Справа № 540/1162/21
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/1162/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Варняка С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання дій та бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач зазначає, що 04.03.2021 року надіслав на електронну пошту відповідача запит на інформацію. Проте і на цей час відповіді на свою заяву до відповідача від 04.03.2021 року позивач не отримав.

Позивач просить суд:

- визнати противоправними дії посадових осіб Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Херсон Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо відмови надати відповідь на запит інформації на електронну пошту запитувача: ОСОБА_1 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій обов`язково вказати період стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , січень 2018 - лютий 2021, а саме:

1) рік

2) місяць

3) фактична сума стягнутих коштів

4) джерело стягнутих коштів з ОСОБА_1 відповідно: зарплата, пенсія, постанови державного виконавця Дніпровського ВДВС Чугунової Г.О., зокрема від 13.03.2019 року у зв`язку з наявністю заборгованості по аліментам накладено арешт на грошові кошти, на рахунки ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору за виконавчим провадженням, штрафів у сумі 2000 грн., на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3

5) сума стягнення аліментів 30 %, із 1 грудня 2019 року 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку

6) різниця від фактичної суми стягнутих коштів та суми стягнення аліментів 30 %, із 1 грудня 2019 року 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку

7) дата, номер документа відповідно до якого перераховані до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон стягнути кошти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3

8) дата номер документа відповідно до якого перераховано Дніпровським районним відділ державної виконавчої служби міста Херсон стягнути кошти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Ухвалою від 29.03.2021 року позовну заяву було залишено без руху та встановлено строк для усунення її недоліків.

Позивач вимоги суду виконав, недоліки позову усунув.

Ухвалою від 09.04.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач відзиву на позовну заяву суду не надав. При цьому, суд зазначає, що копію ухвали суду про відкриття провадження від 09.04.2021 року направлено на електронну адресу відповідача 09.04.2021 року.

Ухвалою суду від 30.04.2021 року ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору.

Згідно ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи викладене, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

04.03.2021 року ОСОБА_1 надіслав на електронну пошту Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) запит на інформацію, у якому просив надати відповідь на запит інформації на електронну пошту запитувача: ОСОБА_1 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій обов`язково вказати період стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , січень 2018 - лютий 2021, а саме:

1) рік

2) місяць

3) фактична сума стягнутих коштів

4) джерело стягнутих коштів з ОСОБА_1 відповідно: зарплата, пенсія, постанови державного виконавця Дніпровського ВДВС Чугунової Г.О., зокрема від 13.03.2019 року у зв`язку з наявністю заборгованості по аліментам накладено арешт на грошові кошти, на рахунки ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору за виконавчим провадженням, штрафів у сумі 2000 грн., на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3

5) сума стягнення аліментів 30 %, із 1 грудня 2019 року 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку

6) різниця від фактичної суми стягнутих коштів та суми стягнення аліментів 30 %, із 1 грудня 2019 року 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку

7) дата, номер документа відповідно до якого перераховані до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон стягнути кошти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

8) дата номер документа відповідно до якого перераховано Дніпровським районним відділ державної виконавчої служби міста Херсон стягнути кошти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права.

Відповідно до статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ст.ст.5, 7 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Право на інформацію охороняється законом.

Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації" № 2939-VI (далі - Закон №2939-VI).

Відповідно до статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 3 Закону № 2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до статті 5 Закону № 2939-VI одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Письмовий запит подається в довільній формі.

Запит на інформацію має містити:

1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є;

2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;

3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Згідно з статтею 12 Закону № 2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Приписами частини першої статті 22 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Згідно з пунктом 3 частини 4 статті 22 Закону № 2939-VІ у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено мотивовану підставу відмови.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

У частині першій статті 6 Закону № 2939-VI визначено види інформації з обмеженим доступом, зокрема, це: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація. Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес її отриманні (частина другою статті 6 Закону №2939-VI).

Не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно (частина п`ята статті 6 Закону № 2939-VI).

Статтею 20 передбачено строки розгляду запитів на інформацію

Відповідно до ч. 1 зазначеної статті закону, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до ч. 4 цієї статті Закону, у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Статтею 23 Закону №2939-VІ передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із запитом про надання інформації щодо виконавчого провадження про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина.

Однак, відповідач відповідь на запит від 04.03.2021 року на надав.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті вищенаведених норм, суд приходить висновку про порушення відповідачем вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" щодо обов`язку надати відповідь за запитом на інформацію.

Разом з тим, у позовній заяві позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови надати відповідь на запит на інформацію.

З цього приводу суд звертає увагу, що за своєю правовою природою дія - це активна поведінка суб`єкта владних повноважень, а бездіяльність - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, тобто не вчинення у встановлений законом строк дії, яку суб`єкт владних повноважень повинен вчинити.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що не надавши позивачу відповіді на його запит, відповідач вчинив протиправну бездіяльність, а не дію, а тому належним способом захисту прав позивача буде визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання відповідей на запит позивача від 04.03.2021 року.

Таким чином, позовна вимога в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Водночас суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. За правилами п.4 ч.2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає повноваження суду при вирішенні справи, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, встановивши протиправну бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на запит позивача від 04.03.2021 року, з метою ефективного способу захисту його порушених прав, свобод та інтересів, правильним буде зобов`язати відповідача надати відповідь на вищевказаний запит.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 6 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

На підставі досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд приходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Щодо вимоги позивача про встановлення строку не пізніше п`яти робочих днів на виконання рішення, суд зазначає таке.

Згідно з положеннями частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі № 0640/3719/18.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження.

При цьому встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги предмет спору та обставини даної справи, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю щодо виконання рішення в даній справі, оскільки позивачем не наведено доводів та не надано доказів, які свідчать про те, що відповідач ухилятиметься від його виконання за наслідками набрання даним рішенням законної сили.

Щодо розподілу судових витрат суд вважає за необхідне вказати наступне.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою від 30.04.2021 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , то до Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір з Дніпровського районного ВДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за рахунок його бюджетних асигнувань в сумі 908,00 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, вул. Перекопська,166, м. Херсон, 73036) щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) від 04.03.2021 року.

Зобов`язати Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, вул. Перекопська,166, м. Херсон, 73036) надати відповідь на запит ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) від 04.03.2021 року у порядку та строки, визначені Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 року № 2939-VI.

Стягнути з Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, вул. Перекопська,166, м. Херсон, 73036) за рахунок його бюджетних асигнувань у дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя С.О. Варняк

кат. 102010000