кодексу України встановлено, що Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.
Відповідно до частини першої статті 68 Митного кодексу України ведення УКТЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно із частиною першою статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД.
Відповідно до частини другої статті 69 Митного кодексу України органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД.
Пунктом 2 Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. N 428, закріплено, що УКТЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України "Про Митний тариф України", що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів.
Пунктом 4 Порядку передбачено, що контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності, зокрема:опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу.
Отже, саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТЗЕД.
На підставі вказаного, Дніпровською митницею було прийнято рішення про визначення коду товару, яким імпортований товар - харчова смако-ароматична добавка з приправами: порошкоподібний ароматизатор гриби SC439654 - 2500 кг. Порошкоподібна сипуча речовина бежевого кольору з вираженим запахом грибів та солона на смак, - віднесено до товарної підкатегорії 2103 90 90 00.
Класифікація товарних позицій 2103 та 2106, відносно яких виник цей спір, здійснюється у Розділі IV "Готові харчові; алкогольні та безалкогольні напої і оцет; тютюн та його замінники" та групі 21 "Різні харчові продукти".
До товарної позиції 2103 віднесені продукти для приготування соусів та готові соуси; смакові добавки та приправи змішані; порошок гірчиці та готова гірчиця: - інші; - інші код 2103 90 90 00 .
Відповідно до опису п. (А) Пояснень до товарної позиції «Продукти для приготування соусів і готові соуси; смакові добавки та приправи змішані», до цієї товарної позиції включаються готові продукти, зазвичай з сильно вираженими властивостями прянощів, використовувані для ароматизації деяких страв (мяса, риби, салатів і т.д.) і приготовлені з різних інгредієнтів (яєць, овочів, мяса, плодів, борошна, крохмалю, олії, оцту, цукру, спецій, гірчиці, ароматизувальних речовин і т.д.). Соуси бувають зазвичай в рідкому вигляді, а готові продукти для приготування соусів мають вигляд порошку, до якого потрібно додати лише молоко, воду і т.д., щоб одержати соус.
Соуси зазвичай додають в їжу як під час приготування, так і при подачі на стіл. Соуси забезпечують смак або аромат, вологість і контрастують з їжею за консистенцією і кольором. Вони можуть також служити середовищем, в яке поміщують їжу, наприклад, курча під білим соусом. Рідкі приправи (соєвий соус, соус із стручкового перцю, рибний соус) використовуються як інгредієнти під час приготування їжі і як приправи за столом.
До цієї товарної позиції також включаються деякі продукти для приготування соусів на основі овочів або плодів, які являють собою рідини, емульсії чи суспензії та іноді містять видимі неозброєним оком шматочки овочів або плодів. Ці продукти для приготування соусів відрізняються від приготовлених або консервованих овочів або плодів групи 20 тим, що вони використовуються як соуси, тобто як приправа до їжі або в приготуванні деяких страв, але самі по собі не призначені для використання в якості страви.
Прикладами продуктів, що відносяться до цієї товарної позиції, є: майонез, заправки для салатів, Bearnaise, bolognaise (що складаються з рубленого мяса, томатного пюре, спецій і т.д.), соєвий соус, грибний соус, вустерський соус (зазвичай приготовлений на основі густого соєвого соусу, настою спецій в оцті, з добавкою солі, цукру, карамельного колера та гірчиці), томатний кетчуп (продукт, приготовлений з томатного пюре, цукру, оцту, солі та спецій) та інші томатні соуси, селерова сіль (суміш кухонної солі з дрібно меленим насінням селери), деякі суміші прянощів для приготування ковбаси та продукти групи 22 (крім продуктів товарної позиції 2209), приготовлені для кулінарних цілей і тим самим непридатні для вживання як напої (наприклад, кулінарні вина та кулінарний коньяк (Cognac).
Водночас, позивачем при митному оформленні та до матеріалів справи надані сертифікати аналізу, митного коду, а також інформаційні листи від виробника, відповідно до яких імпортовані порошкоподібні ароматизатори відповідає основним нормам та вимогам нормативних документів Євросоюзу до ароматизаторів, які використовуються у харчовій промисловості. Ця продукція не призначена та не придатна для безпосереднього використання в їжу, продукція призначена виключно для промислового використання в харчовій промисловості, а саме, для виробництва снеків, сухариків, кондитерських виробів, сухих сніданків, харчових концентратів. Ароматизатори компанії I.F.F. (Нідерланди) не призначені для прямого продажу населенню та рознічного продажу.
Вищевказані ароматизатори не є готовим продуктом, призначеним для використання та продажу населенню, та ні за яких умов не можуть бути використані в цих цілях через їх високу концентрацію.
Натомість, у Поясненнях до товарної позиції 2106 УКТЗЕД «Харчові продукти, в іншому місці не зазначені» групи 21 «Різні харчові продукти» вказано, що за умови, що зазначені продукти не включаються до жодної іншої товарної позиції УКТЗЕД, до цієї товарної позиції входять, зокрема, продукти, які повністю чи частково складаються з харчових продуктів, використовуваних для приготування напоїв, або харчових продуктів, готових для вживання в їжу. До цієї товарної позиції включаються готові продукти, що складаються з суміші хімічних препаратів (органічних кислот, солей кальцію і т.д.) з харчовими продуктами (борошном, цукром, сухим молоком і т.д.) для додання в готові продукти або як інгредієнти, або для поліпшення деяких їхніх властивостей (зовнішнього вигляду, збережуваності і т.д.).
У відповідності до Правил класифікації товарів 3 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:
(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;
(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;
(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.
Отже, в даному випадку, навіть за наявності у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо класифікації даного товару, він повинен був керуватися правилом 3 (с) Основних правил інтерпретації УКТЗЕД - шляхом віднесення його в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються (а отже, як 2106 90 98 90 товарної позиції 2106).
При прийнятті рішення, суд враховує, що відповідно до інформації, наданої виробником товару International Flavors&Fragrances I.F.F., а також відповідно до висновку митної лабораторії, ароматизатори не містять «прянощів та різних інгредієнтів (яєць, овочів, м`яса, плодів)». Також виробник наголошує на тому, що такі добавки використовуються виключно для промислового застосування, не є готовим продуктом та не призначені для продажу або споживання населенням ні за яких умов, у зв`язку з їх високим дозуванням. Виробництво ароматизаторів здійснюється відповідно до директив ЄС 1334/2008, 178/2002, якими регламентується застосування ароматизаторів у харчовій промисловості. Стаття 3 Регламенту № 1334/2008 надає наступну дефініцію «смакоароматичним добавкам» - це продукти не призначені для споживання як такі, які додаються до смакових продуктів з метою надання чи зміни аромату та/або смаку.
Це підтверджується наступними документами: рецептурою від 29.03.2019 року; інформаційний лист виробника від 12.04.2019 року; лист виробника про загальний склад від 14.01.2020 року; сертифікатом митного коду від 30.11.2020 року; сертифікатами аналізу та якості від 11.11.2020 року.
Зі складу порошкоподібного ароматизатора «гриби SС439654» вбачається, що він складається з хімічних речових, які отримані шляхом хімічного синтезу або біохімічних технологій та харчових продуктів (сіль, пшенична мука, рослина олія).
У «Поясненнях до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності`до Групи 38 чітко визначено, що суміш хімічних речовин із харчовими продуктамиабо іншими поживними речовинами, що використовуються у виготовленні продуктівхарчування переважно товарна позиція 2106 та до Групи 21, де до товарної позиції 2106включаються готові суміші, що складаються з суміші хімічних препаратів (органічнихкислот, солей кальцію і т.д.) з харчовими продуктами (борошном, цукром, сухим молоком і т.д.) для додання в готові продукти або як інгредієнти, або для поліпшення деяких їхніх властивостей (зовнішнього вигляду, збережуваності).
Разом з цим, суд враховує, що позивачем неодноразово імпортувались ідентичні товари за контрактами, укладеними між приватним акціонерним товариством «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» та компанією International International Flavors&Fragrances I.F.F. (Королівство Нідерландів), що підтверджується ідентичними висновками митниці, листами продавця товару та товаросупровідною документацією, проте, Дніпропетровська митниця ДФС, керуючись тими самими листами ДФС, що вже були предметом судового дослідження, та незважаючи на наявність чинних судових рішень, прийнятих щодо класифікації ідентичного товару, віднесла імпортований позивачем товар до товарної позиції 2103.
З матеріалів справи вбачається, що відповідними судовими рішеннями у справі №826/6438/15, №804/3201/16, №826/5835/18, які набрали законної сили, встановлено, що товар «ароматизатор гриб» за характеристиками не відповідає коду 2103, а за визначальними характеристиками відповідає коду 2106 90 98 90.
При вирішенні спору, окрім наведених вище обставин, суд враховує, що визначальним для класифікації є призначення товару - для використання в промисловому виробництві харчових продуктів, концентратів, снеків, та неможливість його вживання населенням та рознічного продажу.
Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Дніпровської митниці Держмитслужби здійснювати контроль за правильністю класифікації при митному оформленні товару «порошкоподібний ароматизатор гриби SС439654», що поставляється на адресу ПрАТ «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» за контрактом від 08.04.2016 року №080416, з урахуванням висновків, викладених в мотивувальній частині судових рішень, що набрали законної сили, стосовно цього товару, суд вважає таку вимогу передчасною та такою, що не відповідає завданню адміністративного судочинства, визначеному у ст. 2 КАС України.
Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Оскільки із заявленої позовної вимоги не вбачається спрямованості на захист вже порушеного права, а відповідна вимога заявлена на майбутнє, суд вважає, що позивач при зверненні до суду з відповідною вимогою обрав неналежний спосіб правового захисту.
При цьому неправильно обраний спосіб захисту порушеного права не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви чи залишення її без руху, а в певних випадках за таких обставин може бути відмовлено в позові.
Такої ж правової позиції дотримується і Верховний Суд України у постанові від 24 травня 2017 року в справі № 6-951цс16, з якої вбачається, що власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні правовідносини.
Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту прав за фактичних обставин справи є неналежним, законні підстави для задоволення позову в цій частині відсутні, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що митним органом оспорюване рішення прийнято без урахування усіх обставин та без дотримання норм чинного законодавства, тому наявні підстави для його скасування.
Решта доводів сторін висновків суду по суті спору не спростовують.
З огляду на вищевикладене та приписи ч.2 ст.2 КАС України, суд вважає, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що за подання вказаного адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1522 від 10.03.2021 року.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за в сумі 2270,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі, пропорційному до задоволених позовних вимог на суму 1135,00 грн.
Керуючись ст.ст. 241-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
В порядку розподілу судових витрат стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби на користь Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1135 грн. 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова