Справа № 440/235/21
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 р.Справа № 440/235/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Севастьянової А.Ю.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача Омелай Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 (головуючий суддя І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва) по справі № 440/235/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №184 від 17.11.2020 року про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення відділу перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 17 листопада 2020 року №184.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути питання про перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки від 05 жовтня 2020 року №05/10/01, виданої Полтавською філією Державного підприємства "Державний науково-дослідний та проектно-вишикуваний інститут "НДІпроектреконструкція", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 не погодившись із судовим рішенням в частині відмови в позові та зобов`язання відповідача повторно розглянути питання про перерахунок його пенсії з урахуванням довідки від 05 жовтня 2020 року №05/10/01, виданої Полтавською філією Державного підприємства "Державний науково-дослідний та проектно-вишикуваний інститут "НДІпроектреконструкція", подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправомірного висновку, просив скасувати рішення суду в цій частині та ухвалити нову постанову, якою зобов`язати відповідача повторно розглянути питання про перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням архівних довідок від 19.08.2016 №2846, №2846/1 та від 05.05.2016 №18/746, №18/747, №18748.

В обґрунтування вимог зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що позивачем, разом із заявою про перерахунок пенсії до відповідача, надавались первинні документи щодо підтвердження трудового стажу, зокрема, архівні довідки, які містять необхідні відомості про дійсний трудовий та страховий стаж, про розмір заробітної плати, однак судом ці документи не досліджені та не враховані.

Також зазначає, що рішення суд першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального права, оскільки судове засідання проведено без участі позивача та його представника, без врахування заяви представника позивача про відкладення судового розгляду.

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі- відповідач) надало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 з 13.10.2020 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримує пенсію за віком, призначену йому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

16.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про перерахунок його пенсії з врахуванням заробітної плати, розмір якої зазначений у довідці Полтавської філії Державного підприємства "Державний науково-дослідний та проектно-вишикуваний інститут "НДІпроектреконструкція" від 05.10.2020 №05/10/01 (а.с. 84).

До заяви позивачем надано 3 документа : паспорт, довідку із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 р. по день звернення та довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 р., що підтверджується розпискою повідомленням (а.с. 85).

Рішенням від 17.11.2020 №184 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області відмовлено ОСОБА_1 в проведенні перерахунку у зв`язку з не підтвердженням первинними документами нарахування заробітної плати відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Повідомлено, що після проведення управлінням перевірки обґрунтованості видачі та достовірності зазначених сум зарплати, питання щодо перерахунку пенсії буде розглянуто згідно законодавства.

Не погодившись з рішенням від 17.11.2020 №184, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що надана позивачем довідка містить усі необхідні відомості про розмір заробітної плати, про нарахування страхових внесків та засвідчена печаткою підприємства, підписами посадових осіб, проте відповідач з формальних підстав відмовив позивачу в перерахунку пенсії, а тому суд дійшов до висновку, що рішення від 17.11.2020 №184 підлягає скасуванню.

Відмовляючи у задоволенні позову про зобов`язання пенсійний орган здійснити перерахунок пенсії, суд першої інстанції виходив з того, що ефективним способом захисту порушеного права позивача на перерахунок пенсії, є зобов`язання відповідача повторно розглянути питання про перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки від 05 жовтня 2020 року №05/10/01, виданої Полтавською філією Державного підприємства "Державний науково-дослідний та проектно-вишикуваний інститут "НДІпроектреконструкція", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи оскарження позивачем судового рішення першої інстанції фактично лише в частині зобов`язання судом повторно розглянути питання про перерахунок пенсії ОСОБА_1 без врахування довідок від 19.08.2016 №2846, №2846/1 та від 05.05.2016 №18/746, №18/747, №18748 та межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною першою статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому слід наголосити, що адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто, для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Підставами для визнання протиправними дій чи скасування рішення суб`єкта владних повноважень є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який вчинив ці дії чи прийняв рішення. При цьому обов`язковою умовою оскарження дій, рішень є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Відтак, при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який міг би відновити його становище та захистити порушене, на його думку, право.

Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Указаний висновок відповідає такому принципу права як правосуддя, який за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003)

Згідно ч.4 ст. 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Також частина 5 ст. 308 КАС України передбачає, що суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Колегією суддів встановлено, що звертаючись до суду позивач окрім вимоги про скасування рішення відповідача, просив суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

Змін, доповнень або виправлень до позовної заяви позивачем не надавалось.

Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги вказує на імперативні приписи частини третьої ст. 9 КАС України, якими передбачено, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Отже, позивач вважав, що зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок його пенсії є належним способом захисту порушеного права.

Суд першої інстанції, враховуючи дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень, дійшов висновку, з яким погоджується судова колегія, що належним способом порушеного права позивача є зобов`язання пенсійний органу повторно розглянути питання про перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги, щодо наявності підстав для скасування судового рішення та ухвалення нового в частині зобовязання повторно розглянути заяву з урахуванням архівних довідок від 19.08.2016 та 05.05.2016 , є помилковими, оскільки позивачем таких позовних вимог не заявлялося в позовній заяві та вони не розглядалися судом першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що рішення №184 від 17.11.2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято з врахуванням наданої довідки про заробітну плату, виданої Полтавською філією Державного підприємства "Державний науково-дослідний та проектно-вишикуваний інститут. "НДІпроектреконструкція".

Отже, судом надавалася оцінка правомірності цього рішення, з урахуванням довідки від 05 жовтня 2020 року №05/10/01, виданої Полтавською філією Державного підприємства "Державний науково-дослідний та проектно-вишикуваний інститут "НДІпроектреконструкція".

Відповідно до ч. 5 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки позивачем в адміністративному позові не було заявлено позовної вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області розглянути питання про перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням довідок від 19.08.2016 №2846, №2846/1 та від 05.05.2016 №18/746, №18/747, №18748, у суду апеляційної інстанції відсутні повноваження їх розгляду та висловлювання будь-яких правових висновків з цих питань.

З матеріалів справи вбачається, що 07.10.2020 позивач звертався до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, до якої надавав певний перелік документів, зокрема довідки про заробітну плату, що підтверджується розпискою повідомленням. (а.с.60)

За наслідками розгляду цієї заяви, відповідачем прийнято рішення від 10.11.2020 № 179 про відмову в перерахунку пенсії, з посиланням на не відповідність довідок, зокрема № 2846 вимогам законодавства України, що вбачається з відповіді пенсійного органу на адресу ОСОБА_1 від 24.11.2020.(а.с.37-38). Це рішення не є предметом оскарження в даній справі.

Отже, зазначені обставини свідчать, що в матеріалах пенсійної справи наявні архівні довідки, на які посилається апелянт в апеляційній справі.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що під час повторного розгляду заяви позивача Головну управління пенсійного фонду України в Полтавській області, зобов`язано врахувати всі документи, наявні в пенсійній справі позивача, зокрема і довідок від 19.08.2016 №2846, №2846/1 та від 05.05.2016 №18/746, №18/747, №18748.

За наведених обставин, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та не можуть бути підставою для зміни рішення суду першої інстанції.

Щодо доводів позивача про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а саме розгляд справи за його відсутності та його представника, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів апеляційного провадження вбачається, що справа перебувала в провадженні Полтавського окружного адміністративного суду з 01.02.2021, декілька разів призначалася в судове засідання, відкладалася , зокрема 03.03.21 за клопотанням представника позивача з метою ознайомлення з матеріалами справи, що підтверджується протоколом судового засідання від 03.03.2021 (а.с. 121).

Про день та час розгляду справи на 12:00 год. 29.03.2021 року позивач та його представник були ознайомлені своєчасно та належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.130).

26.03.2021 до суду надійшло клопотання від представника позивача адвоката Омелай Н.М. про відкладення розгляду справи призначеного на 29.03.2021, яке обґрунтовано неможливістю прийняття участі в такому засіданні у зв`язку із щорічною відпусткою, в підтвердження чого надано копії авіквитків (а.с. 131).

У судове засідання, призначене на 29.03.2021 сторони не з`явились, судом вирішено клопотання представника позивача, відмолено в його задоволені, та керуючись приписами ч. 9 ст. 205 КАС України судом вирішено розглянути справу в порядку письмового провадження.

Право суду першої інстанції здійснювати судовий розгляд справи в порядку письмового провадження регламентовано статтею 205 КАС України.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:

1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки;

3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник;

4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Матеріалами справи підтверджено та сторонами визнається, що позивач був своєчасно (09.03.2021) повідомлений про день та час судового засідання (29.03.2021), що давало змогу позивачу належним чином з`ясувати свою правову позицію.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Враховуючи, що позивач та його представник позивач своєчасно та належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи, повторно не з`явилися в судове засідання призначене на 29.03.2021, відкладення розгляду справи є правом суду та здійснюється ним на власний розсуд у разі визнання причин неявки поважними, колегія суддів приходить до висновку про відсутність порушень судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 по справі № 440/235/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 07.06.2021 року