Справа № 360/640/21
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року справа №360/640/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів: Гайдара А.В., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 березня 2021 р. у справі № 360/640/21 (головуючий І інстанції суддя Пляшкова К.О., повний текст складений 12.03.2021 року у м. Сєвєродонецьку Луганської області) за позовом ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

08.02.2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив: визнати протиправними дії відповідача стосовно відмови в призначення позивачу пенсії як трактористу-машиністу, який безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в підприємствах сільського господарства, відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з мотивів, які викладені у рішенні від 10.12.2020 № 46 та у листі від 27.01.2021 за вих. №1237-0123-8/738; зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію як трактористу-машиністу, який безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в підприємствах сільського господарства, відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 11.10.2020, зарахувавши: - до загального стажу роботи період роботи з 15.09.1991 по 31.12.1998 у колгоспі «Більшовик»; - до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії як трактористу-машиністу періодів роботи з 03.02.2001 по 10.10.2007, з 01.04.2008 по 10.11.2008, з 26.03.2009 по 01.11.2009, з 02.03.2010 по 15.11.2010, 07.04.2011 по 11.11.2011, 03.04.2012 по 01.11.2012, з 01.04.2013 по 16.12.2013, 28.03.2014 по 05.11.2014, з 01.04.2015 по 26.11.2015, з 29.03.2016 по 30.10.2017, з 26.03.2018 по 10.10.2020 (дату досягнення пенсійного віку) у селянському (фермерському) господарстві «Зоряне».

Позов обґрунтовано тим, що наданими ним разом із заявою про призначення пенсії документами підтверджено, що стаж його роботи, який дає право на призначення пенсії як трактористу-машиністу, складає 22 роки 2 місяці та є достатнім для призначення відповідної пенсії. Вважає, що дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії є протиправними, які не ґрунтуються на Законі, тому порушують його право на пенсійне забезпечення.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12 березня 2021 року у справі № 360/640/21/6553/20-а позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 10 грудня 2020 року № 46 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 грудня 2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність судового рішення, порушення норм процесуального права, практику Верховного Суду, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції в повній мірі дав оцінку неправомірності дій відповідача про не зарахування до стажу спірних періодів, що дають право на призначення пенсії, проте не врахував, що найбільш ефективним способом його порушеного права є визнання дій позивача протиправними та зобов`язання призначити пенсію.

Згідно ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 10-11).

04 грудня 2020 року позивач звернувся до Білокуракинського ОУПФУ з заявою про призначення пенсії за віком як трактористу-машиністу на підставі статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», разом з якою надав такі документи: трудову книжку від 14.05.1984 серії НОМЕР_2 ; диплом про навчання від 27.04.1984 серії НОМЕР_3 ; військовий квиток від 10.06.1985 серії НОМЕР_4 ; довідки, видані спілкою селянських (фермерських) господарств сільгоспкооперативів і малих підприємств «Більшовик»: довідка про встановлені та вироблені трудодні від 28.08.2020 № 25, довідка про право першого та другого підпису від 28.08.2020 № 26, довідка про правонаступника від 28.08.2020 № 27; довідки, видані Комунальною установою Нижньодуванської селищної ради «Трудовий архів територіальних громад Сватівського району» по ВАТ «Сватівська Сільгоспхімія»: довідка про відсутність на зберіганні документів від 21.09.2020 № 05-11/383, довідка про заробітну плату від 21.09.2020 № 06-06/602, архівна копія та витяги з наказів від 21.09.2020 № 06-06/603, № 06-06/604, № 06-06/605, №06-06/606; довідки, видані Селянським (фермерським) господарством «Зоряне»: про пільговий характер роботи від 13.10.2020 № 9 та доопрацьовану від 29.10.2020 № 12, про закріплені трактори від 13.10.2020 № 10 (а.с. 58-118).

Рішенням Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 10 грудня 2020 року № 46 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 11 жовтня 2020 року (а.с. 35-36).

Відповідно до рішення, згідно наданих документів загальний стаж роботи ОСОБА_1 становить 27 років 0 місяць 18 днів, з яких на посаді тракториста-машиніста 3 роки 7 місяців 27 днів (період з 14.05.1984 по 06.06.1985 та з 01.10.1987 по 03.05.1990 на підставі рішення комісії при ГУПФУ в Луганській області від 19.11.2020 № 16/02 по ВАТ «Сватівська сільгоспхімія»). Також додатково до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії як трактористу машиністу можливо зарахувати навчання ОСОБА_1 у сільському середньому професійно-технічному училищі № 4 Сватівського району Луганської області з 01.09.1984 по 27.04.1984 року (07 місяців 27 днів) та проходження військової служби з 10.06.1985 по 09.06.1987 (2 роки).

Періоди роботи на посаді тракториста-машиніста, зазначені у довідках від 13.10.2020 № 9 та від 29.10.2020 № 12, виданих СФГ «Зоряне», не взято до уваги при обчисленні пільгового стажу роботи позивача, з таких причин: пільгові довідки не відповідають встановленому Порядком № 637 зразку; у довідці звірення документів для призначення (перерахунку) пенсії від 29.10.2020 № 454, виданої відділом контрольно-перевірочної роботи № 4 Управління ГУПФУ в Луганській області, зазначено, що відповідно до облікових листів тракториста-машиніста ОСОБА_1 був зайнятий на виробництві с/г продукції тільки з 2018 по 2020 роки. Проте листом Мінсоцзабезпечення № 7 передбачено факт безпосередньої зайнятості у виробництві сільгосппродукції, робота у міжпольовий та міжсезонний період, протягом повного періоду; також згідно з довідкою від 29.10.2020 № 454 СФГ «Зоряне» не надало до перевірки документи про нарахування заробітної плати за 2003 рік; відсутні дані про особливі умови праці за вищезазначені роки у Реєстрі застрахованих осіб.

Довідка про встановлені та вироблені трудодні від 28.08.2020 № 25 та довідки про реорганізацію та право двох підписів від 28.08.2020 №№ 26, 27, виданих спілкою селянських (фермерських) господарств сільгоспкооперативів і малих підприємств «Більшовик» по колгоспу «Більшовик», не взяті до уваги, оскільки назва зазначеної юридичної особи у довідці та на печатці не відповідає даним ЄДР, тому цей період не врахований до загального стажу роботи.

Листом Білокуракинського ОУПФУ від 27.01.2021 № 1237-0123-8/738 позивача повідомлено, що на виконання вимог листа ГУПФУ в Луганській області від 18.01.2021 № 132-3383/ІД-01/1200/21 Сватівським відділом Білокуракинського ОУПФУ приведено у відповідність загальний стаж ОСОБА_1 , зараховано до загального стуж роботи періоди роботи у кооперативному господарстві «Більшовик» за 1999-2000 роки, внаслідок перерахунку загальний стаж становить 28 років 4 місяці 5 днів, пільговий стаж роботи не змінився (а.с. 38, 39).

Спірним питанням є правомірність відмови відповідача в зарахуванні до загального стажу періодів роботи позивача в колгоспі «Більшовик» з 15.09.1991 по 31.12.1998 та до пільгового стажу періодів роботи в СФГ «Зоряне» з 03.02.2001 по 10.10.2007, з 01.04.2008 по 10.11.2008, з 26.03.2009 по 01.11.2009, з 02.03.2010 по 15.11.2010, 07.04.2011 по 11.11.2011, 03.04.2012 по 01.11.2012, з 01.04.2013 по 16.12.2013, 28.03.2014 по 05.11.2014, з 01.04.2015 по 26.11.2015, з 29.03.2016 по 30.10.2017, з 26.03.2018 по 10.10.2020, та, як наслідок, відмови в призначенні пенсії відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону №1058-IV.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частинами першою-другою статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Згідно частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. […].

Згідно частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За змістом частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Статтею 44 Закону № 1058-IV визначено, що:

- заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (частина перша);

- заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (частина друга);

- органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя).

За змістом пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно частини першої статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно пункту 3 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Приписами пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 унормовано, що у тих випадках, коли і трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

За приписами пункту 1.1 розділу І Порядку подання та оформлення документів про призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (пункт 1.6 розділу І Порядку № 22-1).

Відповідно пункту 1.7 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Згідно підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Пунктом 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 встановлено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1).

Згідно пункту 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення від 20.01.1992 № 7 (далі - Лист № 7).

Так, відповідно до роз`яснення, до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо).

Віднесення господарства до підприємств сільського господарства, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, провадиться відповідно до класифікатора галузей народного господарства.

З системного аналізу викладених правових норм слідує, що позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV за умови досягнення 55 років та за наявності страхового стажу не менше 30 років, з яких не менше 20 років трактористом-машиністом, безпосередньо зайнятим у виробництві сільгосппродукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства.

Відповідно до матеріалів справи позивач ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) досяг віку, необхідного для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV.

Суд зазначає, що страховий стаж особи за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004) обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV, - за даними трудової книжки, після впровадження системи персоніфікованого обліку (після 01.01.2004) - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

При цьому, значення трудової книжки, як основного документа, що підтверджує пільговий стаж роботи, встановлено статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Якщо трудова книжка відсутня або у ній не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 березня 2018 року в справі № 233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі №577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі № 446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі № 550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі № 195/840/17.

Відповідно до оскаржуваного рішення та листа Білокуракинського ОУПФУ від 27.01.2021 № 1237-0123-8/738, відповідач підтверджує, що позивач має страховий стаж 28 років 4 місяці 5 днів, з яких пільгового стажу: на посаді тракториста-машиніста 3 роки 7 місяців 27 днів (період з 14.05.1984 по 06.06.1985 та з 01.10.1987 по 03.05.1990 на підставі рішення комісії при ГУПФУ в Луганській області від 19.11.2020 № 16/02 по ВАТ «Сватівська сільгоспхімія»), навчання у сільському середньому ПТУ № 4 Сватівського району Луганської області 07 місяців 27 днів (з 01.09.1984 по 27.04.1984 року), проходження військової строкової служби 02 роки (з 10.06.1985 по 09.06.1987).

При прийнятті рішення про призначення пенсії позивачу відмовлено у зарахуванні до його загального стажу періоду роботи позивача в колгоспі «Більшовик» з 15.09.1991 по 31.12.1998 та до пільгового стажу - періодів роботи в СФГ «Зоряне» з 03.02.2001 по 10.10.2007, з 01.04.2008 по 10.11.2008, з 26.03.2009 по 01.11.2009, з 02.03.2010 по 15.11.2010, 07.04.2011 по 11.11.2011, 03.04.2012 по 01.11.2012, з 01.04.2013 по 16.12.2013, 28.03.2014 по 05.11.2014, з 01.04.2015 по 26.11.2015, з 29.03.2016 по 30.10.2017, з 26.03.2018 по 10.10.2020.

Відповідно до трудової книжки позивача від 14.05.1984 серії НОМЕР_2 за період його роботи в колгоспі (коопхозі) «Більшовик» в ній містяться такі записи:

запис № 8 від 15.04.1991 прийнятий в члени колгоспу «Більшовик» згідно з поданою заявою водієм, наказ від 15.04.1991 № 4;

запис № 9 переведений трактористом;

запис № 10 від 14.03.2000 звільнений з колгоспу «Більшовик» за переведенням до ПП Агрофірма «Преображенне», наказ від 14.03.2000 № 1 (б) (а.с. 12 зворот - 13).

Також трудова книжка позивача містить відомості про мінімум виходів, встановлений для водіїв та фактично відпрацьований позивачем в періоді 1991-1992 роки; про мінімум виходів, встановлений для трактористів, та фактично відпрацьований позивачем у 1993-1999 роки, з 01.01.2000 по 31.03.2000, з 01.09.2000 по 31.12.2000, з 01.01.2001 по 31.01.2001, а також отриману у вказаному періоді зарплату (а.с. 14).

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, вказані записи дозволяють дійти висновку, що позивач у період 15.04.1991 по 14.03.2000 працював в колгоспі (коопхозі) «Більшовик», у тому числі з 1993 року по 14.03.2000 трактористом на сільгоспвиробництві.

Вказані записи в трудовій книжці про роботу позивача відповідають всім вимогам заповнення трудової книжки, оскільки містять чітку дату прийому та звільнення з роботи переведення на іншу роботу, номери наказів та їх дати, посади на яких працював позивач та відбиток печатки підприємства при звільненні з роботи.

Крім того, слід зазначити, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а.

В оскаржуваному рішенні відповідач не наводить жодних мотивів, з яких він не зараховує до загального стажу період роботи з 15.04.1991 по 14.03.2000, а також до пільгового стажу період роботи трактористом з 15.04.1991 по 01.01.1993 відповідно до записів в трудовій книжці позивача.

Крім того, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування наявні відомості про пільговий характер роботи позивача у період з січня 1999 року по січень 2001 року включно, що підтверджено довідкою Форми ОК-5 (а.с. 32-34).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що твердження відповідача про неможливість зарахування вказаного періоду роботи до страхового та пільгового стажі позивача через неналежність та недопустимість таких доказів, як довідки від 28.08.2020 № 25, від 28.08.2020 №№ 26, 27, видані спілкою селянських (фермерських) господарств сільгоспкооперативів і малих підприємств «Більшовик» по колгоспу «Більшовик», є незмістовними, оскільки, як вже було зазначено, основним документом для підтвердження страхового стажу та пільгового страхового стажу є трудова книжка. Тому виключно в разі відсутності трудової книжки або відповідних записів приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Щодо періодів роботи позивача в СФГ «Зоряне», суд зазначає наступне.

Відповідно до записів в трудовій книжці позивач працював механізатором у СФГ «Зоряне» в період з 03.02.2001 по 10.10.2007 (записи №№15-16), з 01.04.2008 по 10.11.2008 (записи №№ 19-20), з 26.03.2009 по 01.11.2009 (записи №№ 23-24), з 02.03.2010 по 15.11.2010 (записи №№ 27-28), з 07.04.2011 по 11.11.2011 (записи №№ 31-32), з 03.04.2012 по 01.11.2012 (записи №№ 35-36), з 01.04.2013 по 16.12.2013 (записи №№ 39-40), з 28.03.2014 по 05.11.2014 (записи №№ 43-44), з 01.04.2015 по 26.11.2015 (записи №№ 45-46), з 29.03.2016 по 30.10.2017 (записи №№ 49-50), з 26.03.2018 по 10.10.2020 (записи №№ 53-54).

Вказані записи в трудовій книжці про роботу позивача відповідають всім вимогам заповнення трудової книжки, оскільки містять чітку дату прийому та звільнення з роботи переведення на іншу роботу, номери наказів та їх дати, посади на яких працював позивач та відбиток печатки підприємства при звільненні з роботи.

В даному випадку термін «механізатор» є загальновживаним й більш широким родовим поняттям професії тракториста, зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції.

Аналогічний правий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі № 681/813/17.

В рішенні про відмову в призначенні пенсії відповідач не навів відомості, з яких підстав не вважає записи в трудовій книжці позивача належними та допустими доказами для зарахування цього періоду роботи до пільгового страхового стажу, а єдине на що вказує відповідач, це відсутність даних про особливі умови праці за вищезазначені роки в Реєстрі застрахованих осіб.

При цьому, положеннями статті 24 Закону № 1058-IV чітко визначено, що страховий стаж особи обчислюється виключно за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, тільки після 01 січня 2004 року. Відповідно, до цього часу відповідач при прийнятті рішення щодо призначення пенсії за заявою позивача зобов`язаний врахувати записи в його трудовій книжці та виключно в разі відсутності певних відомостей має право пропонувати надання довідок, що уточнюють пільгових характер роботи позивача.

Що стосується періоду після 01.01.2004 року, то пільговий характер роботи має підтверджуватися відповідними відомостями в Реєстрі застрахованих осіб.

Однак, як вірно зазначив суд першої інстанції, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком, на загальних підставах.

Аналогічний правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року № 687/975/17.

Крім того, за результатами звіряння документів для призначення (перерахунку) пенсії, здійсненого ГУПФУ в Луганській області, за результатами якого складено довідку від 29.10.2020 № 454, підтверджено факти роботи позивача в спірному періоді в СФГ «Зоряне» механізатором та трактористом-машиністом, отримувану ним зарплату в цьому періоді, окрім 2003 року. Також у довідці вказано, що відповідно до облікових листів тракториста-машиніста за 2018-2020 роки ОСОБА_1 працював на сільськогосподарській техніці та був зайнятий на роботах, пов`язаних з виробництвом сільгосппродукції, вказано вид виконуваних робіт (а.с. 124-128).

Отже, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідач при прийнятті рішення від 10 грудня 2020 року № 46 щодо призначення пенсії позивачу відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV, допустив порушення положень Закону № 1058-IV, Закону №1788-ХІІ та Порядку № 22-1.

Згідно практики Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частиною другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, суд дійшов вірного висновку, що ефективним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення Білокуракинського ОУПФУ від 10 грудня 2020 року № 46.

Щодо доводів позивача про зобов`язання призначити йому пенсію відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV із зарахуванням певного стажу, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що такі вимоги на даний час є передчасними. Так, як вже вищевказано, адміністративний суд надає оцінку рішенню відповідача на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, виключно з огляду на зміст такого рішення. Однак, в даному випадку, як слідує зі змісту рішення, відповідач як уповноважений орган не перевіряв відомості, що містяться в трудовій книжці позивача та інших документах, зокрема, довідці Форми ОК-5, та не обчислював пільговий стаж позивача, виходячи з таких відомостей, що є обов`язковою умовою відповідно до Закону № 1058-IV. В свою чергу адміністративний суд не повноважний перебирати на себе дискреційні повноваження відповідача та здійснювати розрахунок страхового та пільгового стажу позивача, а також встановлювати його достатність для призначення пенсії відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV.

Також суд зауважує, що обрання такого способу захисту порушеного права позивача узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а, від 17.07.2018 у справі №514/166/16-а, в яких, зокрема, зазначено, що «..Повідомляючи позивачу про відмову в призначенні пільгової пенсії, ПФУ діяло необґрунтовано. При цьому, суд не обраховує дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання ПФУ призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах».

При цьому, як наслідок визнання протиправним та скасування вказаного рішення, суд вірно зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 04 грудня 2020 року, проте в резолютивній частині рішення не зазначив спірних періодів, що підлягають зарахуванню для призначення пенсії, тому рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції зміні.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 березня 2021 року у справі № 360/640/21 - змінити.

Абзац третій резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції: Зобов`язати Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 грудня 2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з зарахуванням до страхового стажу періодів роботи в колгоспі «Більшовик» з 15.09.1991 по 31.12.1998 року, та до пільгового стажу періодів роботи в СФГ «Зоряне» з 03.02.2001 по 10.10.2007, з 01.04.2008 по 10.11.2008, з 26.03.2009 по 01.11.2009, з 02.03.2010 по 15.11.2010, з 07.04.2011 по 11.11.2011, з 03.04.2012 по 01.11.2012, з 01.04.2013 по 16.12.2013, з 28.03.2014 по 05.11.2014, з 01.04.2015 по 26.11.2015, з 29.03.2016 по 30.10.2017, з 26.03.2018 по 10.10.2020 року.

В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від12 березня 2021 року у справі № 360/640/21 - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 07.06.2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі, в порядку передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді А.В. Гайдар

І.Д. Компанієць