Справа № 473/1630/21
Суддя: Вуїв О. В.
Дата ухвалення: 2021-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/1630/21
РІШЕННЯ

іменем України

"09" червня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю: секретаря судового засідання Ціліциної О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 1 батальйону 2 роти УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Ботнара І.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В подальшому надав уточнений позов до УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в якому вказував, що 26 квітня 2021 року поліцейський УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Ботнар І.О. виніс відносно нього постанову серії ДП18 №834883, якою встановлено, що 26 квітня 2021 року о 10 год. 20 хв. в м. Миколаєві на вул. Веселинівській позивач, керуючи транспортним засобом «DAF XF 105.410», реєстр. номер НОМЕР_1 з напівпричепом, реєстр. номер НОМЕР_2 , на дорозі, що має три смуги для руху в одному напрямку, здійснив рух в крайній лівій смузі для руху, чим порушив вимоги п. 11.6 ПДР України.

Згідно постанови, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Проте ОСОБА_1 просив скасувати постанову від 26 квітня 2021 року, вказуючи на те, що:

-оскаржувана постанова була винесена без наявності доказів події, обставин, складу адміністративного правопорушення та його вини;

-провадження в адміністративній справі здійснювалося з грубими процесуальними порушеннями (працівник поліції не представився, не повідомив причину зупинки, зміст вчиненого правопорушення, не зібрав докази правопорушення, не надав можливість позивачу скористатися правом на отримання кваліфікованої правової допомоги, іншими передбаченими законом правами, не ознайомив останнього з матеріалами адміністративної справи, без будь-якої підготовки справи до розгляду та без належного з`ясування обставин в порушення вимог закону на місці зупинки виніс оскаржувану постанову).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі. При цьому пояснив, що 26 квітня 2021 року о 10 год. 20 хв. в м. Миколаєві на вул. Веселинівській він дійсно керував транспортним засобом «DAF XF 105.410», реєстр. номер НОМЕР_1 з напівпричепом, реєстр. номер НОМЕР_2 , на дорозі, що має три смуги для руху в одному напрямку, та здійснив рух в крайній лівій смузі для руху. Проте просив врахувати те, що вказані дії були обумовлені поважними причинами (необхідністю здійснити поворот ліворуч, а також наявністю на інших смугах для руху транспортних засобів та вибоїн, що перешкоджали руху), що виключають в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. В іншій частині підтримав пояснення, викладені у позові.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву в якому заперечив проти позову та просив відмовити у його задоволенні, вказуючи на те, що факт наявності події, обставин, складу адміністративного правопорушення та вини позивача знайшов своє повне підтвердження зібраними під час здійснення адміністративного провадження доказами (зокрема відеозаписом обставин порушення), а розгляд адміністративної справи відбувався у чіткій відповідності з вимогами закону.

Суд з урахуванням вимог ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 268 КАС України вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі представника відповідача, оскільки матеріали містять достатньо інформації для вирішення спору.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи в межах вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ДП18 №834883 від 26 квітня 2021 року, винесеної поліцейським УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Ботнаром І.О., 26 квітня 2021 року о 10 год. 20 хв. в м. Миколаєві на вул. Веселинівській ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «DAF XF 105.410», реєстр. номер НОМЕР_1 з напівпричепом, реєстр. номер НОМЕР_2 , на дорозі, що має три смуги для руху в одному напрямку, здійснив рух в крайній лівій смузі для руху, чим порушив вимоги п. 11.6 ПДР України.

Згідно постанови, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Окремого фіксування обставин події в протоколі про адміністративне правопорушення інспектор поліції не здійснював, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 254, ч.ч. 2-5 ст. 258 КУпАП, п. 4 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 (далі - Інструкція).

Аналізуючи вимоги та заперечення сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 11.6 ПДР України на дорогах, які мають три і більше смуги для руху в одному напрямку, вантажним автомобілям з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т, тракторам, самохідним машинам і механізмам дозволяється виїжджати на крайню ліву смугу лише для повороту ліворуч та розвороту, а у населених пунктах на дорогах з одностороннім рухом, крім цього, - для зупинки зліва, в дозволених випадках, з метою завантаження чи розвантаження.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Факт порушення водієм Правил дорожнього руху України фіксується відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та повинен бути достатньо обґрунтованим належними та допустимими доказами, які б усували будь-які сумніви щодо наявності такого порушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження наявності факту, обставин, складу правопорушення та вини позивача представником відповідача надано запис з відеокамери патрульного автомобіля (а.с. 40), яким повністю підтверджено встановлене та відображене в оскаржуваній постанові порушення ОСОБА_1 п. 11.6 ПДР України.

Твердження позивача про те, що такі його дії обумовлені поважними причинами (необхідністю здійснити поворот ліворуч, а також наявністю на інших смугах для руху транспортних засобів та вибоїн, що перешкоджали руху) повністю спростовуються дослідженим відеозаписом, згідно якого ОСОБА_1 протягом часу руху на крайній лівій смузі не здійснив та не намагався здійснити поворот ліворуч, зокрема на перехресті, а навпаки, перелаштувався до середньої смуги та продовжив рух прямо, а інші смуги для руху не були зайняті іншими учасниками дорожнього руху та не містили вибоїн.

При цьому слід врахувати, що п. 11.6 ПДР України вказує лише на два випадки, що дозволяють водію автомобіля з масою понад 3,5 т. виїжджати на крайню ліву (третю) смугу для руху: для повороту ліворуч та розвороту; для зупинки зліва, в дозволених випадках, з метою завантаження чи розвантаження. Інших випадків, що б дозволили водію великовантажного автомобіля здійснювати рух такою смугою закон не містить.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про наявність грубих процесуальних порушень під час здійснення провадження в адміністративній справі, то суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупинити транспортний засіб у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, п. 4 розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (ст. 278 КУпАП, п. 5 розділу ІІІ Інструкції).

Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (ст. 279 КУпАП, п. 9 розділу ІІІ Інструкції).

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (ч.ч. 1-3 ст. 283 КУпАП, п.п. 1, 2, 5 розділу IV Інструкції).

З досліджених судом відеозаписів з нагрудної камери поліцейського (а.с. 40) встановлено, що останній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення представився, повідомив позивачу причину зупинки, зміст вчиненого правопорушення, роз`яснив ОСОБА_1 його процесуальні права, в тому числі право заявляти клопотання, надавати пояснення та подавати докази, запропонував позивачу надати додатковий час, необхідний останньому для виклику та участі адвоката, зібрав необхідні докази правопорушення, з якими запропонував ознайомитися порушнику, після чого виніс постанову, копію якої позивач отримати відмовився. Таким чином, поліцейський під час розгляду адміністративної справи в повній мірі дотримався встановлених процесуальних норм.

Також суд не приймає до уваги доводи позову про незаконність здійснення провадження в адміністративній справі на місці скоєння порушення у зв`язку з наступним.

Згідно ч.ч. 1, 2, 7 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 розділу IІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Тобто, зі змісту вказаних положень слідує, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП можуть розглядатися за місцем його вчинення.

При цьому, згідно правового висновку, викладеного Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду в постанові від 19 грудня 2018 року у справі №216/5609/16-а: «рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5рп/15 роз`яснено положення частини першої статті 276 КУпАП стосовно змісту словосполучення «за місцем його вчинення». Зазначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Отже, словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Тому уповноважений працівник Управління патрульної поліції має повноваження розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені КУпАП, які вчиняються на території обслуговування відповідного відділу патрульної поліції.

Таким чином, передбачене ч. 1 ст. 276 КУпАП положення про те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення має інше смислове та логічне значення, ніж те, що вкладає в нього сторона позивача та не обмежує право уповноваженої особи на розгляд адміністративної справи на місці зупинки транспортного засобу (вчинення порушення) за умови здійснення належної підготовки до розгляду та дотримання під час розгляду справи норм КУпАП».

За встановлених обставин суд не вбачає підстав для задоволення позову.

В силу ст. 139 КАС України також не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8-10, 77, 139, 241-246, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В. Вуїв