Справа № 640/27787/20
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

за участю секретаря Островської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 березня 2021 року (м. Київ, дата складання повного тексту - 10.03.2021) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів № 235дп-20 від 24 вересня 2020 року «Про накладення на прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про катування та інші серйозні порушення прав громадян з боку правоохоронних органів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення № 235дп-20 від 24 вересня 2020 року носить суб`єктивний характер і не підтверджено матеріалами службового розслідування. Крім того, позивач вказує на наявність процедурних порушень, а саме Порядку розгляду кадровою комісією скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку, здійснення дисциплінарного провадження та прийняття рішення за результатом дисциплінарного провадження, затвердженого наказом Генерального прокурора від 04 листопада 20198 року №266 в частині строків проведення перевірки дисциплінарної скарги та відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності.

Відповідач у своєму відзиві просив суд відмовити у задоволенні позову, зазначив, що оскаржуване рішення прийнято відповідно до Порядку розгляду кадровою комісією скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку, здійснення дисциплінарного провадження та прийняття рішення за результатами дисциплінарного провадження, оскільки встановлено порушення позивачем пунктів 1, 5, 6 частини 1 статті 43 Закону України «Про прокуратуру», а саме: невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків, вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури та грубе порушення правил прокурорської етики.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 березня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та неповного з`ясування обставин у справі. Апелянт вказує, що рішення члена кадрової комісії №07-39дс-105дп-20 від 24.01.2020 прийнято з порушенням процедурного строку, 5 робочих днів. Також перевірки відповідачем проводилась поза межами встановленого процедурного строку. Вказує на необгрунтованому продовженні відповідних строків. Відповідачем не наведено жодного доказу чи нормативно-правового акту, яким зобов`язано було при прийманні матеріалів кримінального провадження, їх обліку та зберігання, встановлювати втрату окремих матеріалів кримінального провадження, які позивач не отримав, не бачив і не знав про їх існування. Наголошує на відсутності порушення з боку позивача Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Наголошено, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності не за втрату матеріалів кримінального провадження, а за несвоєчасну передачу матеріалів провадження іншому слідчому.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує його та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач станом на час прийняття оскаржуваного рішення працював на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про катування та інші серйозні порушення прав громадян з боку правоохоронних органів Офісу Генерального прокурора.

15 січня 2020 року до Кадрової комісії з розгляду скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів Офісу Генерального прокурора надійшла дисциплінарна скарга керівника Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора Нуруллаєва І.С. про вчинення, зокрема, прокурором другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про катування та інші серйозні порушення прав громадян з боку правоохоронних органів Офісу Генерального прокурора дисциплінарного проступку.

24 січня 2020 року членом Кадрової комісії з розгляду скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів Офісу Генерального прокурора Дунас Т.О. прийнято рішення про відкриття дисциплінарного провадження № 07-39дс-105дп-20 щодо прокурорів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Повторним автоматичним розподілом дисциплінарних скарг від 08 квітня 2020 року дисциплінарне провадження № 07-39дс-105дп-20 стосовно прокурорів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визначено члену кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів ОСОБА_3 .

Рішенням Кадрової комісії з розгляду скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів Офісу Генерального прокурора № 235дп-20 від 24 вересня 2020 року «Про накладення на прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про катування та інші серйозні порушення прав громадян з боку правоохоронних органів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани» прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про катування та інші серйозні порушення прав громадян з боку правоохоронних органів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Позивач, не погоджуючись із рішенням № 235дп-20 від 24 вересня 2020 року, вважаючи його протиправним та таким, що порушує законні права та інтереси позивача, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Кадровою комісією належним чином з`ясовано обставини, які мали значення для прийняття рішення, навела мотиви, з яких дійшла висновків про наявність у діях позивача складу дисциплінарного проступку з посиланням на відповідні докази, та обґрунтувала пропорційність застосованого виду стягнення і його співмірність вчиненому проступку. Оскаржуване рішення є вмотивованим, Комісією враховано характер проступку, його наслідки, особу прокурора, ступінь його вини, містить конкретну, визначену законом підставу накладення на позивача дисциплінарного стягнення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Порядок дисциплінарного провадження щодо прокурора врегульовано Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII.

Згідно статті 43 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з таких підстав:

1) невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків;

2) необґрунтоване зволікання з розглядом звернення;

3) розголошення таємниці, що охороняється законом, яка стала відомою прокуророві під час виконання повноважень;

4) порушення встановленого законом порядку подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру;

5) вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури;

6) систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики;

7) порушення правил внутрішнього службового розпорядку;

8) втручання чи будь-який інший вплив прокурора у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, у службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб чи суддів, у тому числі шляхом публічних висловлювань стосовно їх рішень, дій чи бездіяльності, за відсутності при цьому ознак адміністративного чи кримінального правопорушення;

9) публічне висловлювання, яке є порушенням презумпції невинуватості.

На підставі частини 1 статті 44 вказаного Закону дисциплінарне провадження здійснюється Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 45 Закону України «Про прокуратуру» дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

Право на звернення до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів із дисциплінарною скаргою про вчинення прокурором дисциплінарного проступку має кожен, кому відомі такі факти. Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів розміщує на своєму веб-сайті рекомендований зразок дисциплінарної скарги.

Частинами 4 та 10 статті 46 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що після відкриття дисциплінарного провадження член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки.

Член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення.

Відповідно до підпункту 2 пункту 21 Розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року № 113-ІХ визначено, що члени і голова Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів вважаються звільненими з посади, а їх повноваження вважаються достроково припиненими.

Підпунктом 3 пункту 21 Розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ встановлено, що відкриті Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів на день набрання чинності цим Законом дисциплінарні провадження щодо прокурорів, стосовно яких не ухвалено рішення, передаються секретаріатом Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів відповідним кадровим комісіям для продовження їх розгляду у порядку, визначеному Генеральним прокурором. Секретаріат Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів продовжує свою роботу до завершення атестації прокурорів.

Згідно підпункту 7 пункту 22 Розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ установлено, що тимчасово, до 1 вересня 2021 року в Офісі Генерального прокурора, у кожній обласній прокуратурі утворюються відповідні кадрові комісії як органи для забезпечення, у тому числі розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів.

З матеріалів справи вбачається, що 24 січня 2020 року членом Кадрової комісії з розгляду скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів Офісу Генерального прокурора Дунас Т.О. прийнято рішення про відкриття дисциплінарного провадження № 07-39дс-105дп-20 щодо прокурорів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Колегія суддів вказує, що в день надходження скарги на позивача (15.01.2020) Генеральним прокурором видано наказ №26 від 15.01.2020, яким передбачалось, що рішення про відкриття дисциплінарного провадження або про відмову у його відкритті приймаються членом кадрової комісії у строк, який не перевищує 5 робочих днів з дати реєстрації скарги, тобто у строк до 22.01.2020 (п.13 Порядку розгляду кадровою комісією скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку, здійснення дисциплінарного провадження та прийняття рішення за результатами дисциплінарного провадження, затвердженого наказом Генерального прокурора від 04 листопада 2019 № 266).

З вищевикладеного вбачається, що рішення кадрової комісії №07-39дс-105дп-20 від 24.01.2020 прийнято з порушенням вищевказаного процедурного строку.

Також, відповідно до наказу Генерального прокурора №54 від 29.01.2020 до п.2 Розділу ІІІ Порядку внесені зміни, згідно яких проведення перевірки дисциплінарної скарги та відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності проводиться у строк, який не перевищує семи робочих днів з дня прийняття рішення про відкриття дисциплінарного провадження, а у випадку повторного розподілу дисциплінарного провадження - із дня такого розподілу. У разі неможливості завершення перевірки протягом цього строку він може бути продовжений головою кадрової комісії або членом кадрової комісії, який виконує його обов`язки , не більш ніж на сім робочих днів.

Таким чином, крайнім строком звершення перевірки повинна була стати дата 04.02.2020 та у разі продовження - 13.02.2020, натомість перевірка відповідачем проводилась до 04.03.2020.

Колегія суддів не погоджується з посиланням суду першої інстанції, що пунктом 2 наказу Генерального прокурора від 25 лютого 2020 року № 107 установлено, що перевірки дисциплінарних скарг та відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, які розпочато до набрання чинності цим наказом, проводяться у строк, необхідний для їх завершення, але не більше тридцяти робочих днів з дня набрання чинності цим наказом, оскільки з моменту надходження скарги на позивача (15.01.2020) і до оприлюднення наказу №107 (26.02.2020) був чинним наказ №26 щодо 5 робочих днів на відкриття провадження та наказ №54 щодо 7 робочих днів для проведення перевірки дисциплінарної скарги.

З вищевикладеного вбачається, що з моменту подання скарги на позивача (15.01.2020) до дня складення висновку в дисциплінарного провадження (04.08.2020) минуло шість місяців, що вказує на наявність процедурних порушень при проведенні перевірки та складанні висновку за її результатами.

Відповідачем не надано належних доказів необхідності такого тривалого затягування з розглядом дисциплінарної справи стосовно позивача.

З матеріалів справи вбачається, що правлінням спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснювалося досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0001455 за фактами вбивств та замахів на вбивства працівників правоохоронних органів та військовослужбовців внутрішніх військ МВС України у період 18-20 лютого 2014 року під час акцій протесту у м. Києві за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених пунктами 1, 8 частини 2 статті 115, частини 1 статті 115, частини 2 статті 15, пунктами 1, 8 частини 2 статті 115, частиною 2 статті 121 та частиною 2 статті 345 Кримінального кодексу України.

Інтернет-видання «СТРАНА-юа» 05 листопада 2019 року об 11 год 46 хв на своїй сторінці в мережі інтернет оприлюднила фотознімок двох томів кримінального провадження №0001455 та поширило інформацію про втрату колишнім начальником управління спеціальних розслідувань ОСОБА_4 окремих матеріалів кримінального провадження щодо розслідування вбивств, скоєних 18-20 лютого 2014 року у місті Києві.

Того ж дня відбувся брифінг директора Державного бюро розслідувань, на якому останній підтвердив факт отримання від іншої особи двох томів матеріалів кримінального провадження із повідомленням про вчинення злочину.

За результатами розгляду цього повідомлення прийнято рішення про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001697 від 05 листопада 2019 року та розпочато досудове слідство за фактом неналежного виконання службовими особами Генеральної прокуратури України своїх службових обов`язків під час проведення досудового розслідування, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих юридичних осіб за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 367 Кримінального кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що в ході дисциплінарного провадження встановлено, що прокурор ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді слідчого першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України із 13 грудня 2018 року (часу приймання матеріалів кримінального провадження від слідчого Юрчука О.В. ) та до часу проведення службового розслідування (грудень 2019 року), у порушення пункту 5.7 Положення про управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України 30 жовтня 2018 року № 217, при приймання матеріалів кримінального провадження, їх обліку та зберіганні не встановив втрати окремих матеріалів кримінального провадження, а також не забезпечив протягом серпня-грудня 2019 року належну передачу матеріалів кримінального провадження іншому слідчому, у зв`язку із чим допустив неналежне виконання своїх службових обов`язків.

Колегія суддів зазначає, що в ході розгляду дисциплінарного провадження члени кадрової комісії, а також під час проведення службового розслідування, співробітники Генеральної інспекції безпідставно послалися на п.5.7 Положення, відповідно до якого, слідчі при переведенні до іншого структурного підрозділу передають кримінальні провадження, речові докази, службові документи, інші матеріальні носії інформації на підставі акту відповідно до Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, яка втратила чинність на підставі наказу генерального прокурора від 12.12.2019 №27, тобто на момент переведення позивача на іншу посаду така норма була не чинна.

Пунктом 4 розділу II Інструкції передбачено, що якщо слідчий з об`єктивних причин не може скласти такий акт, керівник органу досудового розслідування (особа, яка виконує його обов`язки) створює комісію (до складу якої, крім керівника, входять двоє працівників зазначеного структурного підрозділу), що здійснює вилучення зі службового кабінету слідчого матеріалів досудового розслідування зі складанням відповідного акта в одному примірнику, який долучається до номенклатури справи. Вилучені матеріали досудового розслідування невідкладно передаються керівнику органу досудового розслідування для організації подальшого досудового розслідування.

У разі встановлення факту відсутності матеріалів досудових розслідувань, експертиз, матеріальних носіїв інформації керівник органу досудового розслідування негайно (не пізніше доби) письмово (рапортом)повідомляє про це керівника відповідного органу прокуратури, у складі якого функціонує орган досудового розслідування, для вирішення ним питання щодо ініціювання службового розслідування.

З вищевикладеного вбачається відсутність вини позивача, оскільки відповідні дії мав вчинити керівник органу досудового розслідування, а не позивач.

Колегія суддів вказує, що позивач не мав об`єктивної можливості при прийнятті матеріалів кримінального провадження (13.12.2018), їх обліку та зберіганні встановити втрату окремих матеріалів кримінального провадження, що йому не передавались.

Колишній старший слідчий Юрчук О.В. та слідчі групи слідчих під час підготовки, складання і фактичної передачі матеріалів кримінального провадження №0001455 у кількості 758 томів не повідомляли, що якісь матеріали цього кримінального провадження втрачено чи передано (і не повернуто) прокурору групи прокурорів і позивачу належить їх розшукати.

Лише через одинадцять місяців у засобах масової інформації з`явилась інформації про втрату 2 томів.

Крім того, прокурори групи прокурорів і старший групи прокурорів у кримінальному провадженні №0001455 не повідомляли позивач про втрату будь-яких матеріалів провадження і про необхідність встановлення факту можливої їх втрати.

При цьому, із відомостей, що містилися в акті приймання-передачі від 13.12.2018 об`єктивно не можливо було встановити, що якісь томи втрачено до моменту підписання акту і відповідно не внесено у цей акт і їх належить розшукувати новому старшому групи слідчих.

Таким чином, з дати призначення позивача на посаду (15.08.2019) до дати оприлюднення інформації про відсутність матеріалів кримінального провадження у засобах масової інформації (05.11.2019) відсутні докази передачі позивачу втрачених матеріалів.

В свою чергу матеріалами справи підтверджено, що позивач виконав службові обов`язки, належні дії для передачі матеріалів кримінального провадження, не перешкоджав такій передачі, всі матеріали кримінального провадження перебували у розпорядження слідчих групи слідчих.

В оскаржуваному рішенні зазначено про порушення позивачем ст.ст.18, 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, затвердженого всеукраїнською конференцією прокурорів 27.04.2017.

Разом із тим, вищевказаними статтями закріплено обов`язок прокурора своєчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у порядку, передбаченому антикорупційним законодавством. Прокурору слід уникати особистих зв`язків, фінансових і ділових взаємовідносин, що можуть вплинути на неупередженість і об`єктивність виконання професійних обов`язків, скомпрометувати звання прокурора, не допускати дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликати негативний суспільний резонанс. Поза службою поводитися коректно і пристойно.

Колегія суддів звертає увагу, що вищевказані статті Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів жодним чином не стосуються службової діяльності позивача з приводу обставин, що стали предметом дисциплінарного провадження.

Відповідачем не вказано конкретні дії позивача, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури і чому саме такі дії чи бездіяльність визначаються як одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

Колегія суддів дійшла висновку, що встановленні під час розгляду справи обставини свідчать про відсутність у діях позивача дисциплінарного проступку, що вказує на відсутність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, при цьому Кадровою комісією належним чином не з`ясовано обставини, які мали значення для прийняття рішення, не наведено обґрунтованих мотивів, з яких дійшла висновків про наявність у діях позивача складу дисциплінарного проступку з посиланням на відповідні докази, тому рішення Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів № 235дп-20 від 24 вересня 2020 року «Про накладення на прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про катування та інші серйозні порушення прав громадян з боку правоохоронних органів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани» є невмотивованим та підлягає скасуванню з огляду на відсутність вини позивача.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 березня 2021 року - скасувати та прийнято постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів № 235дп-20 від 24 вересня 2020 року «Про накладення на прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про катування та інші серйозні порушення прав громадян з боку правоохоронних органів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани»..

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 07.06.2021.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна