Справа № 620/3344/21
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2021-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2021 року м. Чернігів Справа № 620/3344/21

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Верхолаз до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Верхолаз (далі ТОВ Верхолаз, позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі ГУ ДПС у Чернігівській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача № 0 від 15.03.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки акту перевірки не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки у нього наявні всі первинні бухгалтерські документи, які підтверджують дійсність укладених договорів. Вказує, що факт надання, виконання робіт підтверджується не тільки документально, а й наявністю відповідного результату від проведених робіт. Зазначає, що на момент здійснення господарських операцій, контрагент володів достатнім обсягом правоздатності та дієздатності для вчинення правочинів, а в акті перевірки жодним доказом не доведено наявності мети, завідомо суперечної інтересам держави і суспільства, а також існування умислу у платника податку чи його контрагента, як обов`язкової ознаки для визнання правочину недійсним та застосування санкцій.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

20.04.2021 відповідач в межах встановленого судом строку подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства та є таким, що скасуванню не підлягає. В ході проведення перевірки ГУ ДПС у Чернігівській області встановлено, що відповідно до договорів на виконання субпідрядних робіт: №01012020-1 від 01.11.2020 між ТОВ Верхолаз (Підрядник) та ТОВ "Бондер" (код 42288636) (Субпідрядник), за яким Підрядник доручає, а Субпідрядник, в межах Договірної ціни та проектно-кошторисної документації, виконує власними силами та засобами з матеріалів Підрядника всі передбачені договором роботи на об`єкті, а саме: термомодернізація багатоквартирного будинку ОСББ за адресою «Земська 39» в м. Прилуки Чернігівської області. Договірна ціна 439 449,56 грн, в тому числі ПДВ 20% - 73 241,59 грн. Для оплати виконаних робіт Субпідрядник передає Підряднику акти виконаних робіт, підписані уповноваженими представниками сторін; №01112020 від 01.11.2020 між ТОВ Верхолаз (Підрядник) та ТОВ "Бондер" (Субпідрядник), за яким Підрядник доручає, а Субпідрядник, в межах договірної ціни та проектно-кошторисної документації, виконує власними силами та засобами з матеріалів Підрядника всі передбачені договором роботи на об`єкті, а сааме: термомодернізація багатоквартирного будинку ОСББ «Героїв Авіаторів 62» за адресою Чернігівська обл., м. Прилуки в/м 12 буд. 62. Договірна ціна 291 621,83 грн, в тому числі ПДВ 20% - 48603,64 грн. Для оплати виконаних робіт Субпідрядник передає Підряднику акти виконаних робіт, підписані уповноваженими представниками Сторін. На підставі зазначеного за листопад 2020 року виписані та зареєстровані податкові накладні від 30.11.2020 №132 та №133 на загальну суму 731 071,39 грн, з них ПДВ 121845,23 грн для ТОВ Верхолаз: роботи з утеплення фасадів - 1326,2 м2; роботи з розбирання/улаштування покрівлі-430м2;навантаження сміття вручну - 55т; перевезення сміття - 55т; монтаж/демонтаж віконних конструкцій - 14,758 м2. Сума ПДВ 121 845 грн включена ТОВ Верхолаз до податкового кредиту та відповідно до роз. ІІ «Податковий кредит» дод.5 до податкової декларації з ПДВ «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за листопад 2020 року. Однак, відповідач вказує про відсутність належних трудових ресурсів, які б могли забезпечити виконання задекларованих обсягів робіт/послуг та нереальність здійснення діяльності в задекларованих обсягах ТОВ "Бондер", вказаних в актах виконання робіт (надання послуг) від 30.11.2020 №62 та №63 на загальну суму 731071,39 грн, з них ПДВ 121845,23 грн для ТОВ Верхолаз: роботи з утеплення фасадів - 1326,2 м2; роботи з розбирання/улаштування покрівлі - 430 м2; навантаження сміття вручну 55т;

перевезення сміття 55т; монтаж/демонтаж віконних конструкцій - 14,758 м2. Крім того в актах виконаних робіт (надання послуг) по ТОВ «Бондер» не зазначено посаду, інші дані відповідальної особи виконавця, що не дає можливість ідентифікувати дану особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції згідно норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій останній зазначає аналогічні обставини, викладені в позові.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується відповідачем ТОВ «Верхолаз» є юридичною особою, зареєстрований за законодавством України та обліковується у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Основним видом діяльності позивача є: 43.99 інші спеціалізовані будівельні роботи.

ГУ ДПС у Чернігівській області на підставі направлення від 26.01.2021 № 121 та наказу від 18.01.2021 № 35-п, виданих на підставі п.п.19.1.6 п.19.1 ст.19, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78, ст. 82 Податкового кодексу України проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Верхолаз» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2020 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 16.12.2020 № від`ємного значення з податку на додану вартість, за результатами якої складено акт від 10.02.2021 № 536/07/37418204 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Верхолаз» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість (далі акт перевірки) (а.с.7-14).

Згідно висновку вказаного акту документальною позаплановою перевіркою встановлено порушення ТОВ «Верхолаз» вимог Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (далі ПК України) а саме: п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п. 200.1, п.200.4 статті 200, п.201.1 ст.201 ПК України, що призвело до завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за листопад 2020 року на 121845,00 грн.

Такі висновки відповідача ґрунтуються на тому, що перевіркою позивача не підтверджено реальність здійснення господарських операцій з контрагентом. Встановлено відсутність належних трудових ресурсів, які б могли забезпечити виконання задекларованих обсягів робіт/послуг та нереальність здійснення діяльності в задекларованих обсягах ТОВ «Бондер», вказаних в актах виконання робіт (надання послуг). Зазначено, що первинні документи складені всупереч вимогам Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, не мають юридичної сили первинних документів. Таким чином перевіркою встановлено, що у контрагента позивача були відсутні матеріальні та трудові ресурси, необхідні для вчинення дій, що становлять зміст оформлених господарських операцій з виконання робіт.

24.02.2021 позивачем було подано заперечення до вищевказаного акту перевірки (а.с.15-17), на які листом від 01.03.2021 відповідачем надано відповідь, згідно якої розгляд заперечень буде проведено ГУ ДПС у Чернігівській області 10.03.2021 о 11 год. Поряд з цим, зазначено, що в умовах дії обмежувальних заходів, з метою запобігання поширення вірусу, тимчасово призупинено особисті прийоми громадян, робочі зустрічі, тощо (18).

На підставі акту перевірки ГУ ДПС у Чернігівській області 15.03.2021 винесено податкове повідомлення-рішення № 0, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість та застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 121845,00 грн (а.с.20).

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно абзацу одинадцятого статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. (частина друга статті 9 вказаного Закону).

Отже, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727 (далі Порядок) передбачена необхідність висвітлювати показники на підставі первинних документів податкового та фінансового обліку, чітко викладати зміст порушень з посиланням на конкретні пункти і статті нормативно-правових актів, додавати до актів письмові пояснення осіб підприємства щодо встановлених порушень, зазначати первинний документ, на підставі якого вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліках, та інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення, з відображенням повного переліку порушень, вказувати назву, дату, номер документу, відповідно до якого здійснено операцію, суть операції з посиланням на нормативно-правові акти, їх пункти і статті, положення яких порушені, тощо. Обов`язковість виконання вказаних вимог посадовими особами органів державної податкової служби встановлена в силу положень п.1, п.4 та п.5 вказаного Порядку.

Згідно підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим кредитом визнається сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

В силу підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

У відповідності до пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Згідно пункту 137.1 статті 137 Податкового кодексу України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (пункт 44.1. статті 44 Податкового кодексу України).

В силу пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну території України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезення таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримані послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

В силу п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно пунктів 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

З наведених законодавчих положень випливає, що умовами реалізації права платника на податковий кредит є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах власної господарської діяльності платника податку та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства, на підтвердження факту понесення витрат на їх придбання.

Згідно п.201.1, 201.6 ст.201 ПК України, платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10. ст.201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підставами для формування податкового кредиту є наявність належним чином оформленої та зареєстрованої податкової накладної, митної декларації, заяви зі скаргою на постачальника, поданої відповідно до пункту 201.10 статті 201 Кодексу, бухгалтерської довідки, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 Кодексу, або інших документів, передбачених пунктом 201.11 статті 201 Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок, що у Податковому Кодексі передбачено підставу для формування податкового кредиту, а саме наявність складеної та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, податкової накладної.

Судом встановлено, що придбання позивачем відповідних послуг у ТОВ «Бондер» пов`язане зі здійсненням фінансово-господарської діяльності, а саме: капітальний ремонт (термомедернізацію) багатоквартирних будинків.

Так, 15 вересня 2020 року між позивачем та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Земська 39» в м. Прилуки був укладений Договір №1 на будівництво капітальний ремонт (термомодернізацію) багатоквартирного будинку ОСББ «Земська 39» в м. Прилуки Чернігівської області (а.с.46-49).

Відповідно до умов вказаного Договору позивач прийняв на себе зобов`язання в межах договірної ціни та проектно-кошторисної документації виконати передбачені договором роботи а капітальний ремонт (термомодернізацію) багатоквартирного будинку ОСББ «Земська 39» в м. Прилуки Чернігівської області: комплекс робіт із теплоізоляції та улаштування зовнішніх стін (разом із облаштуванням входів над підвалами та відмостки; заміна блоків віконних у приміщеннях (місцях) загального користування будівлі; заміна зовнішніх дверей тамбурів зовнішнього входу. Одночасно, Сторони договору погодили, що договірна ціна за договором складає: 3 167 687,65 грн, в тому числі 20% ПДВ - 527 947,94 грн. Крім того, Сторони погодили, що позивач має право залучати до виконання робіт третіх осіб (суббпідрядників).

Разом з тим, 30 вересня 2020 року між позивачем та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Героїв Авіаторів, 62» в м. Прилуки був укладений договір №300920 на будівництво капітальний ремонт (термомодернізацію) багатоквартирного будинку ОСББ «Героїв Авіаторів, 62» в м. Прилуки, Чернігівської області, в/м №12, буд.62 (а.с.42-45).

Відповідно до умов вказаного договору позивач прийняв на себе зобов`язання в межах договірної ціни та проектно-кошторисної документації виконати передбачені договором роботи а капітальний ремонт (термомодернізацію) багатоквартирного будинку ОСББ «Героїв Авіаторів, 62» в м. Прилуки Чернігівської області. Одночасно, Сторони договору погодили, що договірна ціна за договором складає: 4 096 125,00 грн, в тому числі 20% ПДВ - 682 687,50 грн. Крім того, Сторони погодили, що позивач має право залучати до виконання робіт третіх осіб (суббпідрядників).

На виконання умов вказаних договорів ОСББ «Земська 39» та ОСББ «Героїв Авіаторів, 62» здійснили часткову авансову оплату, що підтверджується платіжними дорученнями №93 від 16 жовтня 2020 року, №1 від 20 жовтня 2020 року, №5 від 28 жовтня 2020 року (а.с.51-53).

Вказані операції були відображені позивачем в бухгалтерському обліку, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку №361 за жовтень 2020 року -січень 2021 року (а.с.50).

Також, необхідно зазначити, що відповідно до Ліцензії Державної архітектурно-будівельної інспекції України (Наказ №1-Л від 09 січня 2019 року, реєстраційний запис ) контрагент позивача - ТОВ «Бондер» має право займатися господарською діяльністю з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками (за переліком видів робіт згідно з додатком) (а.с.91).

Таким чином, суд зазначає, що в день виникнення податкових зобов`язань з податку на додану вартість, Субпідрядник відповідно до п.201.10. ст.201 ПК України склав податкові накладні № 132 та № 133 від 30.11.2020 в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством (а.с.30-31), які були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних 10.12.2020, що підтверджується відповідними квитанціями податкового органу (а.с.32-33).

Вищезазначені господарські операції були відображені ТОВ «Бондер» в бухгалтерському обліку, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку №631 за листопад 2020 року (а.с.34).

Так, досліджені в процесі розгляду справи первинні документи розкривають зміст господарської операції, підтверджують рух активів позивача, зміни у власному капіталі підприємства та отримання ним реального результату в процесі господарської діяльності з контрагентами.

Судом не встановлено жодного фактичного порушення вимог наведених норм законодавства, яке б позбавляло позивача права на формування податкового кредиту/витрат.

Самі собою недоліки в оформленні окремих документів не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту/витрат, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.06.2020 у справі № 480/4346/18.

Суд зазначає, що первинні документи відповідають вимогам статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

Крім того, як встановлено судом вище, податковим органом проведено реєстрацію податкових накладних, виписаних на підставі проведених господарських операцій в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Висновки відповідача ґрунтуються на даних податкової інформації щодо спірних контрагентів, а не аналізу суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, що, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних договорів за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

Дії контрагентів самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин позивача з його контрагентами.

Суд зазначає, що контролюючим органом всупереч вимог Кодексу адміністративного судочинства України не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагента трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для проведення господарської діяльності з надання послуг, обумовленого укладеними договорами з позивачем, як не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про наявність фактів, які свідчили про протиправну поведінку контрагентів та про обізнаність платника податків щодо такої та злагодженості дій між ними.

Крім того, суд зазначає, що висновки про відсутність у контрагента трудових та матеріально-технічних ресурсів контролюючим органом зроблено виключно на підставі аналізу зібраної та опрацьованої податкової інформації, наявної в базі даних ДПС, проте така податкова інформація, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган.

Суд звертає увагу, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на додану вартість, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.05.2020 у справі № 826/11267/16, від 02.06.2020 у справі № 620/1024/19, від 30.06.2020 у справі № 440/2/426/19, від 10.07.2020 у справі № 120/4723/18-а, від 17.07.2020 у справі № 804/625/16.

Європейський суд з прав людини, розглянувши справу Інтерсплав проти України, вказав, що коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування податку на додану вартість, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Не можуть бути прийнятими доводи владної сторони за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що платник податку був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Такий висновок відповідає принципу індивідуального застосування відповідальності, в тому числі за порушення правил оподаткування.

Стосовно інших посилань відповідача, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, суд оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення № 0 від 15.03.2021, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість та застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 121845,00 грн прийняте відповідачем не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є протиправним і підлягає скасуванню.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

У статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позов ТОВ «Верхолаз» підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Чернігівській області на користь ТОВ «Верхолаз» підлягає стягненню сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Керуючись статтями 168, 227, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Верхолаз до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області № 0 від 15.03.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Верхолаз» судовий збір в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Верхолаз (вул. Незалежності, 70, кв.40, м. Чернігів, 14026, ).

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, ).

Повний текст рішення суду складено 04.06.2021.

Суддя О.М. Тихоненко