Справа № 480/8908/20
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2021 року Справа №480/8908/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соп`яненка О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Усенко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Міністерства внутрішніх справ України, Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення витрат,-

В С Т А Н О В И В:

Міністерство внутрішніх справ та Національна академія Національної гвардії України звернулись до суду з позовом, який мотивують тими, що ОСОБА_1 проходив навчання та військову службу у академії з 19.08.2020 по 24.11.2020 на посаді курсанта. Був зарахований у списки перемінного складу наказом від 19.08.2020. Відповідно до розділу II "Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України", затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008р. № 1153/2008, Контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з відповідачем також 19.08.2020.

23.11.2020 ОСОБА_1 подано рапорт про відрахування у зв`язку з небажанням продовжувати навчання. Наказом начальника академії від 24.11.2020 контракт був достроково розірваний, відповідача було виключено зі списків перемінного складу академії.

Відповідно до вимог ст. 25 закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у разі дострокового розірвання контракту через небажання курсанта продовжувати навчання вони відшкодовують Міністерству оборони та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Зобов`язання про добровільне відшкодування курсантом витрат зазначається у контракті. Відповідно до вимог Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, ОСОБА_1 має бути відшкодовано 39822 грн. 74 коп. З них: грошове забезпечення - 30184,66 грн., предмети, матеріали, обладнання та інвентар - 451,30 грн., медикаменти та перев`язувальних матеріали - 13,50 грн., продукти харчування - 7673,95 грн, оплата теплопостачання - 715,64 грн, водопостачання - 496,83 грн., електроенергії - 694,94 грн., інших енергоносіїв та інших комунальних послуг - 1,92 грн.

Відповідач, будучи обізнаним про свій обов`язок відшкодувати витрати академії, добровільно сплатив 485 грн. Просить стягнути з відповідача на користь академії 39337,74 грн.

Відповідач у письмовому відзиві позов не визнав. Пояснив, що дійсно проходив навчання у зазначений позивачем період. Відповідно до п. 9 Порядку № 964 у разі поновлення особи, що відрахована з вищого навчального закладу або звільнена з військової служби, на посаді курсанта, особи офіцерського складу стягнення суми витрат припиняється. Був відрахований з посади курсанта, а тому відсутній обов`язок відшкодовувати витрати позивача.

Крім того, у період з 07.02.2018 по 12.05.2018 та з 07.02.2019 по 07.05.2019 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, отримав статус учасника бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням та довідкою.

Статтею 12 закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачені гарантії надання державної цільової підтримки учасника бойових дій для здобуття освіти у вигляді повної або часткової оплати навчання. Тобто, держава забезпечує учасникам бойових дій оплату навчання за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів. Вважає, що його право на здобуття освіти підпадає під гарантії, передбачені законом.

Також для учасників бойових дій законом встановлені знижки на оплату комунальних послуг на 75%. Відповідачем при виконанні розрахунків ця обставина не врахована. Позов задоволенню не підлягає.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі. Представник відповідача та відповідач у судовому засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив навчання та військову службу у Національній академії Національної гвардії України з 19.08.2020 по 24.11.2020. Відповідно до розділу II "Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України " (далі - Положення), затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008р. № 1153/2008, контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з відповідачем 19.08.2020 ( а.с. 23).

Відповідно до рапорту ОСОБА_1 наказом начальника академії від 24.11.2020 № 250 контракт з ним достроково припинено. Його виключено зі списків перемінного складу курсантів (а.с. 29). 27.11.2020 позивачем підписано заяву-зобов`язання добровільно відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у закладі вищої освіти. Позивача також було ознайомлено з розрахунком витрат на загальну суму 39822,74 грн., що він засвідчив особистим підписом (а.с. 31-32). Для підтвердження розрахунків позивачем надано відомості про виплату грошового забезпечення на суму 30184,66 грн., довідку-розрахунок вартості речового майна - 41,30 грн, витрат на медичне забезпечення - 13,50 грн., видатків, пов`язаних з оплатою комунальних послуг та енергоносіїв - 1909,93 грн., харчування позивача - 7673,95 грн. (а.с. 33-40).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. Відповідно до вимог ч.ч. 5, 10 ст.25 зазначеного закону, з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і шостим частини другої статті 23 цього Закону. Курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України № 964 від 12.07.2006 затверджений Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти (далі Порядок). Відповідно до п. 3 Порядку (у редакції на момент відрахування відповідача з навчального закладу) відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до п.5 цього порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти витрати відшкодовуються у повному розмірі: курсантами, які вислужили встановлений законодавством строк строкової військової служби до вступу у вищий навчальний заклад, курсантами жіночої статі - за весь період навчання.

Наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 р. N 419/831/240/605/537/219/534 затверджений Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах.

Судом встановлено, що позивач зарахований курсантом 1-го курсу під час проходження військової служби за контрактом (а.с. 22). З наведених норм вбачається, що особи, які припинили навчання через небажання продовжувати навчання зобов`язані відшкодувати витрати на їх утримання під час навчання. Враховуючи, що позивача відраховано з числа курсантів через розірвання контракту саме у зв`язку з його відмовою продовжувати навчання, суд вважає, що у нього виник обов`язок відшкодувати витрати на його утримання під час навчання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 14.02.2018 має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією відповідного посвідчення (а.с. 69).

Статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлено пільги для учасників бойових дій, зокрема п.п. 1,4, 5, 9 ч. 1 ст. 12 цього закону встановлено, що учасникам бойових дій надаються такі пільги: 1) безплатне одержання ліків, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів та виробів медичного призначення за рецептами лікарів; 4) 75-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю); 5) 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. 9) щорічне медичне обстеження і диспансеризація із залученням необхідних спеціалістів.

Суд вважає, що позивач зобов`язаний був враховувати наявність у позивача таких пільг при проведенні розрахунку витрат, які підлягають відшкодуванню. Твердження позивача про те, що такі пільги не можуть враховуватися суд вважає безпідставним.

Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" є спеціальним нормативним актом, що визначає правовий статус ветеранів війни. Закон не встановлює обмежень для учасників бойових дій у використанні наданих їм законом пільг у певних правовідносинах. Крім того, частиною 2 ст. 12 зазначеного закону встановлено, що пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 цієї статті, надаються учасникам бойових дій та членам їх сімей, що проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього.

Відповідно до ч.ч. 7-9 ст. 12 закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" держава забезпечує учасникам бойових дій, які навчаються за денною формою навчання у закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, державну цільову підтримку для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти у державних та комунальних закладах освіти. Державна цільова підтримка для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти надається у вигляді: повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів; пільгових довгострокових кредитів для здобуття освіти; соціальної стипендії; безоплатного забезпечення підручниками; безоплатного доступу до мережі Інтернет, систем баз даних в закладах освіти; безоплатного проживання в гуртожитку; інших заходів, затверджених Кабінетом Міністрів України. Порядок та умови надання державної цільової підтримки для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти зазначеним категоріям громадян визначаються Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив навчання в академії без здійснення оплати та перебував на повному утриманні, а тому його твердження про застосування зазначених норм щодо державної підтримки для здобуття освіти є безпідставними.

На підставі викладеного, суд вважає, що у зв`язку з наявністю у позивача статусу учасника бойових дій розрахунок витрат на його проживання, користування комунальними послугами мав здійснюватися з урахуванням 75 процентної знижки. Витрати на проживання за довідками позивача становили 1909,33 грн. З урахуванням 75 процентної знижки відшкодуванню за цей період підлягають 477,33 грн. Також суд вважає безпідставними вимоги позивача про відшкодування позивачем 13,50 грн. витрат на медичне обслуговування. У іншій частині вимоги позивача суд вважає обґрунтованими. Загальна сума коштів, яка має бути відшкодована відповідачем становить 37892,24 грн.

Відповідно до ст. 139 ч. 3 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. У зв`язку з викладеним, судовий збір, сплачений позивачем, відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягає.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Міністерства внутрішніх справ України, Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) накористь Національної академії Національної гвардії України (, 61001, м. Харків, майдан Захисників України 3, р/р НОМЕР_2, МФО 820172, ДКСУ м. Київ) витрати, пов`язані з утриманням під час навчання у розмірі 37892,24 грн.

У задоволенні позовних вимог у іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп`яненко