Справа № 380/3472/20
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Костецький Н.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/3472/20 пров. № А/857/3480/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Матковської З.М., Кузьмича С.М.,

за участю секретаря судового засідання: Мельничук Б.Б.

представника апелянта: Могилевського А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року у справі № 380/3472/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , командира військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

08.05.2020р. ОСОБА_1 звернувся в суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , командира Військової частини НОМЕР_1 в якому просив суд, визнати протиправним та скасувати п.9, п.15 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.03.2020р. №30 в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності - попередження про неповну службову відповідність та в частині накладення обмеженої матеріальної відповідальності.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.12.2020р. позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Військова частина НОМЕР_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.12.2020р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

В судовому засіданні представник апелянта Могилевський А.А. підтримав апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

28.02.2020р. Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 50 ад «Про призначення службового розслідування» призначено службове розслідування по факту незадовільної організації зберігання авіаційної техніки, яка зберігається у військовій частині НОМЕР_2 , нестачі обладнання чотирьох літаків МиГ -29, з метою уточнення причин та умов, що сприяли «вскриттю» літаків та нестачу обладнання чотирьох літаків МиГ -29 та встановлення винних посадових осіб військової частини НОМЕР_2 , ступеня їх вини.

За наслідками проведеного службового розслідування комісією складено акт службового розслідування від 18.03.2020 № 7/акт, із змісту якого видно, що в ході проведеного службового розслідування встановлено що 26.02.2020р. близько 15.30 год капітаном ОСОБА_2 , який виконував обов`язки патрульного по стоянці авіаційної техніки Військової частини НОМЕР_2 , під час обходу території виявлено зірвані пломби та пошкодження технологічних люків на літаках МиГ-29 бортові №№ 01, 08, 37, 41. Про вказаний факт капітан ОСОБА_2 здійснив доповідь лише в 16.30 год. 27.02.2020р. у військову частину НОМЕР_2 . В свою чергу командир військової частини НОМЕР_2 підполковник ОСОБА_3 доповів командуванню військової частини НОМЕР_1 .

З метою перевірки наявності блоків та агрегатів авіаційної техніки 28.02.2020р. комісією Військової частини НОМЕР_3 у кількості шість військовослужбовців під керівництвом начальника інженерно - авіаційної служби - заступника начальника авіації з інженерно-авіаційної служби військової частини НОМЕР_1 проведено повну перевірку зазначених літаків з оформленням актів технічного стану, актів огляду та прийняття під охорону та виявлено нестачу комплектуючих деталей. Загальна кількість викраденого майна становить 116 найменувань. Загальна вартість викраденого військового майна, враховуючи ступінь зносу та категорійність, попередньо становить 2 003 554, 38 грн.

Причинами та умовами, що сприяли вчиненню правопорушення згідно акту службового розслідування визначено:

- порушення в організації внутрішньої служби військової частини НОМЕР_2 щодо порядку охорони та зберігання військового майна;

- низька укомплектованість особовим складом військової частини НОМЕР_2 .

- відсутність засобів технічної охорони;

- використання не пристосованої території для стоянки зберігання авіаційної техніки (використовується територія ДП "ЛДАРЗ"), що не дає можливості належним чином та в повному обсязі обладнати місце зберігання авіаційної техніки згідно керівних документів. Крім того, командування військової частини НОМЕР_2 ніяких дієвих заходів щодо врегулювання та вирішення вказаного питання не вживало;

- неналежне виконання службових обов`язків, зокрема, патрульним стоянки авіаційної техніки старшим авіаційним техніком групи зберігання авіаційної техніки військової частини НОМЕР_2 старшим лейтенантом ОСОБА_1 , а саме порушення вимог ст.ст. 17, 291 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України щодо не надання доповіді про подію, що сталася під час несення служби черговому військової частини та незадовільне несення патрульної служби.

ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із змісту ч.2 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються, як цим Законом, так і відповідними положеннями про проходження військової служби та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України які затверджені Законом України від 24.03.1999р. №548-XIV «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Цим Статутом керуються усі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини).

В ст.ст.5,6 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України видно, що внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

19.03.2020р. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 за № 30 «Про результати службового розслідування», за неналежне виконання службових обов`язків під час несення служби патрульним по стоянці авіаційної техніки, порушення вимог статей 17, 291 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України щодо не надання доповіді про події, що сталися під час несення служби черговому військової частини, старшого авіаційного техніка групи зберігання авіаційної техніки військової частини НОМЕР_2 , старшого лейтенанта ОСОБА_1 попереджено про неповну службову відповідність (п.9 наказу);

Крім того, за неналежне виконання службових обов`язків, не вжиття належних заходів, передбачених законодавством щодо запобігання розкраданню військового майна, внаслідок чого завдано шкоду державі, відповідно до вимог ст.5 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду завдану державі» від 03.10.2019р. притягнуто до обмеженої відповідальності старшого авіаційного техніка групи зберігання авіаційної техніки військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_1 в розмірі п`ятнадцять прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб (п. 15 наказу).

Згідно ст.17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України на військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

ст.291 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що усі військовослужбовці добового наряду повинні твердо знати, неухильно й сумлінно виконувати свої обов`язки, наполегливо домагаючись додержання розпорядку дня та правил внутрішнього порядку.

Без дозволу чергового частини військовослужбовці добового наряду не мають права припиняти чи передавати будь-кому виконання своїх обов`язків.

Про всі події, що сталися під час несення служби, а також обставини, які викликали зміни в порядку несення служби, військовослужбовці добового наряду повинні негайно доповідати черговому військової частини та своїм командирам (начальникам).

ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті ( вчинені) вони

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності повинен містити обставини вчинення допущеного військовослужбовцем проступку, підстави притягнення до дисциплінарної відповідальності із обґрунтуванням обрання певного виду стягнення, який застосовується до порушника, з урахуванням передбачених у Дисциплінарному статуті Збройних Сил України обставин.

Із змісту акту службового розслідування від 18.03.2020р. № 7/акт, видно, що 26.02.2020р. близько 15.30 год. капітан ОСОБА_2 який виконував обов`язки патрульного по стоянці авіаційної техніки Військової частини НОМЕР_2 , під час обходу території виявлено зірвані пломби та пошкодження технологічних люків на літаках МиГ-29 бортові №№ 01, 08, 37, 41. Про вказаний факт капітан ОСОБА_2 лише в 16.30 год 27.02.2020р. здійснив доповідь у військову частину НОМЕР_2 . З метою перевірки наявності блоків та агрегатів авіаційної техніки 28.02.2020р. комісією Військової частини НОМЕР_3 проведено повну перевірку зазначених літаків з оформленням актів технічного стану, актів огляду та прийняття під охорону та виявлено нестачу комплектуючих деталей. Загальна кількість викраденого майна становить 116 найменувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 27.02.2020р. - 28.02.2020р. перебував у добовому наряді патрульним стоянки авіаційної техніки військової частини НОМЕР_2 .

Тобто, із матеріалів службового розслідування та оскарженого неможливо встановити, що саме позивач не надав доповідь про події, що сталися під час несення служби черговому військової частини та не можливо встановити обставин вчинення проступку.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що в п.9, п.15 оскарженого Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.03.2020 № 30 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності не вказано яким саме чином ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст.17, 291 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Зокрема, не вказано обставини вчинення допущеного проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності із обґрунтуванням обрання виду стягнення з урахуванням передбачених у Дисциплінарному статуті Збройних Сил України обставин.

Тобто, рішення суб`єкта владних повноважень не може базуватись на припущеннях, зміст якого є не чітким та не зрозумілим.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкти владних повноважень в особі Військової частини НОМЕР_1 , командира військової частини НОМЕР_1 діяли не у спосіб що визначені Конституцією та законами України.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, п.29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

В ст.242 КАС України видно, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року у справі № 380/3472/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді С. М. Кузьмич
З. М. Матковська

Повне судове рішення складено 07.06.2021р.