Справа № 140/2941/21
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2021-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року ЛуцькСправа № 140/2941/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправним рішення від 09 березня 2021 року про відмову в перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці згідно із заявою від 23 лютого 2021 року; зобов`язання здійснити перерахунок стажу судді, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, зарахувавши 18 років 3 місяці 27 днів (безпосередня робота на посаді судді), 2 роки 5 місяців 13 днів (половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі), 2 роки 1 місяць (період проходження строкової військової служби), 8 років 8 місяців 11 днів (час роботи в органах прокуратури), та встановити довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 76 відсотків суддівської винагороди, а також виплатити різницю між належною до сплати сумою щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та фактично виплаченою сумою провести з 29 грудня 2020 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що з 29 грудня 2020 року ГУ ПФУ у Волинській області за його заявою призначило йому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. При цьому відповідач щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці визначив у розмірі 50 відсотків суддівської винагороди, виходячи зі стажу 18 років 3 місяці 27 днів. Поряд з тим за розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області, окрім періоду роботи на посаді судді (18 років 3 місяці 27 днів), враховано також період строкової військової служби (2 роки 1 місяць), половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі (2 роки 5 місяці 13 днів), період роботи стажистом прокуратури міста Нововолинська Волинської області (1 рік 1 місяць 4 дні), період роботи старшим слідчим, слідчим в особливо важливих справах прокуратури міста Луцька Волинської області (8 місяців 18 днів та 3 роки 2 місяці 18 днів), старшим слідчим прокуратури Волинської області (3 роки 8 місяців 1 день), період роботи на посаді стажиста Луцького міського суду Волинської області (10 місяців 18 днів).

Як зазначив позивач, зарахування відповідних періодів до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до абзацу четвертого пункту 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII), чинного на момент виходу у відставку, здійснюється на підставі положень Закону України від 15 грудня 1992 року №2862-ХІІ «Про статус суддів» (далі - Закон №2862-ХІІ) та Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (далі - Указ №584/95), які діяли на день його призначення на посаду судді (02 вересня 2002 року). Цими нормативно-правовими актами було обумовлено, що за наявності стажу роботи на посаді судді не менше 10 років до стажу судді зараховується, зокрема, час роботи на посадах прокурорів і слідчих, а також половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби. Тому позивач вважає, що його стаж судді становить 32 роки 5 місяців 9 днів (18 років 3 місяці 27 днів - безпосередня робота на посаді судді, 2 роки 5 місяців 13 днів - половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі, 2 роки 1 місяць - період проходження строкової військової служби та 8 років 8 місяців 11 днів - час роботи в органах прокуратури).

Позивач також вказав, що 23 лютого 2021 року звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою, в якій просив призначити (визначити) щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, враховуючи вказані періоди стажу. Однак листом від 09 березня 2021 року відповідач відмовив у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі, пославшись на відсутність для цього підстав.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки безпідставно не врахувавши вказані періоди до стажу судді, відповідач зменшив йому розмір належного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги не визнав (а.с.19-21). В обґрунтування цієї позиції вказав, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 29 грудня 2020 року. При призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці загальний стаж роботи позивача становив 35 років 10 місяців 19 днів, в тому числі 18 років 3 місяці 27 днів - стаж роботи на посаді судді. У зв`язку з цим розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 50 відсотків суддівської винагороди. Відсотковий показник щомісячного довічного грошового утримання позивача був визначений із врахуванням стажу роботи позивача відповідно до частини третьої статті 142 Закону №1402-VIII, яким визначено вихідні дані для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Враховуючи суддівський стаж позивача (повних 18 років), щомісячне довічне грошове утримання має розраховуватися у розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

З урахуванням наведеного відповідач вважає, що немає законних підстав для проведення позивачеві перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 76 відсотків суддівської винагороди, а тому просив відмовити у задоволенні позову.

У відповіді на відзив позивач не погодився з аргументами відповідача та просив позов задовольнити (а.с.42).

Заперечення на відповідь на відзив відповідач не подав.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті, дослідивши письмові докази встановив такі обставини.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 грудня 2020 року №3501/0/15-20 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Луцького міськрайонного суду Волинської області у зв`язку із поданням заяви про відставку» позивача звільнено з посади судді у відставку як такого, що має достатній для звільнення у відставку стаж роботи, визначений на підставі статей 116, 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (а.с.10). Наказом голови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 грудня 2020 року №31/02-04 суддю ОСОБА_1 відраховано зі штату суду як такого, що звільнений з посади судді цього суду за заявою про відставку згідно з рішенням Вищої ради правосуддя від 17 грудня 2020 року №3501/0/15-20 (а.с.9).

Позивач ОСОБА_1 є суддею у відставці, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, яке йому призначене рішенням відповідача від 26 січня 2021 року №01 з 29 грудня 2020 року у розмірі 50 відсотків суддівської винагороди (а.с.22). При цьому відповідач розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці визначив, виходячи зі стажу судді, який дає право на відставку та щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, 18 років 3 місяці 27 днів (з 02 вересня 2002 року по 28 грудня 2020 року включно), що видно із витягу з електронної пенсійної справи (а.с.23).

23 лютого 2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про перерахунок стажу судді з урахуванням таких періодів: 12 квітня 1985 року - 11 травня 1987 року - строкова військова служба (2 роки 1 місяць); 05 серпня 1988 року - 30 червня 1993 року - навчання на юридичному факультеті у вищому навчальному закладі (2 роки 5 місяців 13 днів); 01 лютого 1993 року - 04 березня 1994 року - стажист прокуратури (1 рік 1 місяць 4 дні); 05 березня 1994 року -10 жовтня 2010 року - слідчий, старший слідчий прокуратури (7 років 7 місяців 7 днів) (а.с.7-8).

Листом від 09 березня 2021 року №1857-1535/Ю-02/8-0300/21 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача, що нормами статті 142 та пункту 25 розділу ХІІ Закону №1402-VIII визначено право судді, який вийшов у відставку, на щомісячне довічне грошове утримання та передбачено збільшення відсотка щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за кожний повний рік роботи на посаді судді. Застосування норм статті 137 Закону №1402-VIII при визначенні відсотка для обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не передбачено (а.с.6). По суті відповідач відмовив ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу судді періодів, про які просив позивач у заяві від 23 лютого 2021 року, та визначенні відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із їх урахуванням.

Позивач, вважаючи протиправними рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 09 березня 2021 року про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із заявою від 23 лютого 2021 року та дії щодо встановлення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці лише із врахуванням періоду безпосередньої роботи на посаді судді, звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні визначає Закон України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (Закон №1402-VIII). Пунктом 2 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07 липня 2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

На час виходу ОСОБА_1 у відставку (28 грудня 2020 року) правовідносини щодо умов виходу суддею у відставку, призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці регулюються нормами Закону №1402-VI.

Частинами першою, третьою статті 116 Закону №1402-VIII визначено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку. Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею до Вищої ради правосуддя, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви ухвалює рішення про звільнення судді з посади.

Відповідно до частини першої статті 142 Закону №1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (частина друга статті 142 Закону №1402-VI).

Згідно з частиною третьою статті 142 Закону №1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частинами четвертою та п`ятою цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Підставою звернення позивача до суду є незгода з розміром призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (50 відсотків суддівської винагороди), встановленого рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 26 січня 2021 року №301.

За змістом частини третьої статті 142 Закону №1402-VIII на розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці впливає стаж роботи на посаді судді, оскільки за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Як встановлено абзацом сьомим пункту 1 розділу III Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року №3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 20 березня 2017 року №5-1; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року за №200/14891) до заяви про призначення щомісячного довічного утримання додається розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 4).

Як видно з виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області розрахунку від 28 грудня 2020 року №02-61/148/2020 стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж ОСОБА_1 станом на 28 грудня 2020 року становить 32 роки 5 місяців 9 днів, з них 2 роки 1 місяць - служба в Збройних Силах СРСР (з 12 квітня 1985 року по 11 травня 1987 року); 2 роки 5 місяців 13 днів - навчання на юридичному факультеті Львівського державного університету імені Івана Франка (з 05 серпня 1988 року по 30 червня 1993 року); 1 рік 1 місяць 4 дні - стажист прокуратури міста Нововолинська (з 01 лютого 1993 року по 04 березня 1994 року); 8 місяців 18 днів - старший слідчий прокуратури міста Луцька (з 05 березня 1994 року по 22 листопада 1994 року); 3 роки 2 місяці 18 днів - слідчий в особливо важливих справах прокуратури міста Луцька (з 23 листопада 1994 року по 09 лютого 1998 року); 3 роки 8 місяців 1 день - старший слідчий прокуратури Волинської області (з 10 лютого 1998 року по 10 жовтня 2001 року); 10 місяців 18 днів - стажист Луцького міського суду Волинської області (з 15 жовтня 2001 року по 01 вересня 2002 року); 1 рік 6 місяців 25 днів - суддя Луцького міського суду Волинської області (з 02 вересня 2002 року по 26 березня 2004 року); 16 років 8 місяців 21 день - суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області (з 27 березня 2004 року по 28 грудня 2020 року) (а.с.8).

Ці періоди відповідають записам трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 , копії якої наявні в матеріалах справи (а.с.25-35).

При призначенні ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та визначенні його розміру органом Пенсійного фонду до стажу судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, було зараховано лише стаж роботи на посаді судді Луцького міського суду Волинської області (з 02 вересня 2002 року по 26 березня 2004 року) та на посаді судді Луцького міськрайонного суду Волинської області (з 27 березня 2004 року по 28 грудня 2020 року), що становить 18 років 3 місяці 27 днів. Отже, слід дійти висновку, що такий стаж є безспірним та з його урахуванням довічне грошове забезпечення виплачується позивачу з моменту його призначення і до сьогодні.

Визначення стажу судді врегульоване статтею 137, абзацом четвертим пункту 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII.

Статтею 137 Закону №1402-VIII передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Абзацом четвертим пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). При цьому будь-яких обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом №1402-VIII не встановлено.

Як видно із записів трудової книжки НОМЕР_1 (а.с.25-35) ОСОБА_1 . Указом Президента України від 13 серпня 2002 року №712/2002 «Про призначення суддів» був призначений на посаду судді Луцького міського суду Волинської області та зарахований до штату суду з 02 вересня 2002 року; постановою Верховної Ради України від 10 квітня 2008 року №261-VI «Про обрання суддів» позивача призначено на посаду судді Луцького міськрайонного суду Волинської області безстроково. Період роботи з 02 вересня 2002 року по 28 грудня 2020 року (18 років 3 місяці 27 днів) зараховується до стажу судді у повному обсязі і спір щодо цього відсутній.

Позивач призначений на посаду судді за нормами Закону №2862-XII (набрав чинності 10 лютого 1993 року), тому відповідно до положень абзацу четвертого пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII слід керуватися Законом №2862-XII в частині визначення стажу судді.

Абзацом другим частини четвертої статті 43 Закону №2862-ХІІ передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Також згідно з абзацом другим статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (далі - Указ №584/95) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року №545, яка набрала чинності з 01 березня 2008 року, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» та доповнено її в частині пункту 3-1 абзацом такого змісту: «До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби».

Отже, враховуючи зміст положень абзацу четвертого пункту 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону 1402-VIII (у редакції, чинній на час подання позивачем заяви про відставку), стаж роботи судді ОСОБА_1 , призначеного на посаду до набрання чинності цим Законом, має визначатися відповідно до законодавства, що діяло на день його призначення - 02 вересня 2002 року, тобто відповідно до Закону №2862-ХІІ та Указу №584/95.

Трудова книжка НОМЕР_1 містить записи про проходження ОСОБА_1 строкової військової служби у період з 12 квітня 1985 року по 11 травня 1987 року (відомості внесено на підставі військового квитка) та про навчання з 05 серпня 1998 року по 30 червня 1993 року у Львівському державному університеті імені Івана Франка на юридичному факультеті денної форми навчання.

До розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, від 28 грудня 2020 року №02-61/148/2020 увійшли період строкової військової служби (2 роки 1 місяць) та половина строку навчання (2 роки 5 місяців 13 днів). ГУ ПФУ у Волинській області при розрахунку стажу ОСОБА_1 , що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, не врахувало означені періоди.

Поряд з тим суд вважає, що оскільки законодавством, яке діяло на момент призначення ОСОБА_1 на посаду судді, було передбачено право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, половини строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби (за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років), то цей період роботи підлягає врахуванню відповідачем з огляду на те, що стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді становить понад 10 років.

Також з 01 лютого 1993 року по 04 березня 1994 року позивач працював на посаді стажиста прокуратури міста Нововолинська; з 05 березня 1994 року по 22 листопада 1994 року - на посаді слідчого прокуратури міста Луцька; з 23 листопада 1994 року по 09 лютого 1998 року - на посаді слідчого в особливо важливих справах прокуратури міста Луцька; з 10 лютого 1998 року по 10 жовтня 2001 року - на посаді старшого слідчого прокуратури Волинської області; з 15 жовтня 2001 року по 01 вересня 2002 року - на посаді стажиста Луцького міського суду Волинської області (сукупно 8 років 8 місяців 10 днів).

Верховний Суд у постанові від 20 листопада 2019 року у справі №308/5911/17 сформував висновок, що за змістом статті 43 Закону №2862-ХІІ до стажу роботи, що дає право на відставку судді, крім роботи на посадах суддів судів України, зараховується час роботи саме на посадах прокурорів і слідчих. Роз`яснення поняття «прокурор» міститься в статті 56 Закону України від 05 листопада 1991 року №1789-XII «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час роботи позивача в органах прокуратури). Під поняттям «прокурор» у цьому Законі слід розуміти: Генеральний прокурор України, перший заступник, заступники Генерального прокурора України, їх старші помічники та помічники, прокурори Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, спеціалізованих прокуратур (на правах обласних), їх перші заступники, заступники, міжрайонні прокурори, прокурори міст, районів, районів у містах та прирівняних до них спеціалізованих прокуратур, їх перші заступники і заступники, начальники головних управлінь, управлінь, відділів прокуратур, їх перші заступники, заступники, старші прокурори та прокурори прокуратур усіх рівнів, які діють у межах своєї компетенції. Що стосується поняття «слідчий», то його необхідно трактувати за аналогією та застосовувати положення статті 43 Закону №2862-ХІІ в цій частині, коли йдеться про вирішення питання про можливість зарахування періоду роботи в прокуратурі до стажу, який дає право на відставку судді. За таких обставин посада «стажист слідчого» не охоплюється поняттям «слідчого», враховуючи аналогію за посадою прокурора, визначення якого міститься у статті 56 Закону №1789-XII, тому законних підстав для зарахування періоду роботи на посаді стажиста слідчого до стажу, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, немає.

Аналогічний висновок містить постанова Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі №692/290/17: посада «стажист прокуратури» не охоплюється поняттям «прокурор», враховуючи його визначення, яке міститься у статті 56 Закону №1789-XII, тому законних підстав для зарахування періоду роботи позивача на посаді стажиста прокуратури до стажу, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, немає.

Ці висновки підтримані Верховним Судом у постановах від 05 січня 2020 року у справі №683/600/17, від 13 травня 2020 року у справі №242/1890/17.

З огляду на ці висновки, суд вважає, що період роботи позивача на посадах слідчого, старшого слідчого, слідчого в особливо важливих справах прокуратури з 05 березня 1994 року по 10 жовтня 1991 року (7 років 7 місяців 7 днів) відповідно до абзацу другого частини четвертої статті 43 Закону №2862-ХІІ, абзацу четвертого пункту 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII також підлягає зарахуванню, оскільки стаж роботи позивача на посаді судді становить більше ніж 10 років.

В адміністративному судочинстві діє принцип диспозитивності (стаття 9 КАС України), який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин). Отже, суд здійснює розгляд справи у межах заявлених позовних вимог.

Таким чином, до стажу роботи позивача на посаді судді, що дає право на обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, крім стажу 18 років 3 місяці 27 днів на посаді судді Луцького міського суду Волинської області, Луцького міськрайонного суду Волинської області (безспірний період) слід також врахувати половину строку навчання за денною формою навчання (2 роки 5 місяців 13 днів), період проходження строкової військової служби (2 роки 1 місяць) та період роботи позивача на посадах слідчих прокуратури (7 років 7 місяців 7 днів), про які просив позивач у позовній заяві та в заяві до відповідача від 23 лютого 2021 року.

За таких обставин стаж роботи позивача на посаді судді становитиме понад 30 років повних років, що дає позивачу право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 29 грудня 2020 року в розмірі 70 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді: 50 відсотків за 20 років та додатково 20 відсотків (по два відсотки грошового утримання судді за кожний повний рік роботи).

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аргументи відповідача у листі від 09 березня 2021 року №1857-1535/Ю-02/8-0300/21 про те, що визначення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється виключно зі стажу роботи на посаді судді є помилковим.

Призначивши позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці зі стажу судді 18 років 3 місяці 27 днів, ГУ ПФУ у Волинській області тим самим поставило під сумнів рішення Вищої ради правосуддя від 17 грудня 2020 року №3501/0/15-20 як колегіального, незалежного конституційного органу державної влади та суддівського врядування, який при звільненні ОСОБА_1 у відставку встановив виконання умови, з яким закон пов`язує право судді на відставку - наявність стажу роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 Закону №1402-VIII. Якщо виходити з висновків ГУ ПФУ у Волинській області про стаж ОСОБА_1 , то незрозуміло, якою нормою Закону №1402-VIII (чи іншого нормативно-правового акта) керувався відповідач, встановивши розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 50 відсотків суддівської винагороди, при тому що у такому розмірі щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді за наявності стажу на посаді судді 20 років.

Таким чином, невключення до відповідного стажу роботи на посаді судді, зокрема, періоду проходження строкової військової служби, половини строку навчання на юридичному факультету вищого навчального закладу за денною формою навчання, роботи на посадах слідчих прокуратури та врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним. Такі дії відповідача мали наслідком неправомірне зменшення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці при його призначенні.

Поряд з тим лист ГУ ПФУ у Волинській області від 09 березня 2021 року №1857-1535/Ю-02/8-0300/21 не є рішенням відповідача у розумінні пункту 19 статті 4 КАС України.

Зважаючи на викладене та обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, який має бути ефективним та виключати подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, суд з урахуванням повноважень, визначених частиною другою статті 245 КАС України, дійшов висновку про часткове задоволення позову шляхом визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах - 2 роки 5 місяців 13 днів, календарного періоду проходження строкової військової служби - 2 роки 1 місяць та періоду роботи на посадах слідчих прокуратури - 7 років 7 місяців 7 днів, що призвело до зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці при його призначенні; зобов`язання відповідача зарахувати до стажу судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, вказані періоди, здійснивши з 29 грудня 2020 року перерахунок та виплату розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача, виходячи із розміру 70 відсотків суддівської винагороди за 30 повних років стажу (з урахуванням раніше виплачених сум) та про відмову у задоволенні решти позовних вимог.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 908,00 грн, що підтверджуються квитанцією від 23 березня 2021 року №94, випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету (а.с.5, 12).

У зв`язку із частковим задоволенням позову на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати пропорційно до задоволених вимог - 605,33 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах - 2 роки 5 місяців 13 днів, періоду проходження строкової військової служби - 2 роки 1 місяць та періоду роботи на посадах слідчих прокуратури - 7 років 7 місяців 7 днів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах - 2 роки 5 місяців 13 днів, період проходження строкової військової служби - 2 роки 1 місяць, період роботи на посадах слідчих прокуратури - 7 років 7 місяців 7 днів та здійснити з 29 грудня 2020 року перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 70 відсотків суддівської винагороди, виходячи зі стажу судді 30 повних років (з урахуванням раніше виплачених сум).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати у сумі 605,33 грн (шістсот п`ять грн 33 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк