Справа № 620/2322/21
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2021 року Чернігів Справа № 620/2322/21

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, в якому просить:

- стягнути з відповідача грошове забезпечення в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення з 25.08.2020 по день винесення судового рішення;

- зобов`язати відповідача надати позивачу матеріальну допомогу для оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік;

- зобов`язати відповідача скасувати запис №15 в трудовій книжці НОМЕР_1 .

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.04.2021 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також встановлено відповідачу 15-дений строк з дня вручення вказаної ухвали для надання відзиву на позов.

На адресу суду від відповідача надійшло клопотання, в якому останній просив суд закрити провадження в частині вимог про стягнення з відповідача грошового забезпечення в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення з 25.08.2020 по день винесення судового рішення та зобов`язання відповідача скасувати запис №15 в трудовій книжці НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 17.05.2021 провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів, - в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача скасувати запис №15 в трудовій книжці НОМЕР_1 - закрито. У задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про закриття провадження в частині стягнення з відповідача грошового забезпечення в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення з 25.08.2020 по день винесення судового рішення - відмовлено.

Так, в обґрунтування своїх вимог позивачем вказано, що відповідно до чинного законодавства, позивач не отримував грошового забезпечення з 25.08.2020 залежно від посади в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення відповідно до граничних сум за 2020 рік та 2021 рік. Також вказує, що йому не надавалась матеріальна допомога для оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік.

У встановлений судом строк, відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідачем були дотримані вимоги чинного законодавства при виплаті позивачу грошового забезпечення, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Також, відповідачем повторно подано клопотання про закриття провадження в частині вимог що стосуються виплати грошового забезпечення. В поданому клопотанні відповідач заперечує проти висновків суду, викладених в ухвалі від 17.05.2021.

Суд зазначає, що відповідно до ст.45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

З огляду на наведене, суд залишає клопотання без розгляду та наголошує, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Наказом від 16.03.2020 №74о/с ОСОБА_1 призначено заступником начальника Семенівського ВП Новгород-Сіверського ВП ГУНП звільнивши його з посади начальника Срібнянського ВП Прилуцького ВП ГУНП, відповідно до ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» (переміщення на рівнозначну посаду).

Не погодившись з цим наказом, в частині призначення його заступником начальника Семенівського ВП Новгород-Сіверського ВП ГУНП, ОСОБА_1 оскаржив наказ, в цій частині до суду.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 у справі №620/1190/20 в задоволенні позову було відмовлено.

У подальшому, з 01.06.2020 майор поліції ОСОБА_1 до виконання службових обов`язків за посадою заступника начальника Семенівського відділення поліції не приступив та на службі був відсутній, тому наказом ГУНП від 13.07.2020 №953 за безпідставну відсутність на службі 01, 02, 03 та 04 червня 2020 року (вчинення прогулів) його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Починаючи з 05 червня ОСОБА_1 знову був відсутній на службі, тому наказом ГУНП від 20.08.2020 №1162 заступника начальника Семенівського ВП Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області майора поліції ОСОБА_1 через безпідставну відсутність на службі 05, 08, 09, 10, 11, 12, 15, 16, 17, 18, 19, 22, 23, 24, 25, 26 та 30 червня 2020 року, а також 01, 02, 03, 06, 07, 08, 09, 10, 13, 14, та 15 липня 2020 року притягнули до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із служби в поліції за порушення ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 3 ст. 1, ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, а також Присяги поліцейського.

Наказом ГУНП в Чернігівській області від 25.08.2020 №235о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

27.08.2020 постановою Шостого апеляційного адміністративного суду наказ ГУНП в Чернігівській області від 16.03.2020 №74о/с в частині призначення позивача заступником начальника Семенівського ВП Новгород-Сіверського ВП ГУНП визнано протиправним та скасовано та зобов`язано поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Срібнянського ВП Прилуцького ВП ГУНП з 16.03.2020.

З наведеного слідує, що наказом №235о/с ОСОБА_1 з 25.08.2020 звільнено зі служби в поліції. Через 2 дні після звільнення, Шостий апеляційний адміністративний суд виносить постанову, якою поновлює позивача на попередній посаді, коли його переміщували в ГУНП (в органі поліції та станом коли позивач працював у поліції). На виконання вказаної постанови ГУНП в Чернігівській області видає наказ №288о/с від 15.10.2020, яким ОСОБА_1 поновлює на посаді начальника Срібнянського ВП з 16.03.2020.

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звертається до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 20.08.2020 №1162 та від 25.08.2020 №235о/с;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернігівській області поновити на службі в поліції, стягнути на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25.08.2020 по день винесення судового рішення.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 у справі №620/4142/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме скасовано оскаржувані накази, але не поновлено на службі.

31.12.2020 ОСОБА_1 звертається до ГУНП зі скаргою в якій просить поновити його на службі, виплатити грошове забезпечення та матеріальну допомогу для оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не був поновлений судом на службі в поліції у ГУНП були відсутні правові підстави для поновлення ОСОБА_1 на службі та виплати грошових коштів (грошового забезпечення та матеріальних допомог), так як останній не являвся поліцейським та службу в ГУНП в Чернігівській області не проходив, про що позивача було повідомлено листом від 03.02.2021 №Д-4/124/01/20-2021.

31.03.2021 постановою Шостого апеляційного адміністративного суду по справі №620/4142/20 апеляційну скаргу ГУНП було залишено без задоволення, тому рішення суду першої інстанції щодо скасування наказів про звільнення ОСОБА_1 набрало законної сили.

Після надходження постанови суду, для забезпечення її виконання, ГУНП в Чернігівській області видало наказ №104о/с, яким поновило ОСОБА_1 на службі в поліції з 26.08.2020 та скасувало наказ №235о/с (про попереднє звільнення).

Даючи правову оцінку вказаним обставинам справи, суд зважає на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон України «Про Національну поліцію»).

Виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції України регулюється Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, який затвердженим наказом МВС від 06.04.2016 №260 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 6 Розділу І Порядку підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції (далі - орган поліції) про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад, наказ ректора ЗВО про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу поліції та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат.

Відповідно до п.6 Розділу III Порядку поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Відповідно до п.13 Розділу І Порядку виплата грошового забезпечення поліцейським та здобувачам ЗВО здійснюється щомісяця з 25 числа по останній день місяця за поточний місяць.

Тобто, відповідно до п.6 Розділу І та п. 6 розділу III Порядку підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 25.08.2020 є наказ №104о/с від 08.04.2020.

Відповідно до відповіді Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП на підставі наказу №104о/с ОСОБА_1 нараховано та виплачено грошове забезпечення з 25.08.2020 включаючи заробітну плату з моменту фактичного поновлення у сумі 138 384,34 грн.

Позивач вважає, що розмір грошового забезпечення мав би визначатися залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявного наукового ступеня або вченого звання, як це передбачено ст.94 Закону України «Про Національну поліцію», а порядок, умови, склад і розміри грошового забезпечення мають бути врегульовані Постановою №988 та Порядком №260.

Відповідно до ч.3 Розділу І Порядку №260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); премії; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Суд наголошує, що жодних доказів що позивачу під час виплати йому грошового забезпечення не були враховані: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); премії, які він мав на день звільнення, не надано.

Також відсутні докази, які би свідчили про неправильне (невірне) нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 .

З огляду на вказане, у суду відсутні підстави вважати, що дії або бездіяльність відповідача є протиправними, так як вони вчинені у межах, у спосіб та у строки передбачені Порядком № 260 та Законом «Про Національну поліцію».

Таким чином, суд прихордить до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, так як ГУНП в Чернігівській області жодним чином не порушило права позивача в частині не виплати йому грошового забезпечення, адже вказана виплата була здійсненні відповідачем самостійно у межах та у спосіб передбачений чинним законодавством.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ГУНП надати ОСОБА_1 матеріальну допомогу для оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, суд зазначає наступне.

Право керівників НПУ щодо надання матеріальної допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань закріплено постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі Постанова №988), а порядок надання та виплати таких допомог регулюється Порядком (наказ МВС від 06.04.2016 №260).

Відповідно до п.3 ч.4 Постанови №988 керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення надано право надавати поліцейським один раз на рік матеріальну допомогу для оздоровлення, розмір якої повинен бути не менше їх посадового окладу та не більше місячного грошового забезпечення; матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, розмір якої не повинен перевищувати їх місячного грошового забезпечення.

Відповідно до ч.13 Розділу II Порядку поліцейським у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, один раз на рік може надаватись матеріальна допомога для оздоровлення, розмір якої повинен бути не менше їх посадового окладу та не більше місячного грошового забезпечення, та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, розмір якої не повинен перевищувати їх місячного грошового забезпечення.

Для визначення максимального розміру матеріальної допомоги для оздоровлення або матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань застосовується місячний розмір грошового забезпечення, нарахованого поліцейському за місяць, що передує місяцю, у якому приймається рішення про таку виплату, з розрахунку посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер) та премії.

Виплата поліцейським матеріальної допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань здійснюється на підставі їх рапортів у розмірі, визначеному керівником органу поліції.

З аналізу наведених вище норм слідує, що виплати таких допомог не є імперативним обов`язком ГУНП та залежить як від наявності відповідних асигнувань, так і від бажання поліцейського, що корелюється з поданням їм рапорту про виплату такої допомоги.

Тобто, відповідно до Порядку поліцейський повинен звернутися з рапортом до керівника (у даному випадку до начальника ГУНП в Чернігівській області), який визначає розмір такої допомоги.

Відповідно до довідки з Управління кадрового забезпечення від 27.04.2021 №1497/124/20/02-2021 та довідки з Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП від 23.04.2021 №671/124/21/01-2021 ОСОБА_1 з рапортом про надання та виплати йому матеріальної допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально- побутових питань за 2020 рік не звертався.

Що стосується посилання позивача про те, що він звертався зі скаргою 31.12.2020 до ГУНП в Чернігівській області з проханням надати йому вище зазначені матеріальні допомоги, суд вважає, що Порядком №988 передбачено саме подання рапорту, що виключає можливість звернення із скаргами, листами, тощо.

Крім того, на момент подання скарги (31.12.2020) ОСОБА_1 не був поліцейським, службу в ГУНП в Чернігівській області не проходив, тому фактично станом на 31.12.2020 він не мав права на таку матеріальну допомогу.

Станом на 15.10.2020 ОСОБА_1 був звільнений з Національної поліції, крім того і після видання наказу №288о/с він залишився звільнений. Адже, вище вказаний наказ (щодо поновлення) стосувався ОСОБА_1 за період проходження ним служби в органах Національної поліції, тобто до 25.08.2020, тому що фактично після 25.08.2020 ОСОБА_1 службу в ГУНП не проходив та поліцейським вже не був.

Суд наголошує, що поновлення на посаді та поновлення на службі це різні речі, так як відповідно до ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції звільнення з посади та звільнення із служби в поліції це різні види дисциплінарного стягнення. Тому позивач помилково вважає, що наказом ГУНП №288о/с його поновлено на службі в поліції, оскільки цим наказом його поновлено на посаді з 16.03.2020 по 25.08.2020.

З огляду на вказане у задоволенні вимог в цій частині слід відмовити.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що у позові ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів слід відмовити повністю.

З урахуванням ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 840,80 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 132, 134,139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт Серії НОМЕР_2 );

Відповідач - Головне управління Національної поліції у Чернігівській області (проспект Перемоги,74 м. Чернігів, 14000, ).

Повне рішення суду складено 07.06.2021.

Суддя Л.О. Житняк