Справа № 540/2258/21
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2021-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/2258/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування арешту накладеного на майно,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - відповідач), в якому просить скасувати арешт накладений ВДВС Дніпровського РУЮ на майно позивача у межах виконавчого провадження № 25686788 на підставі постанови про накладення арешту б/н від 18.07.2011 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у квітні 2021 року позивач дізнався, що на його майно було накладено арешт у межах виконавчого провадження № 25686788 з примусового виконання вимоги про сплату боргу № 1426-У, виданої 23.02.2011 року ПФУ у Дніпровському районі, яке перебувало у проваджені ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні. З метою з`ясування обставин він звернувся до державної виконавчої служби - Дніпровського РВ ДВС у місті Херсоні ПМУМЮ (м. Одеса) із заявою про надання документів пов`язаних із накладенням арешту, та заявлено вимогу про зняття арешту. У відповідь від 07 травня 2021 року за № 31337, повідомлено, що виконавче провадження № 25686788 на підставі постанови державного виконавця від 27 січня 2012 року завершено, а виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі ч. 9 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». На сьогоднішній день не існує жодного діючого виконавчого провадження де позивач є боржником, а для зняття арешту необхідно звернутися до суду. Позивач зазначає, що арешт у 2002 році було накладено з метою забезпечення виконання боргових зобов`язань. Усі боргові зобов`язання позивач виконав у зв`язку із чим арешт необхідно зняти.

26.05.2021 року суд своєю ухвалою відкрив спрощене провадження без повідомлення сторін та надав відповідачу дводенний строк з дня отримання ухвали на подачу відзиву та належно засвідчених копій матеріалів виконавчого провадження № 25686788.

31.05.2021 року ухвала направлена на електронну адресу Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Відзив не надано.

З огляду на те, що відповідно до ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі, суд розглядає справу у письмовому провадженні за наявними у ній матеріалами.

Суд встановив.

Відповідно до інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні постановою про накладення арешту б/н від 18.07.2011 року накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 , реєстраційний номер обтяження 11421679.

12.04.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про зняття арешту з його нерухомого майна.

Листом Дніпровського РВ ДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 07.05.2021 року № 31377 повідомлено позивача, що за інформацією Автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у відділі перебували такі виконавчі провадження, де боржником є ОСОБА_1 , а саме: № 25686788 з примусового виконання вимоги про сплату боргу № 1426-У, виданої 23.02.2011 року ПФУ у Дніпровському районі. Постановою державного виконавця від 27.01.2012 року, виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі частини 9 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (старої редакції), виконавче провадження завершено. При завершенні виконавчого провадження, підстави для зняття арешту з майна боржника у державного виконавця були відсутні. Відповідно до вимог статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення (завершення), не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених Законом. Вищезазначене виконавче провадження знищено у зв`язку з тим, що строк зберігання виконавчих проваджень становить 3 роки. Відповідно до вимог частини 4 пункту 9 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", арешт може бути знятий за рішенням суду, тому з метою вирішення зазначеного у зверненні питання рекомендували звернутися до суду для отримання відповідного рішення про зняття арешту.

Позивач зазначає, що усі зобов`язання ним було виконано та на сьогоднішній день відсутні виконавчі провадження де б він був боржником. Вважає, що відсутні підстави для арешту його майна.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 6 ст. 24 Закону України від 21.04.1999 № 606 «Про виконавче провадження» (в редакції на час винесення постанови про накладення арешту, далі - Закон № 606) передбачено, що за заявою стягувача, з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення, державний виконавець постановою про відкриття виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно боржника (крім коштів) та оголосити заборону на його відчуження. Одночасно з винесенням такої постанови державний виконавець може провести опис і арешт майна боржника в порядку, визначеному цим Законом.

Частиною 1 ст. 50 Закону № 606 (в редакції на час винесення постанови про накладення арешту) визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 55 Закону № 606 арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. (ч. 1 ст. 55 Закону № 606).

Аналіз наведених правових норм свідчить, що з метою забезпечення реального виконання рішення державний виконавець наділений повноваженнями щодо накладення арешту на майно боржника шляхом винесення відповідної постанови.

Як встановлено судом з листа відповідача, виконавче провадження № 25686788 у межах якого і було накладено арешт на нерухоме майно позивача завершено, а виконавчий документ повернуто стягувачу.

Таким чином, станом на дату розгляду цієї справи відсутні відомості щодо існування зобов`язання у позивача на забезпечення виконання якого існує обтяження усього його нерухомого майна.

Стаття 41 Конституції України регламентує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Як встановлено ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у чинній редакції, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Аналогічні норми містили й редакції Закону України «Про виконавче провадження», які діяли у період з дати накладення арешту до теперішнього часу.

Статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 року врегульовано порядок зняття арешту з майна, накладеного державним виконавцем.

Відповідно до цієї норми особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Отже, державний виконавець позбавлений права на зняття арешту з майна, у випадку відсутності виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в іншій спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, а також те, що відповідачем не надано доказів правомірності існування арешту, накладеного на нерухоме майно позивача, накладеного ВДВС Дніпровського РУЮ у межах виконавчого провадження № 25686788 на підставі постанови про накладення арешту б/н від 18.07.2011 року, а наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про цей арешт перешкоджає позивачу розпоряджатись своїм правом власності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом скасування арешту та зобов`язання відповідача внести відомості до Реєстру щодо зняття арешту з нерухомого майна позивача.

Такий висновок відповідає позиції Верховного Суду, викладеного у Постанові від 27.03.2020 р. у справі № 817/928/17.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) накладеного ВДВС Дніпровського РУЮ у межах виконавчого провадження № 25686788 на підставі постанови про накладення арешту б/н від 18.07.2011 року.

Зобов`язати Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) накладеного ВДВС Дніпровського РУЮ у межах виконавчого провадження № 25686788 на підставі постанови про накладення арешту б/н від 18.07.2011 року.

Стягнути з Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, 73036, м. Херсон, вул. Перекопська, 166) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім грн).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов

кат. 105000000