Справа № 420/2725/21
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2021-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2725/21
УХВАЛА

02 червня 2021 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Танцюри К.О.,

за участю секретаря Шарапи Д.С.,

розглянувши у підготовчому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування постанов № 124/97-п про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 20.03.2014р. винесену Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області (правонаступником якого є Державна архітектурно-будівельна інспекція України) та №123/96-п про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 20.03.2014р. винесену Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області (правонаступником якого є Державна архітектурно-будівельна інспекція України).

Ухвалою суду від 23.03.2021р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.05.2021р. продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

У підготовчому засіданні судом поставлено на обговорення питання щодо дотримання ОСОБА_1 строків звернення до суду із цим позовом.

Так, у прохальній частині позовних вимог позивач просив суд поновити строк звернення до суду із цим позовом, вказавши, що про наявність оскаржуваних постанов № 124/97-п про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 20.03.2014 р. винесену Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області (правонаступником якого є Державна архітектурно-будівельна інспекція України) та №123/96-п про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 20.03.2014р. винесену Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, ОСОБА_1 стало відомо з матеріалів виконавчого провадження №45229108 та №45229023, після ознайомлення представником позивача з цими матеріалами 10.02.2021р. та саме з цього моменту він дізнався про порушення своїх прав. Вказане, як зазначила представник позивача, також підтверджується і самими постановами, з яких, вбачається відсутність дати вручення та направлення вказаних постанов.

Судом встановлено, що постановами Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області від 20.03.2014р. №124/97-п та №123/96-п від 20.03.2014р. на позивача накладено штраф за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, початок перебігу шестимісячного строку у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Порівняльний аналіз термінів дізнався та повинен був дізнатись, що містяться у ч. 2 ст. 122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому сама по собі необізнаність позивача з фактом порушення його прав не є підставою для автоматичного і безумовного поновлення строку звернення до суду.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

В межах цієї справи позивач просить суд скасувати рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятих у 2014 році.

У свою чергу, з позовною заявою до Одеського окружного адміністративного суду позивач звернувся 23.02.2021р., тобто з пропуском встановленого законодавством строку.

Відповідно до вимог ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

У справі Європейського суду з прав людини Стаббігс та інші проти Великобританії визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У Рішенні Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії від 25.01.2000 Європейський суд з прав людини зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28.10.1998, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Надаючи оцінку вказаним представником позивача доводам наявності підстав для поновлення строку звернення до суду, суд зазначає, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на звернення з позовом, тобто коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порівняльний аналіз словоформ дізналася та повинна була дізнатися дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

При цьому, посилання позивача про те, що йому стало відомо про оскаржувані рішення після ознайомлення представника позивача з матеріалами виконавчого провадження та, що постанови не містять відмітки про їх направлення чи отримання, жодним чином не обґрунтовано та не підтверджено відповідними доказами.

Так, суд зазначає, що під час з`ясування офіційних обставин справи представником позивача не зазначено підстави, що послугували зверненню представника позивача до виконавчої служби із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Поряд з цим, те, що постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області від 20.03.2014 р. № 124/97-п та №123/96-п від 20.03.2014 р. не містять відмітку про їх направлення на адресу боржника, не свідчить про те, що вони не направлялись на адресу ОСОБА_1 супровідним листом вказаного суб`єкта владних повноважень.

Більш того, суд враховує, що виконавчі провадження з виконання постанов Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області від 20.03.2014р. № 124/97-п та №123/96-п від 20.03.2014 р. відкриті старшим державним виконавцем Першого Малиновського відділу державнох виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Трусовою Ю.В. ще 24.10.2014 (виконавчі провадження №45229023, № 45229108), однак докази того, що заявнику з 2014 року не було відомо про вказані виконавчі провадження до суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене та те, що початок перебігу строку звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог та часом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини та, що представником позивача не доведено, що ОСОБА_1 не було відомо з 2014 року про порушення його прав, суд приходить до висновку, що наведені у заяві про поновлення строку звернення до суду підстави є неповажними і недоведеними, та адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 123, 248, 294 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду-відмовити.

Залишити без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування постанов № 124/97-п про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 20.03.2014 р. винесену Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області та №123/96-п про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 20.03.2014 р. винесену Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку визначеному ст. 295 та п.15.5 розділу VII КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено 07.06.2021р.

Суддя К.О. Танцюра