Справа № 140/2830/21
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року ЛуцькСправа № 140/2830/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Волинській області, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій №000352-09 від 08.12.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що працівниками ГУ ДПС у Волинській області 11.06.2020 проведено фактичну перевірку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює торгівельну діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1 . За результатами проведеної перевірки складено акт №03/76/32-05/ НОМЕР_1 від 12.06.2020, на підставі якого контролюючим органом винесено рішення №000352-09 від 08.12.2020 про застосування до позивача фінансових санкцій в розмірі 10 000 грн.

Позивач вважає рішення про застосування фінансових санкцій протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки оформлення результатів перевірки та їх вручення проведено із порушенням встановлених термінів. Також, за наслідками вищевказаної перевірки контролюючий орган повинен був прийняти податкове повідомлення-рішення, а не рішення про застосування фінансових санкцій, з дотриманням строків, визначених пунктом 86.8 статті 86 ПК України. Таким чином, приймаючи оскаржуване рішення у формі рішення про застосування фінансових санкцій, відповідач діяв не у спосіб, визначений Законом, оскільки не дотримався строків його прийняття та форми, встановленої для податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позов від 20.04.2021 представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову з наступних підстав.

На підставі наказу від 10.06.2020 №1126 «Про проведення фактичної перевірки» ГУ ДПС у Волинській області проведена фактична перевірка магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює торгівельну діяльність ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання чинного закрнодавства щодо обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, за наслідками якої був складений акт від 12.06.2020 №03/76/32-05/ НОМЕР_1 .

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (із змінами та доповненнями) - роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами, нижчими від розміру мінімальних роздрібних цін на такі напої.

На підставі акта перевірки, начальником ГУ ДПС у Волинській області було винесене рішення №000352-09 від 08.12.2020 про застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій в сумі 10 000,00 грн за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими від розміру мінімальних роздрібних цін на такі напої.

Враховуючи вищезазначене, ГУ ДПС у Волинській області діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 .В про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДПС у Волинській області від 08.12.2020 №000352-09, яким до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 10 000,00 грн є необґрунтованим, а підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

У поданих до суду додаткових поясненнях від 20.05.2021 представник відповідача зазначив, що якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення

З наведених підстав просив відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 08.06.2021 відмовлено ГУ ДПС у Волинській області у розгляді справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі наказу від 10.06.2020 №1126 «Про проведення фактичної перевірки» ГУ ДПС у Волинській області проведена фактична перевірка магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює торгівельну діяльність ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання ПК України, Законів України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (із змінами та доповненнями), «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями) з метою перевірки дотримання чинного законодавства щодо обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

За наслідками проведення перевірки складений акт №03/76/32-05/ НОМЕР_1 від 12.06.2020, у якому встановлено порушення - роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами, нижчими від розміру мінімальних роздрібних цін на такі напої.

Зокрема, перевіркою контрольних стрічок РРО типу MINI Т 400 ME, зав. №ПБ встановлено: згідно фіскального чека №2950 від 25.02.2020 було реалізовано 1 пляшку горілки «Поліська з перцем» 0,5л по ціні 85,00 грн; згідно фіскального чека №3160 від 02.04.2020 було реалізовано 1 пляшку коньяку «Коктибель» (4 зірки) 0,25л по ціні 61,00 грн; згідно фіскального чека №3189 від 09.04.2020 було реалізовано 1 пляшку горілки «Українка» 0,5л по ціні 85,00 грн та згідно контрольних стрічок РРО типу типу MINI Т 400 ME, зав. №ПБ фіскальний чек №114 від 27.05.2020 було реалізовано 1 пляшку рому білого «Каравел бянко» 0,7л по ціні 231,00 грн. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №957 від 30.10.2008 мінімальна ціна горілки 0,5л вміст спирту 40% об. встановлена в розмірі 89,40 грн, коньяку (бренді) 4 зірки 0,25л вміст спирту 40% об. встановлена в розмірі 64,16 грн, віскі, ром та інші спиртові дистилянти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки збродження продуктів з цукрової тростини, джин та ялівцева настоянка місткістю 0,7 л встановлені в розмірі 250,60 грн.

Таким чином в акті перевірки встановлено порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України від №957 від 30.10.2008 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» - роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами, нижчими від розміру мінімальних роздрібних цін на такі напої.

На підставі акту перевірки №03/76/32-05/ НОМЕР_1 від 12.06.2020 начальником ГУ ДПС у Волинській області винесене рішення №000352-09 від 08.12.2020 про застосування фінансових санкцій до підприємця ОСОБА_1 в сумі 10 000 грн.

Не погоджуючись із винесеним рішенням, позивач звернулась за захистом своїх прав та інтересів до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом- сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР (із змінами та доповненнями).

В свою чергу, Податковий кодекс України (далі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України).

Згідно з статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», встановлено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим' дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі: оптової торгівлі коньяком, «алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10 000 грн.

Таким чином, у разі встановлення факту здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими від розміру мінімальних роздрібних цін на алкогольні напої до суб`єкта господарювання застосовуються фінансові санкції в розмірі 10 000 гривень.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач не заперечує факту здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими від розміру мінімальних роздрібних цін на алкогольні напої, однак, вказує на грубе порушення та недотримання відповідачем порядку та строків застосування до неї фінансових санкцій.

Так, Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» не містить правових норм, які б регулювали процедуру прийняття рішення про застосування фінансових санкцій.

Крім того, слід зазначити, що Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 2.06.2003 № 790, не може бути застосований до спірних правовідносин, так як його положення не встановлюють механізму застосування фінансових санкцій до суб`єктів господарювання за порушення норм Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Таким чином, контролюючим органом протиправно застосовано згаданий вище Порядок, оскільки при прийнятті рішення про застосування до позивача фінансових санкцій, такі дії суперечать пункту 10 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, яким встановлено, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, Державної податкової адміністрації України та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті до набрання чинності цим Кодексом на виконання законів з питань оподаткування, та нормативно-правові акти, які використовуються при застосуванні норм законів про оподаткування (в тому числі акти законодавства СРСР), застосовуються в частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття відповідних актів згідно з вимогами цього Кодексу.

Слід зазначити, що порядок проведення фактичної перевірки визначений статтею 80 ПК України, згідно з пунктом 80.10 якої порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Так, відповідно до пункту 86.5 статті 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Відповідно до пунктів 111.1, 111.2 статті 111 ПК України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна. Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України (пункт 111.3 статті 111 ПК України).

Згідно з пунктом 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом, зокрема, відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян).

Відтак, застосування контролюючим органом штрафу за порушення вимог законодавства, дотримання якого ним контролюється, здійснюється шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності (підпункт 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

В свою чергу, згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Таким чином, грошове зобов`язання включає в себе і штрафні санкції за порушення вимог законодавства, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, зокрема, і законодавства, яке регулює роздрібну алкогольними напоями.

Всупереч наведеним вище правовим нормам, відповідач за порушення ФОП ОСОБА_3 законодавства, яке регулює роздрібну торгівлю алкогольними напоями, прийняв рішення №000352-09 від 08.12.2020, яке за своєю формою не відповідає податковому повідомленню-рішенню.

Поряд з цим суд вважає за необхідне зазначити, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не є безумовною підставою для висновку щодо його протиправності, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема, у постановах від 19.05.2020 (справа №820/2300/18), від 30.04.2020 (справа №810/384/16), від 17.03.2020 (справа № 808/4140/15), від 25.01.2019 (справа №812/1112/16).

Слід зазначити, що питання дефектності рішення контролюючого органу та вплив таких недоліків на його правомірність мають вирішуватися при розгляді відповідної справи з урахуваннях її конкретних обставин.

У даному випадку із встановлених обставин вбачається не лише не дотримання форми оскаржуваного рішення, але і пропуск строку прийняття оскаржуваного рішення про застосування фінансових санкцій, що суттєво впливає на можливість застосування до платника податків фінансових санкцій.

Так, примірник акта фактичної перевірки від 12.06.2020 вручено позивачу в день проведення перевірки, відтак, з огляду на положення пункту 86.8 статті 86 ПК України відповідач зобов`язаний був прийняти податкове повідомлення-рішення про застосування фінансових санкцій (штрафу) протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення акта перевірки, тобто не пізніше 27.06.2020.

Натомість, оскаржуване рішення прийняте контролюючим органом лише 08.12.2020 поза межами строків, встановлених Податковим кодексом України.

Отже, контролюючим органом неправомірно застосовано до позивача фінансові санкції оскаржуваним рішенням, відтак його слід визнати протиправним та скасувати.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2020 в справі №140/940/20, від 07.10.2020 в справі №140/3039/20 та в постанові Верховного Суду від 13.10.2020 у справі №813/1984/16.

Зокрема, у постанові від 13.10.2020 у справі №813/1984/16 Верховний суд зазначив, що з огляду на аналіз викладених законодавчих приписів контролюючий орган у разі виявлення порушення вимог законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, якщо таке порушення тягне за собою визначення грошових зобов`язань у вигляді адміністративно-господарських санкцій, зобов`язаний прийняти податкове повідомлення-рішення.

Тому прийняття будь-яких інших рішень контролюючим органом у розумінні Податкового кодексу України в разі виявлення порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, суперечитиме Податковому кодексу України.

Приписи статті 17 Закону у розглядуваному контексті можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить нормам Податкового кодексу України. Тому форма та порядок направлення відповідних рішень визначаються нормами Податкового кодексу України.

Зазначене стосується також і норм зазначеного раніше Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів". Форма рішення про застосування фінансових санкцій, передбачена цим підзаконним нормативно-правовим актом, не може застосовуватися контролюючими органами в розумінні Податкового кодексу України, оскільки відповідні норми Порядку в цій частині суперечать приписам Податкового кодексу України, який має вищу юридичну силу та підлягає застосуванню до цих правовідносин з урахуванням Перехідних положень до Кодексу.

Тому з 1 січня 2011 року (від часу набрання чинності Податковим кодексом України) у контролюючих органів в розумінні Податкового кодексу України відсутні повноваження щодо прийняття інших рішень, крім податкових повідомлень-рішень, якими можуть бути визначені грошові зобов`язання.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного суду.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи та вищенаведені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач не довів належними та допустимими доказами правомірність рішення про застосування фінансових санкцій №000352-09 від 08.12.2020, а тому воно є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Волинській області на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 908 грн, сплачений відповідно до квитанції від 24.03.2021 №30.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Волинській області про застосування фінансових санкцій №000352-09 від 08.12.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908, 00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Суддя Т.М. Димарчук