Справа № 360/206/21
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року справа №360/206/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів: Компанієць І.Д., Міронової Г.М.,

секретар Сізонов Є.С.,

за участі представника позивача Жердєва С.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу адвоката Жердєва Сергія Миколайовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року по справі № 360/206/21 (головуючий І інстанції Чернявська Т.І., складене у повному обсязі 19 березня 2021 в м. Сєвєродонецьк Луганської області) за позовом адвоката Жердєва Сергія Миколайовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення додаткової доплати до заробітної плати, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області, яка виразилась у невключенні ОСОБА_1 до списку (переліку) поліцейських, які забезпечували правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мали безпосередній контакт з населенням в умовах дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, а також у ненарахуванні та невиплаті додаткової доплати до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах, у розмірі 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 додаткову доплату до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах, у розмірі 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) за березень 2020 року - 5236,30 грн, за квітень 2020 року - 7564,61 грн, за травень 2020 року - 6979,34 грн, за червень 2020 року - 7392,22 грн, а всього у розмірі 27172,47 грн.(а.с. 57-62, 78-84).

В обґрунтування позову зазначив, що проходив службу у Сєвєродонецькому відділі поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області на посаді слідчого слідчого відділення. Відповідно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 23 червня 2020 року № 654 о/с "По особовому складу" його звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням) з 02 липня 2020 року, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 04 роки 11 місяців 04 дні, у пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги): 09 років 00 місяців 06 днів, з виплатою компенсації за невикористану в році звільнення відпустку у кількості 15 діб, встановивши відсоток премії за липень 2020 року 112,64 %.

Працюючи на посаді слідчого слідчого відділення Сєвєродонецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області в період дії карантину та до моменту звільнення з лав Національної поліції України, вважає, що як поліцейський та як слідчий, виконуючи завдання та обов`язки, а також здійснюючи повноваження, що передбачені статтею 2 Закону України "Про Національну поліцію", статтею 40 Кримінального процесуального кодексу України, Положенням про слідчі підрозділи Національної поліції України, затвердженим наказом МВС України від 06 липня 2017 року № 570, а також посадовою інструкцією слідчого, кожного дня здійснював роботу в період карантину (забезпечував життєдіяльність населення, забезпечував правопорядок і безпеку громадян), а саме: спілкувався з громадянами, проводив слідчі дії за їх участю, здійснював обслуговування громадян за викликами на лінію "102" під час чергувань в складі слідчо-оперативної групи, здійснював охорону громадського порядку під час акції протесту, а отже має повне право на отримання доплати до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах, у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення). За захистом порушених прав позивач звернувся до суду та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з судовим рішенням, представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що суд не врахував докази надані позивачем на підтвердження того, що позивач був поліцейським, працював в період дії карантину, а також забезпечував життєдіяльність населення, яка полягала у забезпеченні правопорядку і безпеки громадян.

Під час апеляційного розгляду представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, представник відповідача до суду не прибув.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 з 07 листопада 2015 року по 02 липня 2020 року проходив службу в Національній поліції України.

Наказом ГУНП в Луганській області від 23.06.2020 року № 654 о/с звільнено зі служби в поліції старшого лейтенанта ОСОБА_1 слідчого (тимчасово, на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку лейтенанта поліції ОСОБА_2 ) слідчого відділу Сєвєродонецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області за ст. 77 ч. 1 п. 7 (за власним бажанням), з 02.07.2020, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 04 роки 11 місяців 04 дні; у пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги): 09 років 00 місяців 06 днів, з виплатою компенсації за невикористану в році звільнення відпустку у кількості 15 діб, встановивши відсоток премії за липень 2020 року 112,64%, сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 4709,69 грн. (а.с. 10, 39, 40, 63-65, 85-87).

Матеріали справи свідчать, що 12.10.2020 року позивач звертався до відповідача із заявою щодо невстановлення доплати до грошового забезпечення за роботу в період карантину.

Листом від 02.11.2020 за № 1194/1/111/22-2020 відповідач, зокрема, повідомив, що у списках, наданих Сєвєродонецьким ВП за березень, квітень, травень та червень позивач відсутній. На підставі даних за липень 2020 року за період з 01-02.07 нарахована доплата за роботу в умовах карантину у розмірі 50% та сплачена на особистий картковий рахунок позивача в Приватбанку.(а.с. 12).

На заяву позивача від 17.11.2020 відповідачем надана відповідь від 15.12.2020 №41090/111/34-2020, відповідно до якої в період з 12 березня по 30 червня 2020 року інформація про завдання, спрямовані на протидію запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, які позивач виконував, в Сєвєродонецькому ВП ГУНП відсутня (а.с. 13).

Згідно з довідкою-розрахунком сум доплат відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375 від 22 січня 2021 року № 71/111/22-2021, виданою Управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Луганській області, позивач у період з березня 2020 року по червень 2020 року під час виконання службових обов`язків не забезпечував правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків не мав безпосередній контакт з населенням та не отримував суму доплати відповідно до Постанови № 375; у липні 2020 року позивач під час виконання службових обов`язків забезпечував правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків та мав безпосередній контакт з населенням 2 дні та отримував суму доплати відповідно до Постанови № 375 у розмірі 28,07 грн (а.с. 46, 74, 96).

Виплата зазначеної доплати підтверджена платіжним дорученням від 21 серпня 2020 року № 3918 та відомістю для зарахування на картрахунки співробітникам Головного управління Національної поліції в Луганській області (додаткова доплата до грошового забезпечення із запобігання поширення COVID-19) від 21 серпня 2020 року, список № 406 (а.с. 47, 48-49).

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 у період з 12 березня по 30- червня 2020 року залучався до забезпечення правопорядку і безпеки громадян та внаслідок виконання своїх службових обов`язків мав безпосередній контакт з населенням в умовах дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої SARS-CoV-2.

Оцінка суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580).

На підставі частин першої та другої статті 94 Закону № 580 поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно з пунктом 1постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня на усій території України карантин.

Пунктом 1постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 342 «Про визначення переліку посад працівників, службових і посадових осіб, щодо яких не застосовується обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 р. та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі - Постанова № 342) установлено, що обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 р. та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, не застосовується для таких категорій посад, зокрема: поліцейські, які беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

Згідно з пунктом 2 Постанови № 342 визначення переліку посад (професій) працівників, службових і посадових осіб, військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, поліцейських, зазначених у пункті 1 цієї постанови, з урахуванням специфіки їх участі у заходах, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійснюється відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику, органом державної влади, іншим державним органом.

Відповідно до пункту 1постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» (далі - Постанова № 375) установлено, що на період дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

На підставі пунктів 2-5 Постанови № 375 встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору, які безпосередньо надають соціальні послуги за місцем проживання/перебування їх отримувачів (вдома), здійснюється у граничному розмірі до 100 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику.

Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

Доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 червня 2020 року № 485 «Про виділення коштів для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я» затверджено Порядок використання коштів, виділених для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я (далі Порядок №485)

Пунктом 1 Порядку № 485 визначено, що цей Порядок визначає механізм використання коштів державного бюджету за програмами, зокрема: «Здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками» (далі - бюджетні кошти).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 485 головним розпорядником бюджетних коштів є МВС. Відповідальними виконавцями бюджетних програм є МВС, Національна гвардія, Адміністрація Держприкордонслужби, ДСНС та Національна поліція (далі - органи системи МВС).

На підставі абзаців 1 та 2 пункту 4 Порядку № 485 кошти, отримані органами системи МВС відповідно до пункту 3 цього Порядку, використовуються виключно для: доплати до грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії та Адміністрації Держприкордонслужби, особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

На виконання пункту 4 Постанови № 375 Міністерством внутрішніх справ видано наказ від 03 червня 2020 року № 431 «Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину», яким визначено керівникам, зокрема, Національної поліції України забезпечити встановлення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, додаткової доплати у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах (пункт 1); виплату додаткової доплати здійснювати поліцейським, які перебувають відповідно на штатних посадах в органах (підрозділах) Національної поліції України (пункт 2); нарахування додаткової доплати здійснювати у відсотковому співвідношенні до заробітної плати (грошового забезпечення) з розрахунку всіх складових, у тому числі премії, за винятком виплат, що носять одноразовий та компенсаційний характер (пункт 3); персональний перелік осіб, яким установлюється додаткова доплата, визначається керівником відповідного органу, закладу, зазначених у пункті 1 цього наказу (пункт 4).

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для отримання доплати за Постановою № 375 є сукупність таких умов:

1) особа є поліцейським;

2) поліцейський забезпечує життєдіяльність населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Таким чином вказана доплата здійснюється не всім поліцейським, а лише окремим категоріям поліцейських, які внаслідок безпосереднього виконання своїх обов`язків забезпечують життєдіяльність населення у зв`язку з чим мають з населенням безпосередній контакт.

Забезпечення життєдіяльності населення - комплекс організаційних, економічних, соціальних та інших заходів, спрямованих на створення і підтримання нормальних умов життя, здоров`я, працездатності людей, які здійснюються з метою планування і підготовки до нормованого (у разі необхідності) забезпечення населення продовольчими та непродовольчими товарами, медичним обслуговуванням, послугами зв`язку, транспорту, комунальними та побутовими послугами в особливий період.

У загальному розумінні під громадським порядком розуміють урегульовану правовими та іншими соціальними нормами певну частину суспільних відносин, які складають режим життєдіяльності у відповідних сферах, забезпечують недоторканність життя, здоров`я та гідності громадян, власності та умов, що склалися для нормальної діяльності установ, підприємств, організацій, посадових осіб і громадян.

Громадський порядок у вузькому розумінні визначається як морально-правовий стан суспільства, при якому компетентні органи виконавчої влади шляхом поліцейського нагляду забезпечують безпеку і правомірну поведінку громадян в громадських місцях, вільне використання ними своїх прав і свобод, а також упорядження громадських місць, яке сприяє трудовій діяльності та відпочинку громадян.

Вивченням посадової інструкції слідчого СВ Сєвєродонецького відділу поліції ГУНП в Луганській області, затверджених начальником Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області 17.03.2020, встановлено, що при виконанні своїх службових обов`язків слідчий зобов`язаний: дотримуватися вимог Конституції України, Кримінального процесуального кодексу України та законів України під час досудового розслідування; забезпечувати повне, усебічне та неупереджене розслідування кримінальний правопорушень у межах, установлених Кримінальним процесуальним кодексом України строків; виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються в письмовій формі; забезпечувати реалізацію в повному обсязі прав і законних інтересів усіх учасників кримінального провадження; не розголошувати відомості, що становлять державну чи іншу таємницю, що охороняється законом, інформацію про приватне (особисте і сімейне) життя особи та інші відомості, здобуті при розслідуванні кримінальних правопорушень; не вчиняти будь-яких дій, що ганьблять звання слідчого і можуть викликати сумнів у його об`єктивності та неупередженості; у разі наявності підстав, передбачених статтею 77 Кримінального процесуального кодексу України, заявляти самовідвід від участі в кримінальному провадженні в порядку, визначеному статтею 80 Кримінального процесуального кодексу України (а.с. 67-68).

Отже, посадова інструкція позивача не містить повноважень щодо відповідності обов`язків позивача критеріям, встановлених зазначеною вище постановою КМУ критеріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративним, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням.

Як зазначалося вище, позивачу виплачена доплата на період дії карантину платіжним дорученням № 3918 від 21 серпня 2020 року.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що надані представником позивача довідки: начальника СМ Сєвєродонецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо переведення Сєвєродонецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області на посилений варіант служби, Сєвєродонецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області від 28 грудня 2020 року № 42397/111/34-20 про залучення особового складу до несення служби у складі слідчо-оперативних груп, довідка начальника СМ Сєвєродонецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області з відомостями щодо прийому громадян колишніми слідчими у період з 01 березня 2020 року по 02 липня 2020 року, від 10.03.2021 про несення служби у складі патрульних нарядів не підтверджують, що позивач як поліцейський у спірний період забезпечував життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання таких обов`язків мав безпосередній контакт з населенням, а лише підтверджують факт виконання останнім його службових обов`язків відповідно до посадової інструкції.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку що відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому вона підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Жердєва Сергія Миколайовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року у справі № 360/206/21- залишити без змін.

Повне судове рішення складено 07 червня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді І.Д. Компанієць

Г.М. Міронова