Справа № 724/509/21
Суддя: Єфтеньєв О. Г.
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/509/21
Провадження № 2-а/724/10/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2021 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

при секретарі: Бабій Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції Константінова Романа Олексійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАН № 3811653 від 21.02.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 121 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

11 березня 2021 року представник позивача Рязанов Л.Г. звернувся до суду із адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції Константінова Романа Олексійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАН № 3811653 від 21.02.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

В обґрунтування позову посилається на те, що 25.02.2021 позивачем отримано рекомендованого листа від батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль УПП в Київській області, який містив постанову серії ЕАН № 3811653 від 21.02.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 121 КУпАП та супровідного листа від 22.02.2020 року. Відповідно до зазначеної постанови, позивач 21.02.2021 року керував автомобілем VOLVO FH, д.н.з. НОМЕР_1 автодорогою Київ Харків із непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла темної пори доби.

Зазначає, що дійсно 21.02.2021 року приблизно о 03 год. 15 хв. автомобіль, яким керував позивач було зупинено співробітниками патрульної поліції і після перевірки документів, звинувачено у тому, що він керував транспортним засобом у якому не працює ліва фара у режимі ближнього світла, чим порушив п. 31.4.3 «в» ПДР України. Інспектор поліції не взяв до уваги пояснення позивача про те, що він виїжджаючи, перевіряв роботу світлових приладів, всі вони працювали, можливо лампа перегоріла недалеко перед постом поліції, а він цього об`єктивно виявити не міг, оскільки у блок фарі розташовані ще протитуманні фари, які були увімкнені, а автодорога Київ-Харків в районі населеного пункту Березань Київської області, де й зупинили позивача, вночі добре освітлюється. Тому змін у освітленні шляху перед транспортним засобом він не відчув. При цьому, одразу ж співробітниками поліції було винесено оскаржувану постанову, а позивачем замінено перегорівшу лампу.

Вказує, що дії інспектора 2 роти батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль УПП в Київській області Константінова Р.О. не відповідають вимогам законодавчих актів, обставинам розгляду справи, а постанова серії ЕАН № 3811653 від 21.02.2021 про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню. Своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, позивач не визнає, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував, ані умисно, ані з необержності, керував автомобілем у відповідності до їх вимог, при виявленні пошкодження лампи відразу ж його усунув.

Також зазначає, що не зважаючи на те, що позивач визнає той факт, що у момент зупинки у автомобілі, яким він керував не працювала ліва фара, однак оскаржувана постанова не містить посилань на перелічені ст. 251 КУпАП докази умисного чи з необережності вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, оскільки такі посилання у вказаній постанові відсутні. Пояснення позивача інспектор поліції до уваги не взяв, своїх доказів не надав тому Позивач вважає, що постанова винесена незаконно та бездоказово.

Посилаючись на викладене просить суд: постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3811653 від 21.02.2021 року скасувати, а провадження у справі закрити; вирішити питання розподілу судових витрат.

09.04.2021 року на адресу суд від відповідача поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Константінова Р.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказує, що твердження позивача, викладені в позові є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом. Згідно постанови винесеної інспектором взводу № 2 роти № 4 БПП в м. Бориспіль УПП в Київській області ДПП лейтенантом поліції Константіновим Р.О., 21.02.2021 о 03 год. 15 хв. водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «VOLVO FH 440» з н.з НОМЕР_1 на трасі Київ-Харків, 77 км, Київська область, Баришівський район з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3.в ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. Внаслідок чого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 340 грн.

Вказує, що на відео з нагрудної камери поліцейського зафіксовано порядок розгляду оскаржуваної постанови. Поліцейський ознайомив позивача з його правами та порядком оплати і оскарження постанови про адміністративне правопорушення. Тобто наданий відеозапис із нагрудної камери поліцейського, що приєднаний до матеріалів справи в п. 7 «До постанови додаються: відео з нбк АІ00079», є фіксацією оскаржуваної події, яка дозволяє через призму ретроспективності встановити та дослідити обставини справи, а також встановити причинно-наслідковий зв`язок між об`єктивними обставинами справи та прийнятим рішенням щодо винесення оскаржуваної постанови. Тому вказаний доказ є належним, достовірним та достатнім доказом у цій справі, як згідно норм КУпАП, так і згідно норм КАС України.

Зазначає, що позивач у своєму позові неодноразово підтверджує ту обставину, що дійсно у нього не працювала ліва фара в режимі ближнього світла. Твердження позивача, що він замінив перегорівши лампу спростовується, адже на відео з нагрудної камери поліцейського зафіксовано, що водій не намагався усунути технічну несправність на місці та не заявляв про свої наміри поліцейським, натомість шукав різних виправдань, в тому числі, що на транспортному засобі були увімкнені протитуманні фари, які можна використовувати в темну пору доби на неосвітлених ділянках доріг - лише разом з ближнім або дальнім світлом. Доказів, що технічну несправність було усунуто на місці, позивачем надано до матеріалів справи не було. Позивач зазначає, що його зупинили на відрізку дороги, що добре освітлюється в межах населеного пункту, але дорога Київ-Харків має в більшості неосвітлені ділянки дороги та дуже небезпечні при русі з такою технічною несправністю, але позивач не вважає це порушенням. Також в порушення пункту 9.9.в ПДР України позивачем не було достатньо вжито заходів для забезпечення безпеки дорожнього руху, на механічному транспортному засобі, що рухається з технічними несправностями. Також з цією обставиною позивач погоджувався і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським. Натомість переконував відповідача, що ця технічна несправність не є порушенням.

Крім цього, вказує, що вимога позивача, про стягнення понесених судових витрат та витрат на правничу допомогу на користь позивача є необґрунтованою, оскільки подані докази не підтверджують факт сплати позивачем коштів та понесення відповідних витрат, крім того позивачем вказано орієнтовну суму 3600 грн. та не доведено, що понесені судові витрати пов`язані із розглядом справи № 724/509/21, тому не підлягають задоволенню.

Відтак твердження позивача, викладені в позові є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам та не підлягають задоволенню судом. Також вищенаведене дає підстави вважати, що позивач звернувся з позовною заявою до суду не з метою захисту своїх порушених прав та інтересів, а з метою уникнути відповідальності за вчинене ним правопорушення. Проте сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності не є підставою для звільнення позивача від адміністративної відповідальності та скасування постанови.

На підставі вищевикладеного просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але його представник Рязанов Л.Л. надав суду заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити, справу розглянути у його відсутності.

Відповідач Константінов Р.О. та представник відповідача Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що згідно постанови інспектора БПП в м. Бориспіль УПП в Київській області ДПП лейтенанта поліції Константінова Р.О., 21.02.2021 о 03 год. 15 хв. водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «VOLVO FH 440» з н.з НОМЕР_1 на трасі Київ-Харків, 77 км, Київська область, Баришівський район з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3.в ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п. 19 ст. 4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

В силу ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 245 КУпАП встановлено, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено ст. 283КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п. 31.4.3.в ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам зовнішні світлові прилади не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Згідно п. 2.3.а ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Як вбачається із позовної заяви, 21.02.2021 року приблизно о 03 год. 15 хв. автомобіль, яким керував позивач було зупинено співробітниками патрульної поліції у зв`язку із тим, що він керував транспортним засобом у якому не працює ліва фара у режимі ближнього світла. Позивач у своїй позовній заяві визнав факт керування ним транспортним засобом «VOLVO FH 440» з н.з НОМЕР_1 на трасі Київ-Харків, 77 км, Київська область, Баришівський район з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби.

Крім цього, суд погоджується з доводами представника позивача, що згідно з п.31.4.3 «в» ПДР України, забороняється експлуатація т/з з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла. Згідно з частиною першою статті 121 КУпАП відповідальність передбачено за керування т/з, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби). Тобто у даному випадку закінчений склад правопорушення настає з того моменту коли особа рухалась з технічною несправністю передбаченою п 31.4.3 «в» ПДР України з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла у темну пору доби (правова позиці Верховного суду, викладена в постанові №177/213/17 від 18.10.2019)

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем визнається факт керування транспортним засобом з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла у темну пору доби, а також те, що інспектор БПП в м. Бориспіль УПП в Київській області ДПП лейтенанта поліції Константінов Р.О. при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством України, а тому відсутні підстави для скасування постанови серії ЕАН № 3811653 від 21.02.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, враховуючи те, що відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови, то в задоволення позовних вимог в частині стягнення судових витрат слід відмовити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 9, 77, 139, 242, 243, 244, 245, 246, 286, п.п.10 п.1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України суд,-

В И Р І Ш И В :

Залишити постанову інспектора БПП в м. Бориспіль УПП в Київській області ДПП лейтенанта поліції Константінова Р.О. серії ЕАН № 3811653 від 21.02.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 121 КУпАП без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора 2 роти батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції Константінова Романа Олексійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАН № 3811653 від 21.02.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 121 КУпАП - без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення (з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.Г. Єфтеньєв