Справа № 600/1013/21-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/1013/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю "Вимірювач" про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по списку № 2;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу період навчання в Чернівецькому ГПТУ №2 з 01.09.1980 р. по 20.07.1983 р., період роботи у Тресті "Чернівцістрой" будівельний комбінат" з 25.07.1983 р. по 14.09.1983 р., період проходження військової служби з 24.10.1983 р. по 02.12.1985 р. та період роботи у ТОВ "Вимірювач" з 27.01.1986 р. по 31.12.1995 р. на посаді електрозварювальний з дати звернення, а саме з 22.12.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на протиправність дій пенсійного органу щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу період навчання в Чернівецькому ГПТУ №2 з 01.09.1980 р. по 20.07.1983 р., період роботи у Тресті "Чернівцістрой" будівельний комбінат" з 25.07.1983 р. по 14.09.1983 р., період проходження військової служби з 24.10.1983 р. по 02.12.1985 р. та період роботи у ТОВ "Вимірювач" з 27.01.1986 р. по 31.12.1995 р. на посаді електрозварювальний з дати звернення, а саме з 22.12.2020 року. У зв`язку із вказаним позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач) подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити. У відзиві відповідач вказує, що при розгляді документів для призначення пенсії за віком на пільгових умовах не підтверджено документально зайнятість протягом повного робочого дня роботах із шкідливими та важкими умовами праці у періоду роботи позивача електрозварювальником з 27.01.1986 р. по 18.05.2001 р., та у зв`язку із відсутністю проведення ТОВ "Вимірювач" атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Рух справи у суді

Ухвалою суду від 12.03.2021 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи.

Крім того, у пункті 3 прохальної частини позову, позивач просив допитати у якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 12.03.2021 р. заяву позивача про виклик свідків повернуто заявнику без розгляду.

01.04.2021 р. до суду від позивача надійшло клопотання, в якому позивач просить суд призначити розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 16.04.2021 р. відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Позивач подав 22.12.2020 р. до пенсійного органу заяву про призначення пенсії на пільгових умовах. Однак, 21.01.2021 р. відповідач відмовив у призначені пенсії позивачу на пільгових умовах, у зв`язку із відсутністю необхідного стажу на роботах за списком №2. (а.с. 13-14).

Згідно листа пенсійного органу від 23.02.2021 р. повідомлено, що на підставі поданої звітності та підтвердження сплати страхових внесків за 2004-2007 р., розрахунок страхового стажу позивача переглянуто і в загальному підсумку становить 34 роки 7 місяців (включно по 30.11.2020 року). (а.с. 15).

Матеріали справи містять копію трудової книжки позивача, де вказано наступні періоди роботи, зокрема:

- з 01.09.1980 р. по 20.07.1983 р. навчання в Чернівецькому ГПТУ - 2 електрозварником 3 розряда;

- з 25.07.1983 р. по 14.09.1983 р. на посаду електрозварювальника 3-го розряду у Тресті "Чернівцістрой" будівельний комбінат";

- з 24.10.1983 р. по 02.12.1985 р. період проходження військової служби;

- з 27.01.1986 р. по 18.05.2001 р. на посаді електрозварювальника у ТОВ "Вимірювач". (а.с. 16-18).

Крім того матеріали справи містять довідку ВПХУ №5 м. Чернівці від 07.09.2020 р. про те, що позивач дійсно навчався у Чернівецькому міському професійно-технічному училищі №2 з 01.09.1980 р. по 21.07.1983 р. на денному відділенні і здобув кваліфікацію «Електрозварювальник». (а.с. 19).

Матеріали справи містять військовий квиток позивача, в якому підтверджено період проходження військової служби з 24.10.1983 р. по 02.12.1985 р. (а.с. 20).

До матеріалів справи додано довідку ТДВ "Вимірювач" №1 від 30.10.2020 р., в якій вказано, що позивач працював з 27.01.1986 р. по 30.11.1995 р. на посаді електрозварювальника. З 01.12.1995 р. по 18.05.2001 р. на зазначеній посаді не працював, нарахування заробітної плати не проводилось. На зазначеній посаді виконував електрозварювальні роботи в 4-омму цеху, а з 23.12.1987 р. був переведений на тракторну дільницю. На вищезазначених роботах не був зайнятий повний робочий день та виконував роботи, характер яких не дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Атестація робочого місця не проводилась. (а.с. 21)

Також матеріали справи містять довідку ТДВ "Вимірювач" №35 від 30.10.2020 р. , в якій вказано, що позивач дійсно працював на даному підприємстві з 27.01.1986 р. і звільнений 18.05.2001 року. За період існування підприємство реорганізовувалось та змінювало форму власності: Філіал заводу при НИИ «Гириконд» на завод «Измеритель», на ВАТ «Вимірювач» та на ТДВ «Вимірювач». (а.с. 22).

До матеріалі справи додано довідки про заробітну плату позивача, отриману на ТОВ "Вимірювач" для обчислення пенсії за період з 1986 р. по 1995 рік. (а.с. 23-24).

Крім того, матеріали справи містять інформацію ГУ ДПС у Чернівецькій області від 05.01.2021 р. щодо сплачених за позивачем сум єдиного внеску за період з 2001 р. по 2020 рік. (а.с. 25).

Мотивувальна частина

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII ).

За приписами п. «б» ст. 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (461-2016-п), затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Аналогічна норма передбачена п. 2 ч. 2 статті 114 Закону №1058-IV, відповідно до якої працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону № 1788-XII та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Судом встановлено, що професії, за якими працював позивач віднесені до списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та тяжкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно з п. 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, в яких має бути зазначені періоди, що зараховуються до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, що зараховується до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, на підставі яких видана довідка.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17 та від 31.03.2020 у справі № 678/65/17.

Суд зазначає, що вказані умови позивачем дотримані та документи, що підтверджують пільговий стаж позивача, надавались територіальному управлінню Пенсійного фонду України. Зокрема, відповідно до записів в трудовій книжці позивача підтверджено періоди роботи, зокрема:

- з 01.09.1980 р. по 20.07.1983 р. навчання в Чернівецькому ГПТУ - 2 електрозварником 3 розряда;

- з 25.07.1983 р. по 14.09.1983 р. на посаду електрозварювальника 3-го розряду у Тресті "Чернівцістрой" будівельний комбінат";

- з 24.10.1983 р. по 02.12.1985 р. період проходження військової служби;

- з 27.01.1986 р. по 18.05.2001 р. на посаді електрозварювальника у ТОВ "Вимірювач".

На підтвердження правомірності відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по списку № 2, відповідач вказує, що при розгляді документів для призначення пенсії за віком на пільгових умовах не підтверджено документально зайнятість протягом повного робочого дня роботах із шкідливими та важкими умовами праці періоду роботи позивача електрозварювальником з 27.01.1986 р. по 18.05.2001 р., та у зв`язку із відсутністю проведення ТОВ "Вимірювач" атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року. При цьому, єдиним документом на який засилається відповідач є довідка ТДВ "Вимірювач" №1 від 30.10.2020 року. Однак, суд вважає безпідставними вказані доводи, оскільки згідно відомостей трудової книжки та довідки про заробітну плату позивача, отриману на ТОВ "Вимірювач" для обчислення пенсії за період з 1986 р. по 1995 рр., не містять відомостей чи інформації про зайнятість позивача протягом неповного робочого дня, чи одержання заробітна плата у меншому, ніж ставка розмірі. Інших доказів, на підтвердження роботи позивача у спірний період на посаді електрозварювальника у ТОВ "Вимірювач" протягом неповного робочого дня, відповідачем не надано.

Крім того, відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження правомірності відмови зарахуванню до пільгового стажу позивача період роботи з 25.07.1983 р. по 14.09.1983 р. на посаді електрозварювальника 3-го розряду у Тресті "Чернівцістрой" будівельний комбінат".

Також, суд критично оцінює доводи відповідача про не підтвердження пільгового характеру роботи через відсутність результатів атестації робочих місць, з огляду на таке.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок № 442 ) та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 Порядку №383 застосування списків вказано, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку №383 проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладено Верховним Судом у постановах від 23.01.2018 (справа № 732/2003/14) та від 05.03.2019 (справа № 679/774/16-а).

Крім того, 19.02.2020 р. у справі №520/15025/16-а Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що непроведения або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведения або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Таким чином, суд дійшов висновку про безпідставність доводів відповідача щодо не підтвердження пільгового стажу позивача з 25.07.1983 р. по 14.09.1983 р. на посаді електрозварювальника 3-го розряду у Тресті "Чернівцістрой" будівельний комбінат" та з 27.01.1986 р. по 18.05.2001 р. на посаді електрозварювальника у ТОВ "Вимірювач".

Щодо зарахування до пільгового стажу позивача періодів навчання та проходження строкової військової служби з 01.09.1980 р. по 20.07.1983 р. та з 24.10.1983 р. по 02.12.1985 р., суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст.38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Судом встановлено, що після закінчення навчання у Чернівецькому ГПТУ електрозварником 3 розряда 20.07.1983 р., позивач був працевлаштований з 25.07.1983 р. на посаду електрозварювальника 3-го розряду у Тресті "Чернівцістрой" будівельний комбінат".

Отже, враховуючи, що перерва між навчанням та роботою складає менше 3-х місяців, період навчання позивача в Чернівецькому ГПТУ - 2 повинен бути зарахований до пільгового трудового стажу.

Статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

За таких обставин, суд вважає, що позивач має право на зарахування до його пільгового стажу спірних періодів, зокрема, навчання та проходження строкової військової служби в лавах Радянської армії.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність не врахування до пільгового стажу позивача період його навчання з 01.09.1980 р. по 20.07.1983 р., період роботи у Тресті "Чернівцістрой" будівельний комбінат" з 25.07.1983 р. по 14.09.1983 р., період проходження військової служби з 24.10.1983 р. по 02.12.1985 р. та період роботи у ТОВ "Вимірювач" з 27.01.1986 р. по 31.12.1995 року.

У зв`язку із зазначеним, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судові витрати

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження сум понесених витрат на правничу допомогу в сумі 7000 грн позивачем надано суду: договір про надання правової допомоги від 02.03.2021 р.; попередній розрахунок витрат на правову допомогу в сумі 7000 грн, з яких 500 грн - консультація, 2500 грн - збирання доказів та підготовка позовної заяви, 4000 грн - участь у судових засіданнях; квитанція до прибуткового касового ордеру №2 від 03.03.2021 р. в сумі 7000 гривень.

Однак, суд вважає, що визначений позивачем розмір понесених судових витрат на правничу допомогу не співмірний із складністю справи, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи. При цьому, на момент відкриття провадження по справі, судом встановлено можливість розгляду справи на підставі наявних матеріалів справи, які були достатніми для прийняття рішення по даній справі та не потребували надання учасниками справи додаткових обґрунтувань, пояснень та доказів по справі. Водночас, суд вважає, що обсяг виконаних робіт адвокатом, описаний у попередньому розрахунку витрат на правову допомогу від 22.02.2021 р. не співмірний фактичним витратам, необхідних для розгляду даної справи. Зокрема, суд звертає увагу, що позивачем безпідставно віднесено до витрат на правову допомогу 4000 грн за участь у судових засіданнях адвоката, оскільки в даній справі розгляд справи здійснювався без виклику сторін.

Однак, матеріалами справи підтверджено понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 3000 грн, які співмірні із складністю справи; виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); необхідним часом, які витрачає адвокат на виконання відповідних робіт (надання послуг) у спірних правовідносинах; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути 3000 грн витрат позивача на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Крім того, на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по списку № 2.

3. Зобов`язувати Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу період навчання в Чернівецькому ГПТУ №2 з 01.09.1980 р. по 20.07.1983 р., період роботи у Тресті "Чернівцістрой" будівельний комбінат" з 25.07.1983 р. по 14.09.1983 р., період проходження військової служби з 24.10.1983 р. по 02.12.1985 р. та період роботи у ТОВ "Вимірювач" з 27.01.1986 р. по 31.12.1995 р. на посаді електрозварювальний з дати звернення ОСОБА_1 до пенсійного органу, а саме з 22.12.2020 року.

4. Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 908 грн згідно квитанції №ПН40329С1 від 02.01.2021 р. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 гривень.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його складання.

Найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (58002, м.Чернівці, площа Центральна, 3, );

третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю "Вимірювач" (вул. О.Пчілки, 5, м. Чернівці, 58023, ).

Суддя Т.М. Брезіна