Справа № 380/2825/21
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/2825/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визнання незаконним і скасування розпорядження, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (далі - Галицька РА, відповідач), у якому просить визнати незаконним та скасувати розпорядження від 25.09.2020 року № 272 «Про внесення змін до розпорядження Голови Галицької районної адміністрації від 02.12.2014 №482» щодо перенесення контейнерного майданчика за адресою, навпроти будинку АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем протиправно прийнято вказане розпорядження від 25.09.2020 №272 «Про внесення змін до розпорядження Голови районної державної адміністрації від 02.12.2014 №482» щодо перенесення контейнерного майданчика за адресою навпроти будинку АДРЕСА_1 . Так, вказане розпорядження прийнято на підставі акту комісії від 22.09.2020, в якому вказано, що акт прийнято на підставі п.2.10. Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.03.2011 №145, де зазначено, що у виняткових випадках в районах забудови, що склалася, де немає можливості дотримання відстаней, зазначених у пункті 2.8 Санітарних норм, місця розташування контейнерних майданчиків встановлюється комісією за участю посадових осіб спеціально уповноважених органів містобудування та архітектури і санітарно-епідеміологічної служби, а також представників балансоутримувача будинку та органу самоорганізації населення. Позивач зазначає, що при укладенні та підписанні акту щодо розташування контейнерного майданчика повинен бути присутній орган самоорганізації населення. Адже лише при наявності 4 сторін та волевиявлення їх згоди в акті допускається встановлення сміттєвого майданчику в порядку п.2.8 Санітарних норм. Проте, такий орган самоорганізації населення не створено, при підписанні акта від не був присутній і участі в обстеженні не брав. Отже, оспорюване розпорядження прийнято з порушенням норм законодавства, адже прийнято на підставі акту, що не відповідає п.2.8 Санітарних норм. Окрім того, розташування вказаного контейнерного майданчика порушує Санітарні норми, оскільки такий майданчик розташований на відстані 10 метрів до житлового будинку; є прохідним для пішоходів та розташований на проїжджій частині. У зв`язку з вказаним, вважає дане розпорядження протиправним та просить його скасувати.

Ухвалою судді від 09.03.2021 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

19.03.2021 (за вх. №18240) від позивача надійшли доповнення до адміністративного позову, в якому зазначає, що оспорюваним рішенням відповідача порушено її екологічні права та права мешканців будинку АДРЕСА_2 , адже їм невідомо про акт, на підставі якого прийнято оскаржуване розпорядження. Ввважає, що відповідачем порушено процедуру складання акту щодо місця розташування контейнерного майданчика, оскільки мешканці будинку не були присутні при складенні такого та відповідно не давали згоди на складення такого. Також позивач наголошує, що відповідачем не обґрунтовано необхідності розташування сміттєвого майданчика саме в даному місці. Також зазначає, що контейнерний майданчик розташовано на проїжджій частині, однак відповідно до п.7.2.15 Національного стандарту ДСТУ 2587:2010 «Безпека дорожнього руху». Розмітка дорожня загальні технічні вимоги» ширина проходу для пішоходів переходу повинна бути не меншою 0,4 м.

07.04.2021 (за вх. №23420) від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач зазначає, що 21.09.2020 начальником ВЖГ подано службову записку голові Галицької районної адміністрації про те, що у зв`язку з неодноразовими скаргами мешканців буд. АДРЕСА_3 щодо розміщення контейнерного майданчика біля будинку пропонується розглянути на комісії перенесення контейнерного майданчика з АДРЕСА_3 на «навпроти будинку АДРЕСА_1 ». 22.09.2020 комісією складено акт щодо визначення місць розташування контейнерних майданчиків для твердих побутових відходів і майданчик було перенесено. Тому, оскільки місце розташування контейнерного майданчика погоджено відповідною комісією за участі посадових осіб, підстави для задоволення позову відсутні.

09.04.2021 (за вх. № 23977) від позивача надійшли доповнення до адміністративного позову, в яких зазначено, що відповідач порушив вимоги п.2.10. Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я від 17.03.2011 № 145, згідно якого мав би отримати згоду: органу містобудування та архітектури, представників балансоутримувача будинку, Державної санітарно-епідеміологічної служби (правонаступник Держпродспоживслужба) та органу самоорганізації населення. Позивачка зазначає, що жодного погодження від жодної зі сторін не було одержано під час складення акту, який став підставою для прийняття оскаржуваного розпорядження.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В зв`язку з перебуванням судді Потабенко В.А. у відпустці до 17.05.2021, розгляд справи проводиться 31.05.2021.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом з матеріалів справи встановлено, що 25.09.2020 головою Галицької районної адміністрації ЛМР прийнято розпорядження № 272 «Про внесення змін до розпорядження Голови Галицької районної адміністрації від 01.12.2014 року № 482». Згідно вказаного розпорядження внесено зміни в п. 1 розпорядження Галицької районної адміністрації від 02.12.2014 № 482 «Про погодження місць розташування контейнерних майданчиків на території Галицького району», де замість слів « АДРЕСА_3 » слід читати «навпроти будинку АДРЕСА_1 ».

26.03.2021 головою Галицької районної адміністрації ЛМР прийнято розпорядження № 57 «Про внесення змін до розпорядження № 5 «Про внесення змін до розпорядження голови Галицької районної адміністрації» від 25.09.2020 № 272 «Про внесення змін до розпорядження Голови Галицької районної адміністрації від 02.12.2014 №482», де замість слів «навпроти будинку АДРЕСА_1 » слід читати «навпроти будинку АДРЕСА_2 ».

Судом встановлено, що додатком до розпорядження голови Галицької РА є акт комісії від 22.09.2020 щодо визначення місць розташування контейнерних майданчиків для ТПВ, підписаний відповідною комісією.

Як вбачається з копії даного акта, долученого до матеріалів справи, підставою для його складення була інформація від начальника ВЖГ Кушка Г.А. щодо необхідності перенесення контейнерного майданчика з АДРЕСА_3 у зв`язку з неодноразовими скаргами мешканців зазначеного будинку на нове місце розташування, а саме навпроти будинку АДРЕСА_1 . Комісія у складі заступника голови Гавчак Р.І., начальника ВЖГ Кушка Г.А., начальника ВКГ Дубиняк В.І., головного спеціаліста ВЖГ Любунь Г.С., директора ЛМКП «Айсберг» Горошко Р.М., директора ТзОВ «Грінера Україна» Михалусь В.М. та секретаря комісії ОСОБА_2 пропозицію начальника ВЖГ погодила одностайно.

Згідно схеми розташування контейнерного майданчика за адресою: АДРЕСА_1 , такий погоджено розташувати на проїжджій частині вулиці.

В подальшому розпорядженням Галицької РА від 25.09.2020 № 272 «Про внесення змін до розпорядження Голови Галицької районної адміністрації від 02.12.2014 № 482», враховуючи службову записку начальника відділу житлового господарства, керуючись ст. 30 закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідачем внесено зміни в п.1 розпорядження Галицької районної адміністрації від 02.12.2014 № 482 «Про погодження місць розташування контейнерних майданчиків на території Галицького району» слова « АДРЕСА_3 » замінено на «навпроти будинку АДРЕСА_1 ».

Листом, наданим Департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 24.01.2021 № 25-вих-4619 на звернення голови правління ОСББ «Нечуя Левицького 21» від 03.12.2020 № 2-20847-25, повідомлено про акт комісії щодо розташування контейнерного майданчика від 22.09.2020 та про видане Галицькою РА оскаржуване розпорядження №272 від 25.09.2020. Звернено увагу на той факт, що відповідно до п. 2.8 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць місця розташування контейнерних майданчиків встановлюються комісією за участю посадових осіб спеціально уповноважених органів містобудування та архітектури і державної санітарно-епідемілогічної служби, а також представників балансоутримувача будинку та органу самоорганізації населення.

15.03.2021 ЛКП «Вуглецьке» листом № 675 повідомило позивачку про те, що ЛКП «Вулецьке» не було залучено до роботи по комісії по встановленню контейнерного майданчика на АДРЕСА_2 , оскільки даний контейнерний майданчик розташований на території Галицького району м. Львова.

02.04.2021 Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області листом № 27.1-15/2092 повідомило позивачку про те, що до погодження перенесення контейнерного майданчика контейнерного майданчика представники Держпродспоживслужби не залучалися.

Також в матеріалах справи міститься заява мешканців будинку по АДРЕСА_2 , про те , що їм невідомо ні про акт від 22.09.2020, ні про оскаржуване розпорядження Галицької РДА від 25.09.2020 № 272.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивачка звернулася із цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд керувався наступним.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правовий статус і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначено Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 4 Закону № 280/97-ВР визначено, що місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах: народовладдя; законності; гласності; колегіальності; поєднання місцевих і державних інтересів; виборності; правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності в межах повноважень, визначених цим та іншими законами; підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб; державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування; судового захисту прав місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи (ст. 11 Закону № 280/97-ВР).

Приписами ч. 1 та 3 ст. 24 Закону № 280/97-ВР встановлено, що правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами, які не повинні суперечити положенням цього Закону. Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Пунктом 44 ч. 1 ст. 26 Закону № 280/97-ВР встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 6, 7 та 17 п. «а» ст. 30 Закону № 280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо:

- вирішення питань збирання, транспортування, утилізації та знешкодження побутових відходів, знешкодження та захоронення трупів тварин;

- організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян;

- видача дозволу на порушення об`єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених законом.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини визначає Закон України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 № 2807-IV (далі - Закон № 2807-IV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Частиною 1 ст. 10 Закону № 2807-IV визначено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить: 1) затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; 2) затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; 3) створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб`єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); 4) визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою.

Згідно ч. 2 ст. 10 Закону № 2807-IV до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, в т. ч: забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; організація забезпечення на території населеного пункту чистоти і порядку, дотримання тиші в громадських місцях; затвердження схем санітарного очищення населених пунктів та впровадження систем роздільного збирання побутових відходів; здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо; видача дозволу на порушення об`єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених цим Законом.

До об`єктів благоустрою населених пунктів належать: 1) території загального користування; 2) прибудинкові території; 3) території будівель та споруд інженерного захисту територій; 4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору. До об`єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту (ст. 13 Закону № 2807-IV).

Згідно ст. 14 Закону № 2807-IV об`єкти благоустрою використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством.

Обмеження при використанні об`єктів благоустрою встановлено ст. 16 Закону № 2807-IV.

Частинами 1-4 ст. 20 Закону № 2807-IV встановлено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста). Фінансування місцевих програм з благоустрою населених пунктів проводиться за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів.

Відповідно до п.1.1. Положення про Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської ради № 977 від 01.11.2016, Галицька РА є виконавчим органом Львівської міської ради відповідно до ухвали міської ради від 26.05.2016 № 505 «Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів», утвореним відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

У відповідності до ч. 1 ст. 34 Закону № 2807-IV правила благоустрою території населеного пункту - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011 №376 затверджено Правила благоустрою м. Львова (надалі - Правила благоустрою).

Згідно з п. п. 4.3.2.-4.3.3 Правил благоустрою тверді побутові відходи, вуличне і дворове сміття повинні збиратися і утримуватися у спеціальних закритих контейнерах з розділенням твердих побутових відходів на категорії. Контейнерні майданчики повинні бути обладнані відповідно до діючих санітарних норм. Місце розташування контейнерного майданчика визначає міжвідомча комісія при районній адміністрації за попереднім погодженням з районною санітарно-епідеміологічною станцією.

Відповідно до ст. 20 Закону України №2807-ІV організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста). Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Пунктом 2.8. Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України №145 від 17.03.2011 (далі - Санітарні норми) передбачено, що контейнерні майданчики повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м.

Відповідно до п. 2.10. Санітарних норм у виняткових випадках в районах забудови, що склалася, де немає можливості дотримання відстаней, зазначених у пункті 2.8 Санітарних норм, місця розташування контейнерних майданчиків встановлюються комісією за участю посадових осіб спеціально уповноважених органів містобудування та архітектури і державної санітарно-епідеміологічної служби, а також представників балансоутримувача будинку та органу самоорганізації населення. Комісією складається акт довільної форми щодо місця розташування контейнерного майданчика, який підписується всіма членами комісії у чотирьох примірниках для кожної із сторін.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази узгодження згаданою комісією місця розташування контейнерного майданчика навпроти будинку АДРЕСА_1 безпосередньо з органами містобудування та архітектури, державної санітарно-епідеміологічної служби (на даний час - (Держпродспоживслужба та її територіальні органи) та саме основне - з органами самоорганізації населення.

Більше того, суд зазначає, що про такий акт та обстеження, яке передувало його складенню, мешканці будинку АДРЕСА_2 навіть не були обізнані.

Вказане зокрема підтверджується листом Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області від 02.04.2021 №27.1-15/2092, та самим актом комісії від 22.09.2020, який не містить серед підписантів відповідних уповноважених осіб, до участі які повинні були б бути залучені.

Отже, відповідачем не було дотримано усіх вимог діючого законодавство щодо перенесення контейнерного майданчика.

Оскаржуване розпорядження прийнято без комісійного рішення за обов`язкової участі уповноважених осіб, в порушення існуючих обов`язкових для виконання норм, а також без дотримання вимог безсторонності, добросовісності, розсудливості, рівності, пропорційності, без врахування необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивачки і цілями, на досягнення яких спрямовані її дії.

Відтак, суд дійшов висновку, що Галицькою РА протиправно розміщено контейнерний майданчик навпроти будинку АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, крім іншого, шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

За таких обставин, спірне розпорядження Галицької РА від 25.09.2020 № 272 « Про внесення змін до розпорядження Голови Галицької районної адміністрації від 02.12.2014 року № 482» є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За наслідком розгляду справи, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку позов задовольнити повністю, оскільки відповідачем жодним не доведено правомірності прийнятого ним рішення.

Щодо судового збору, то оскільки позивач звільнений від сплати судового збору і такий фактично не сплачувався, відповідно до ст. 139 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 2, 19-20, 22, 25-26, 73-77, 139, 243 246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 25.09.2020 року № 272 «Про внесення змін до розпорядження Голови Галицької районної адміністрації від 02.12.2014 №482».

Судові витрати зі сторін стягненню не підлягають.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 07.06.2021.

Суддя Потабенко В.А.