Справа № 160/4340/21
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

07 червня 2021 року Справа 160/4340/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у письмовому провадженні заяву представника ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для звернення до суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
23.03.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся представник ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ), в якій просить:

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) надати довідку про розмір середнього заробітку ОСОБА_1 за вересень та жовтень 2020 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 надбавки за вислугу років у розмірі 40% відповідно до наказу МОУ України № 260 від 07.06.2018 року "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", яку ОСОБА_1 недоотримав у період з 02.02.2018 по 27.11.2020 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) здійснити нарахування ОСОБА_1 надбавки за вислугу років у розмірі 40% відповідно до наказу МОУ України № 260 від 07.06.2018 року "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", яку ОСОБА_1 недоотримав у період з 02.02.2018 по 27.11.2020 року, і здійснити відповідну виплату з урахуванням виплачених сум надбавки за вислугу років;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації за 27 календарних дні невикористаної щорічної основної відпустки;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсації за 27 календарних дні невикористаної щорічної основної відпустки;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) щодо не здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 27.11.2020 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30.08.2017;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 29.01.2020 по 27.11.2020 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30.08.2017;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 27.11.2020 року по дату ухвалення рішення судом;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди у розмірі 100 000 грн.

Ухвалою суду від 29.03.2021 року прийнято позовну заяву та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 24.05.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано усунути недоліки заяви шляхом надання до суду обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду з доказами поважності причин пропуску відповідного строку.

31.05.2021 року представником позивача надано суду заяву про поновлення процесуального строку для звернення до суду.

В обґрунтування заяви зазначено, що як на підставу залишення позову без руху суд в ухвалі послався на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду від 11.02.2021 року у справі № 240/532/20. При цьому в своїй ухвалі суд вказує: «Отже, з огляду на те, що строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору щодо проходження та звільнення з публічної служби охоплюється спеціальною нормою частини п`ятої статті 122 КАС України, відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах норми КЗпП України». Проте, слід звернути увагу, що у вищевказаній постанові Верховний Суд виклав наступний висновок: «Отже, з огляду на те, що строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні охоплюється спеціальною нормою частини п`ятої статті 122 КАС України, відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах частини першої статті 233 КЗпП України». Таким чином, Верховний Суд надав висновок саме щодо застосування: по-перше, частини першої статті 233 КЗпП України, а по-друге - щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. При виключенні зі списків військової частини НОМЕР_1 відповідачем не проведено ОСОБА_1 : перерахунок та виплату надбавки за вислугу років за період служби з 02.02.2018 по 27.11.2020 року; не виплачено компенсацію за невикористані дні відпустки; виплачено грошове забезпечення без врахування всіх складових. Отже, даний спір стосується порушення законодавства про оплату праці, адже кошти, які підлягають нарахуванню є складовими належної працівникові заробітної плати, тому відповідно до частини 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, звернення до суду з позовними вимогами про стягнення суми заробітної плати (грошового забезпечення) строком звернення не обмежується. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 28 листопада 2019 року в справі №803/1937/17. Верховний Суд у постанові від 07.08.2019 року № 825/694/17 звернув увагу, що звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин. Щодо вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, вважає, що строк звернення до суду пропущений з поважних причин у зв`язку із наступними обставинами. Після звільнення з військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) позивачу в грудні 2020 року було проведено оперативне лікування з приводу видалення ліпоми спіни. Відновивши стан здоров`я після операції позивач відразу вирушив до м. Львова для укладення контракту з військовою частиною НОМЕР_3 , який був укладений 26.01.2021. Після укладення контракту позивач був направлений до зони Операції Об`єднаних сил та безпосередніх бойових дій на сході України. Ці обставини унеможливили звернення позивача до суду в місячний строк. Отже, представник позивача вважає, що строк звернення до суду з вимогами до відповідача про перерахунок та виплату надбавки за вислугу років за період служби з 02.02.2018 по 27.11.2020 року та компенсації за невикористані дні відпустки, виплату грошового забезпечення з врахуванням всіх складових та стягнення моральної шкоди не пропущений, а в частині вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку пропущений з поважних причин.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду, суд зазначає наступне.

На підставі частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, суд керувався правовою позицією щодо застосування строків звернення, яка викладена в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду від 11.02.2021 року у справі №240/532/20 та полягає у тому, що спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

В зазначеній постанові Верховний Суд вказав на відсутність підстав для застосування у спірних правовідносинах частини першої статті 233 КЗпП України, оскільки предметом спору у справі №240/532/20 були вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Таким чином, суд критично оцінює доводи представника позивача про те, що звернення до суду з вимогами щодо проведення перерахунку та виплати надбавки за вислугу років за період служби з 02.02.2018 по 27.11.2020 року, компенсації за невикористані дні відпустки, перерахунку і виплати грошового забезпечення з врахування всіх складових не обмежується строком звернення, оскільки обчислення строку звернення відбувається на підставі частини 2 статті 233 КЗпП України.

Враховуючи зазначене, за характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом, спір у справі №160/4340/21 є публічно-правовим спором з приводу проходження і звільнення ОСОБА_1 з публічної служби, а тому строк звернення з даним позовом установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Таким чином, позивачем порушено місячний строк звернення до суду.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

На підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду представником позивача надано суду копії: сторінок медичної картки про те, що з 03.12.2020 року по 23.12.2020 року позивач перебував на лікуванні; витягу з наказу №6-РС від 26.01.2021 року про зарахування до складу Збройний Сил України строком на 3 роки.

Суд зазначає, що перебування на лікуванні з 03.12.2020 року по 23.12.2020 року є поважною причиною неможливості звернення до суду з 03.12.2020 року по 23.12.2020 року, проте, спірні правовідносини між позивачем та відповідачем тривали з 2018 року. Доказів неможливості своєчасного звернення до суду з 2018 року представником позивача не надано.

Щодо зарахування 26.01.2021 року позивача до складу Збройний Сил України, суд зазначає, що позов в цій справі подано до суду 23.03.2021 року, тобто в період проходження служби. Таким чином, перебування на військовій службі не завадило позивачу звернутись до суду.

Отже, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що він вчиняв дії щодо поновлення порушеного права та мали місце непереборні обставин, перешкоди чи труднощі, що унеможливили своєчасне звернення до суду.

Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем наразі не доведено поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до частини 2 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З метою забезпечення доступу до правосуддя та надання можливості позивачу усунути недоліки позовної заяви, викладені в ухвалі від 24.05.2021 року, суд вважає за можливе продовжити позивачу процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись частиною 2 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для звернення до суду - відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви, що викладені в ухвалі суду від 24.05.2021 року на п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали суду.

Копію ухвали про продовження процесуального строку невідкладно направити на адресу позивача.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Бондар