Справа № 120/1808/19-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

03 червня 2021 р. Справа № 120/1808/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Заброцької Людмили Олександрівни, суддів Віятик Наталії Володимирівни, Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16.07.2019 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 16.07.2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2019 року залишено без змін рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16.07.2019 року.

19.10.2020 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16.07.2019 року.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 року № 3-р/2020 в справі № 1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На думку позивача, вказане є підставою для перегляду рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16.07.2019 року за виключними обставинами та ухвалення нового судового рішення, яким його позовні вимоги належить задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 23.10.2020 року вказану заяву залишено без руху та надано заявнику 10-денний строк для усунення недоліків.

У встановлений судом строк заявник подав до суду заяву з додатками, відповідно до якої надано засвідченні копії документів та копію рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 року, на яке позивач посилається, як на підставу для перегляду судового рішення від 16.07.2019 року у зв`язку з виключними обставинами.

Ухвалою суду від 02.11.2020 року заяву залишено без руху та запропоновано заявнику у 10 - денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

У встановлений судом строк, позивачем подано до суду клопотання, в якому він просить поновити строк звернення до суду.

Ухвалою суду від 13.11.2020 року вирішено поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду з заявою про перегляд за виключними обставинами рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16.07.2019 року. Відкрито провадження за виключними обставинами про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16.07.2019 року в адміністративній справі № 120/1808/19-а. Цією ж ухвалою визначено проводити розгляд справи згідно з ч. 8 ст. 33 КАС України колегією у складі трьох суддів.

Ухвалою суду від 17.11.2020 розгляд заяви вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін колегією у складі трьох суддів. Судове засідання в справі призначено на 07.12.2020.

07.12.2020 від Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації надійшов відзив на заяву про перегляд за виключними обставинами рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16.07.2019 року, відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення такої заяви. Зокрема зазначив, що рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 у справі № 3-р/2020 не може вплинути на спірні правовідносини, оскільки у даній справі такі правовідносини виникли до його прийняття.

Ухвалою суду від 07.12.2020 року зупинено провадження в справі.

Ухвалою суду від 09.04.2021 поновлено провадження у справі, призначено судове засідання на 17.05.2021.

Ухвалою суду від 17.05.2021, у зв`язку з відсутністю відомостей щодо належного повідомлення позивача про дату, час та місце проведення судового засідання, відкладено розгляд справи на 03.06.2021.

У судове засідання 03.06.2021 Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації уповноваженого представника не направило, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлено завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Позивач у судове засідання також не з`явився, проте 02.06.2021 року подав заяву про відкладення розгляду справи, зазначивши, що в судове засідання 03.06.2021 року не зможе з"явитися оскільки буде перебувати на санаторно - курортному лікуванні.

Розглянувши подану заяву колегія суддів зауважує таке.

Відповідно до частини 2 ст. 368 КАС України справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. В суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Аналогічно частиною першою статті 205 КАС України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відтак, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності учасників справи, які були належним чином повідомлені.

При цьому, згідно з частиною 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву позивача про перегляд рішення суду за виключними обставинами колегія суддів дійшла наступних висновків.

Положеннями частини 1 статті 361 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто, зокрема, за виключними обставинами.

Разом з тим, відповідно до пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Частиною шостою статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до частин першої та другої статті 365 КАС України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною 2, пунктами 1, 2 частини 5 статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині 1 цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Відповідно до частини 4 статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. Частиною п`ятою вказаної статті встановлено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами Верховний Суд може також скасувати судове рішення (судові рішення) повністю або частково і передати справу на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції.

Положення пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України містять імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане.

Слід звернути увагу, що словосполучення «ще не виконане», яке вживається у пункті 1 частини 5 статті 361 КАС України не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння, а також "розширеного тлумачення". Вказана процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше ніж це передбачено процесуальним законодавством.

В рамках даної адміністративної справи позивач 7 червня 2019 року звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації (відповідач), в якому просив:

- визнати бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації щодо відмови у донарахуванні та виплати щорічної разової грошової допомоги до 05 травня 2019 року виходячи з восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплаченої суми, протиправною;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації здійснити донарахування та доплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2019 року виходячи з восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплаченої суми.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач має статус інваліда війни 2-ї групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 та має право на пільги, а саме на отримання щорічної разової грошової допомоги до 05 травня 2019 року відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII (далі Закон від 22.10.1993 № 3551-XII).

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 16.07.2019 року у задоволенні позову відмовлено, а постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2019 року залишено без змін вказане рішення Вінницького окружного адміністративного суду.

Подана позивачем заява про перегляд за виключними обставинами рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16.07.2019 року обгрунтована прийняттям рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 року № 3-р/2020 в справі № 1-247/2018(3393/18).

Так, судом встановлено, що 27.02.2020 року Конституційний Суд України ухвалив рішення №3-р/2020, згідно з яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів і бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Аналогічні положення містяться у статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13 липня 2017 року № 2136-VIII.

Згідно з резолютивною частиною Рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 у справі №3-р/2020, окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів і бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним та таким, що втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення, а саме з 27.02.2020 року.

Тобто, окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України в частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15, 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним та втратило чинність 27 лютого 2020 року, як встановленостаттею 91 Закону України "Про Конституційний Суд України", тобто, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення у справі №3-р/2020, що також прямо встановлено даним рішенням.

Колегія суддів зауважує, що наявність Рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 у справі №3-р/2020 не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки при вирішенні спору, крім того, на час виникнення спірних правовідносин та на час прийняття рішення судом першої інстанції положення вказаної норми були чинними та підлягали застосуванню.

Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, а також, що позивачу відмовлено у задоволенні позову рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 16.07.2019 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2019 року, про перегляд якого за виключними обставинами з відповідною заявою звернувся позивач, колегія суддів вважає, що не може вважатись невиконаним, в розумінні положень пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України, рішення суду, що набрало законної сили та яким у задоволенні позову відмовлено, оскільки таке рішення не передбачає примусового його виконання.

Вказана правова позиція була висловлена у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у справі № 808/2492/18, у постанові Верховного Суду від 19 листопада 2018 року у справі № 755/4893/18 (755/18431/15-а), у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2020 року у справі № 805/550/16-а, у постанові Верховного Суду у складі об"єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 19.02.2021 у справі №808/1628/18.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16.07.2019 року за виключними обставинами.

Керуючись статтями 241, 243, 361, 368, 369 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16.07.2019 у справі № 120/1808/19-а.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуюча суддя Заброцька Людмила Олександрівна

Суддя Віятик Наталія Володимирівна

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович