Справа № 120/7066/20-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2021-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/7066/20-а Головуючий суддя 1-ої інстанції - Альчук Максим Петрович Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

19 травня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Боровицького О. А. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бень Я.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Ліханової О.В,

представника відповідача Господарець А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на роботі та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

В листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ від 15.10.2020 року № 1511 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських ГУНП у Вінницькій області" в частині застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції; визнати протиправним та скасувати наказ № 187 о/с від 28.10.2020 року про звільнення з посади слідчого слідчого відділення Вишенського відділення поліції Вінницького відділу поліції головного управління Національної поліції у Вінницькій області; поновити на посаді; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодувати вартість предметів однострою особистого користування.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25.01.2021 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на те, що відповідач в поданій апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, однак не наводить, які саме норми процесуального права порушені судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач та його представник заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили суд апеляційної інстанції оскаржуване рішення залишити без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити, скасувати оскаржуване та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 з 2009 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, з 07.11.2015 року прийнятий на службу до органів національної поліції та з 01.12.2019 року працював на посаді слідчого слідчого відділення Вишенського відділення поліції Вінницького відділу поліції головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Відповідно до Наказу начальника головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 17.08.2020 №1123, на підставі отриманої інформації про повідомлення про підозру 13.08.2020 слідчому слідчого відділення Вишенського відділення поліції Вінницького відділу поліції головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.15, ч.3 ст.368 КК України, призначене службове розслідування.

За результатами вказаного вище службового розслідування, 13.10.2020 складено висновок службового розслідування, яким встановлено, що 20.07.2020 в ході реалізації матеріалів кримінального провадження №0211 від 16.07.2020, правова кваліфікація ч. 3 ст. 368 КК України, за фактом вимагання неправомірної вигоди в сумі 5500 доларів США у фігуранта кримінального провадження ОСОБА_2 , за не притягнення останнього до кримінальної відповідальності за ст. 146 КК України, працівниками Вінницького управління ДВБ НП України, спільно з працівниками УСБУ у Вінницькій області та прокуратури Вінницької області, біля будинку №12 по вул. Грибоєдова в м. Вінниці затримано інспектора відділу ювенальної превенції управління превентивної діяльності головного управління Національної поліції у Вінницькій області Бойка В.М. після отримання ним вказаних грошових коштів.

21.07.2020 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.368 КК України.

13.08.2020 в даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 368 КК України, який проводив досудове розслідування у кримінальному провадженні № 30000738 від 07.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.146 КК України.

17.08.2020 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області ОСОБА_1 обрано запобіжний захід та відсторонено від займаної посади.

Висновком службового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_3 , шляхом ведення розмов у липні 2020 року та вчинення дій, які були спрямовані на створення у свідомості громадянина переконання, що для забезпечення реалізації обов`язку правоохоронного органу, що має безоплатний згідно із законодавством характер, необхідно сплатити грошові кошти на користь службових осіб, тобто понести фізичній особі матеріальні втрати, не передбачені законодавством, та обернути їх на користь службових осіб в якості вигоди, забороненої законодавством, скоїв вчинок, яким сплюндрував та принизив високе звання поліцейського, який присягнув на вірність Українському народові.

Така поведінка поліцейського суперечить загальним принципам, встановленим для співробітників поліції. Крім того, вчинення подібних дій призводить до встановлення негативної думки населення щодо органів правопорядку, які у відповідності до своїх службових обов`язків повинні неупереджено дотримуватись законодавства України, в тому числі щодо морально-етичних принципів.

Підставою для призначення службового розслідування став не факт ОСОБА_1 про підозру у скоєння кримінального правопорушення чи вимагання та отримання неправомірної вигоди, а вчинення ним дій, сутність яких полягає у порушенні службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості та дій, які суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Наведене указує про реальну наявність у поведінці ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, яка спричинила шкідливі наслідки та причинного зв`язку між ними і дією порушника дисципліни.

У висновку зазначено, що зібраними в ході службового розслідування матеріалами підтверджено те, що ОСОБА_1 не визнав своєї провини у скоєному проступку. Також він не вжив заходів, спрямованих на відвернення негативних наслідків, хоча розумів та допускав їх настання. ОСОБА_1 не повідомив нікого з керівництва щодо пропозиції неправомірної вигоди від ОСОБА_5 , чим порушив вимоги Закону України «Про запобігання корупції».

В зв`язку з викладеним, відповідно до висновку службового розслідування від 13.10.2020 члени дисциплінарної комісії вважали за необхідне за порушення вимог частини 1, пунктів 1, 5 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статей 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», абзаців 1, 2, 5 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, застосувати до слідчого слідчого відділення Вишенського відділення поліції Вінницького відділу поліції головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом керівника головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 15.10.2020 року № 1511 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських ГУНП у Вінницькій області» за порушення вимог частини 1, пунктів 1, 5 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статей 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», абзаців 1, 2, 5 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, застосовано до слідчого слідчого відділення Вишенського відділення поліції Вінницького відділу поліції головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 28.10.2020 року № 187 о/с відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) слідчого слідчого відділення Вишенського відділення поліції Вінницького відділу поліції головного управління Національної поліції у Вінницькій області Лісничого В.Б. з 28.10.2020 року.

Позивач, вважаючи вказані накази відповідача протиправними, звернувся до суду з адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Мотивувальна частина.

Позиція Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до частини першої та другої статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Статтею 77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено вичерпний перелік підстав для звільнення поліцейського.

Поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію»).

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина 2 статті 19 Закону № 580-VIII).

Закон України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018р. № 2337-VIII (надалі - Закон № 2337-VIII) визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 1 Закону № 2337-VIII службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Статтею 2 вказаного Закону встановлено завдання поліції. Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до частини другої ст.18 Закону №2337-VІІІ поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Частинами 1-3 статті 11 Закон №2337-VIII передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ч.1 статті 12 Закону № 2337-VIII).

Згідно частин 1-4 Закону № 2337-VIII службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування (стаття 14 Дисциплінарного Статуту).

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до положень пунктів 1, 4, 7 розділу V Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (пункт 2 розділу VІ Порядку № 893).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що зміст висновку службового розслідування ґрунтується лише матеріалами кримінального провадження № 0211 від 16.07.2020, за частиною третьою статті 368 КК України, вирок по якому на час розгляду справи не ухвалено.

Крім того, правильним є посилання суду першої інстанції, що висновок службового розслідування про порушення ОСОБА_1 положень статей 22, 24 Закону України "Про запобігання корупції" не можна вважати обґрунтованим, оскільки він ґрунтуються виключно на поясненнях ОСОБА_5 , який, у свою чергу, був фігурантом по кримінальному провадженню розслідування якого здійснював позивач.

Питання про наявність підстав для накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях поліцейського є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення, відтак можна робити висновки про правомірність спірного рішення.

В аспекті спірних правовідносин треба зауважити, що з`ясування обставин, які слугували приводом для службового розслідування (скоєння кримінального правопорушення), не може обмежуватися лише проміжними офіційними результатами досудового розслідування

Головне управління Національної поліції у своєму висновку за результатами службового розслідування відтворила виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, який міститься у письмовому повідомленні про підозру, і які, у своїй сукупності, дали органам досудового розслідування підстави допускати, що позивач вчинив кримінальне правопорушення та надати йому правову кваліфікацію.

Дисциплінарна відповідальність є окремим/самостійним видом юридичної відповідальності і вирішення питання про правомірність притягнення особи до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того яку кримінально-правову кваліфікацію ті самі дії особи-поліцейського отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали чи можуть настати для такої особи.

З урахуванням викладених вище обставин та приписів частини першої статті 62 Конституції України, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що у разі набрання законної сили обвинувальним вироком суду відносно ОСОБА_1 будуть усі правові підстави для звільнення його із займаної посади, проте висновки службового розслідування містить лише ті порушення, які інкримінуються позивачу у кримінальному провадженні та яким буде надана оцінка судом під час розгляду кримінального провадження.

При цьому, висновок службового розслідування не містить самостійно доведених фактів, які б підтверджували порушення службової дисципліни.

Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що факт порушення позивачем службової дисципліни відповідачем в ході службового розслідування не встановлено, а тому суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 07 червня 2021 року.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Боровицький О. А.