Справа № 380/12352/20
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 червня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/12352/20 пров. № А/857/8473/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Пліша М.А.,

суддів: Большакової О.О., Ніколіна В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кушнерика М.П. у справі №380/12352/20,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду перебуває справа № 380/12352/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Миколаївської об"єднаної територіальної громади Стрийського району Львівської області про визнання протиправної бездіяльності та зобов"язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам ст. 296 КАС України.

27.05.2021 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Кушнерика М.П.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2021 року визнано необґрунтованим відвід судді Кушнерика М.П.

Згідно з ч. 8 ст.40 Кодексу адміністративного судочинства України вирішення питання про відвід здійснюється в порядку письмового провадження.

Розглядаючи заяву про відвід, колегія суддів виходить з наступного.

Підстави для відводу судді визначені статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

В розумінні пунктів 4 та 5 ч.1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі у розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або обєктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього кодексу.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Загальна декларація з прав людини (ст.10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (ч.1 ст.14) гарантує право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ Другий показник. Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду.

Зокрема, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK). Крім того, відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі Веттштайн проти Швейцарії та у п.50 рішення Європейського суду з прав людини у справі Білуха проти України.

Суд вважає, що заявник, подаючи заяву про відвід судді Кушнерика М.П., не навів належних та допустимих доказів щодо обґрунтованості сумнівів у неупередженості та об`єктивності суддів.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 29, 30, 36, 37, 40, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Кушнерика М.П. у справі №380/12352/20 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді О. О. Большакова
В. В. Ніколін