Справа № 464/2895/20
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №464/2895/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2021 року зал судових засідань №7

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання Середа О.-В.І.,

за участю:

представника позивача Гуменецький І.І.,

представника відповідача Козак О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернулася з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області (місцезнаходження: вул.МитрополитаАндрея, 10, м.Львів, 79000, ), в якій просить визнати противними дії відповідача щодо неналежного перерахунку пенсії за вислугу років та зобов`язати відповідача провести перерахунок позивачу пенсії на підставі ст.37 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, виходячи з розрахунку 50 % від нарахованої та виплаченої пенсії ОСОБА_2 у розмірі 16509 грн, починаючи з 17 січня 2020 року, та здійснити відповідні виплати у розмірі 8254,50 грн та стягнути з відповідача на користь позивача завдану їй неправомірними діями моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у зв`язку із втратою годувальника та у відповідності до положень ст.37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачу належить до нарахування пенсія у розмірі 8 254,50 грн, тобто 50% від розміру пенсії її померлого чоловіка. У зв`язку з цим, 17.01.2020 звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, у зв`язку із втратою годувальника. Відповідачем проведено такий перерахунок, однак не у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і нараховано пенсію в розмірі лише 4 952,96 грн, тобто 60% від суми 8 254,50 грн. Позивач вважає таке нарахування пенсії незаконним і таким, що значно погіршує її матеріальне становище.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що ОСОБА_1 отримує пенсію у зв`язку із втратою годувальника свого чоловіка ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ) у розмірі 60% від середньомісячного (чинного) його заробітку, відповідно до норм чинного законодавства. При цьому, зазначає, що заробіток годувальника складав 8 254,50 грн. Щодо посилання позивача на здійснення перерахунку пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначає, що годувальник позивача отримував пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру», а тому перерахунок пенсії у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є безпідставним. Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн вказує на те, що позивачем не наведено жодного факту заподіяння моральних страждань, не доведеного причинного зв`язку між діями відповідача та спричиненням фізичних і моральних страждань та не наведено жодних доказів у чому полягає спричинена, на думку позивача, шкода. Просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Ухвалою судді від 21.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою судді від 27.10.2020 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Позивач з 06.09.1979 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Як вбачається з матеріалів справи, чоловік позивача ОСОБА_2 перебував на пенсійному обліку у відповідача, а з 01.12.2015 отримував пенсію за вислугу років, призначену на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789 від 05.11.1991 в розмірі 90% середнього заробітку на посаді прокурора.

ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

В свою чергу, позивач з 29.08.2016 по 16.01.2020 була одержувачем пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У зв`язку із смертю чоловіка позивач 17.01.2020 звернулась до відповідача з заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

Відповідачем з 17.01.2020 переведено позивача на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та перераховано пенсію в розмірі 60 % середньомісячного заробітку на підставі довідки Прокуратури Рівненської області від 31.08.2012 №18-354.

Позивач не погоджуючись з перерахунком пенсії в такому розмірі, звернулась до суду з даним позовом з метою захисту свого порушеного права.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Право на вибір пенсії передбачено ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка свідчить, що особі, яка має право на різні види пенсій (за віком, з інвалідності, за втрати годувальника), призначають один з цих видів пенсій за її вибором.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Непрацездатним членом сім`ї вважає, зокрема, дружина, яка досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. Непрацездатним членом сім`ї вважається, зокрема, дружина, яка досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про пенсійне забезпечення» сім`я, яка має право на пенсію в разі втрати годувальника, може звертатися за призначенням пенсії в будь-який час після смерті або встановлення безвісної відсутності годувальника без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, який набрав чинності 15.07.2015 року, а саме, ч.19 ст. 86, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім`ї, 70 відсотків - на двох і більше членів сім`ї. До непрацездатних членів сім`ї померлого прокурора або слідчого належать особи, зазначені у статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-IV ), пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Згідно з п.1 ч.2 ст.36 Закону №1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_2 перебував на обліку у відповідача та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року №1789-XII.

Оскільки позивач звернулась за призначенням пенсії у зв`язку із втратою годувальника, відтак, така пенсія повинна їй призначатись відповідно до Закону України «Про прокуратуру», що не заперечується відповідачем.

Разом з тим, як вбачається з довідки прокуратури від 26.02.2016 №18-99 станом на момент звернення ОСОБА_1 з заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру», розмір чинного заробітку за останньою займаною померлим годувальником посадою в прокуратурі Рівненської області на посаді прокурора прокуратури з нагляду за додержанням законів при виконання судових рішень у кримінальних справах станом на 01.12.2015, складав 20 567,29 грн.

Відтак, позивач має право на визначення розміру пенсії на підставі ч.19 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 60% середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім`ї, саме згідно довідки від 26.02.2016 №18-99, оскільки на час подання відповідної заяви досягла пенсійного віку і отримувала пенсію за віком.

В той же час, як встановлено судом, відповідачем визначено розмір пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника, виходячи з даних попередньої довідки прокуратури Рівненської області від 31.08.2012 №18-354, з зазначеним в ній розміром заробітної плати 8 254,94 грн., чинної ще станом на 2012 рік, який не є «чинним заробітком» на момент виникнення права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника в розумінні ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», оскільки, як вже зазначалось вище, за приписами частини 19 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається, зокрема, на одного члена сім`ї - у розмірі 60 відсотків середньомісячного саме (чинного) заробітку.

Таким чином, відповідач, здійснюючи розрахунок розміру пенсії на підставі довідки прокуратури Рівненської області від 31.08.2012 №18-354 діяв не у відповідності до вимог ч.19 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», тому суд визнає такі дії протиправними.

Відтак, з метою повного та ефективного захисту прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 60% середньомісячного (чинного) заробітку померлого годувальника на підставі довідки Прокуратури Рівненської області від 26.02.2016 №18-99, з 17.01.2020.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.23 Цивільного кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Позивач не надала суду жодних пояснень в обґрунтування розрахунку суми моральної шкоди (чому виходив саме з відповідної суми коштів, що оцінював для розрахунку тощо). Окрім того, не надала жодних доказів щодо характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з оскаржуваними діями відповідача, характеру немайнових втрат, тяжкості вимушених змін у його життєвих і професійних стосунках, моральних переживаннях, стану здоров`я тощо. Також не зазначила, з яких міркувань він виходив, визначаючи суму шкоди (кратність співвідношення з мінімальною заробітною платою, прожитковим чи неоподаткованим мінімумом доходів громадян тощо).

Тому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди з відповідача є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню частково.

Щодо судового збору, то відповідно до вимог ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такий відшкодовуються позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із втратою годувальника відповідно до Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки Прокуратури Рівненської області від 31.08.2012 №18-354.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул.Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016; ) здійснити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 60% середньомісячного (чинного) заробітку померлого годувальника на підставі довідки Прокуратури Рівненської області від 26.02.2016 №18-99, з 17.01.2020.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул.Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016; ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 840 (вісімсот сорок) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено 07.06.2021

Суддя Братичак Уляна Володимирівна