Справа № 520/7095/21
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

07 червня 2021 року № 520/7095/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченко А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Люботинської міської ради (вул. Слобожанська, буд. 26,м. Люботин,Харківський район, Харківська область,62433, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила суд:

-визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Люботинської міської ради (місцезнаходження: місцезнаходження: 62433, м. Люботин, Харківська обл., вул. Слобожанська, буд 26, СДРПОУ 21173058) щодо відмови у виплаті щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , відповідно до заяви від 26.04.2018 року, згідно Постанови КМУ від 01 жовтня 2014 № 505 Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг

-зобов`язати Управління соціального захисту населення Люботинської міської ради (місцезнаходження: місцезнаходження: 62433, м. Люботин, Харківська обл., вул. Слобожанська, буд 26, СДРПОУ 21173058) призначити, нарахувати та виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на починаючи 26.04.2018 року, з моменту подачі заяви від 26.04.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , взята на облік як внутрішньо переміщена особа з 20 жовтня 2014 року в Управлінні соціального захисту населення Люботинської міської ради та отримувала щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у період з 25.10.2017 року по 24.04.2018 року. Починаючи з 26 квітня 2018 року розмір грошової допомоги розраховано з урахуванням зменшення допомоги.

З 01 червня 2018 року виплати грошової допомоги припинено. У серпні 2018 року позивач зверталася до Управління соціального захисту, але вмотивованої відповіді не отримала.

03 лютого 2021 року позивач звернулася до Управління соціального захисту Люботинської міської ради із заявою, в якій просила роз`яснити на якій підставі виплати було припинено.

У листі-відповіді Управлінні соціального захисту населення Люботинської міської ради № 01-30/С-18 від 12.02.2021 року зазначено, що було відмовлено у наданні такої допомоги на підставі п.7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року.

Позивач вважає відмову невмотивованою та такою, що порушує її права та законні інтереси , а тому звернулась до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Суд, надаючи правову оцінку вищенаведеному дослідив надані матеріали страви та вважає за необхідним вказати наступне.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суб`єкти публічного права мають право здійснювати свої повноваження в межах встановлених границь та повноважень.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статус внутрішньо переміщеної особи врегульований Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», відповідно до преамбули якого цей Закон відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Згідно ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб", внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб" факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього "Закону, на момент їх виникнення.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначено Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (далі Порядок № 505).

Судом встановлено, що позивач перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення Люботинської міської ради, як одержувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг (далі - допомога на проживання) з 20.10.2014 року по 31.05.2018 року, включно за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Умови призначення та виплата допомоги на проживання визначена Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505 (далі - Порядок).

Відповідно до Порядку, за заявами Позивача від 24.10.2016 року, від 25.04.2017 року, від 25.10.2017 року, на підставі копій довідки від 20.10.2014 року № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, була призначена допомога на проживання на відповідні періоди - в розмірі 442 грн. (щомісячно).

Згідно з пунктом 7 Порядку (у редакції, чинній на час отримання допомоги), якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Судом встановлено, що на підставі відомостей про звільнення з роботи з 31.03.2018 року (наказ №71-72 від 30.03.2018 року), в шестимісячному періоді отримання допомоги з 25.10.2017 року по 24.04.2018 року, Позивачу було зменшено розмір допомоги на 50% з 01.04.2018 року (до 221 грн.).

При призначенні допомоги на проживання на наступний період, за заявою від 26.04.2018 року, Позивачу було розраховано розмір з урахуванням попереднього зменшення допомоги.

З 01.06.2018 року виплата допомоги була припинена відповідно до пункту 7 Порядку.

Дана вимога законодавства була врахована в програмному забезпеченні, розробленому за погодженням Міністерства соціальної політики України, відповідно до якої здійснюється розрахунок допомоги.

Відповідно до пункту 7 Порядку, особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно, грошова допомога на наступний період не призначається.

Згідно ст. 19 Конституції України, ст.. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що з боку Відповідача відсутні будь-які протиправні дії відносно Позивача, позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтованими та безпідставними, а позовну заяву такою, яка задоволенню не підлягає. Управління діяло на підставі та в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 245, 246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Люботинської міської ради (вул. Слобожанська, буд. 26,м. Люботин, Харківський район, Харківська область,62433, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.