Справа № 806/4915/15
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 червня 2021 року

м. Київ

справа № 806/4915/15

адміністративне провадження № К/9901/18982/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Губської О.А., перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у справі № 806/4915/15 за позовом ОСОБА_1 до Житомирського апеляційного суду, Державної казначейської служби України, Державної судової адміністрації України про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Житомирської області (у даний час Житомирського апеляційного суду), Державної судової адміністрації України та Державного Казначейства України (у даний час Державна казначейська Служба України) про визнання протиправною відмову у нарахуванні та виплаті вихідної допомоги судді у зв`язку з відставкою в сумі 241164 грн. та зобов"язання вчинити певні дії, в якій просив:

- скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 18.05.2017 (справа №806/4915/15) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до апеляційного суду Житомирської області (у даний час Житомирського апеляційного суду), Державної судової адміністрації України та Державного Казначейства України (у даний час Державна казначейська Служба України) про визнання протиправною відмову у нарахуванні та виплаті вихідної допомоги судді у зв"язку з відставкою в сумі 241164 грн. та зобов`язання вчинити певні дії;

- ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Апеляційного суду Житомирської області (у даний час Житомирського апеляційного суду), Державної судової адміністрації України та Державного Казначейства України (у даний час Державна казначейська Служба України) про визнання протиправною відмову у нарахуванні та виплаті вихідної допомоги судді у зв`язку з відставкою в сумі 241164 грн. та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити;

- визнати протиправною відмову Державної судової адміністрації України та Апеляційного суду Житомирської області щодо не нарахування і невиплати йому вихідної допомоги як судді Апеляційного суду Житомирської області у відставці;

- зобов`язати Державну судову адміністрацію України нарахувати належну йому суму вихідної допомоги судді Апеляційного суду Житомирської області у відставці в розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою відповідно до доданих документів, з врахуванням стажу роботи суддею та провести на його користь виплату вищевказаної недотриманої суми вихідної допомоги;

- зобов`язати Державну казначейську службу України провести видатки з Державного бюджету України для проведення вказаних виплат.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року у справі №806/4915/15 задоволено.

Скасовано постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року (справа №806/4915/15) та прийнято нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Житомирського апеляційного суду, Державної судової адміністрації України та Державної казначейської Служби України про визнання протиправною відмови, зобов`язанні вчинити дії, задоволено частково.

Зобов`язано Житомирський апеляційний суд нарахувати належну йому суму вихідної допомоги судді Апеляційного суду Житомирської області у відставці в розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 202о року апеляційні скарги Державної судової адміністрації України та Житомирського апеляційного суду задоволено повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирського апеляційного суду, Державної казначейської служби України, Державної судової адміністрації України про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії скасовано.

Прийнято нове рішення, яким, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами - відмовлено.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року у справі №806/4915/15 залишено в силі.

Не погодившись із постановою суду апеляційної інстанції, позивачем подано касаційну скаргу, яка надійшла до суду касаційної інстанції 24 травня 2021 року.

Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень зводиться до викладення обставин справи, зазначення що судами попередніх інстанцій рішення ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351 - 354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Крім того, Верховний Суд зауважує, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, скаржнику необхідно чітко вказати норму права, яка застосована всупереч висновкам Верховного Суду. При цьому обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Суд звертає увагу скаржника, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно , а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

При цьому, пункт 1 частини другої статті 353 КАС України регламентує прийнятність доводів про недослідження судом зібраних у справі доказів виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню як така, що не містить підстав, визначених частиною 4 статті 328 КАС України, для касаційного оскарження постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у справі № 806/4915/15.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у справі № 806/4915/15 за позовом ОСОБА_1 до Житомирського апеляційного суду, Державної казначейської служби України, Державної судової адміністрації України про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії повернути скаржнику.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя О.А. Губська