Справа № 200/4870/21
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2021-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2021 р. Справа№200/4870/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Михайлик А.С. розглянув у порядку письмового провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною і скасування постанови про накладення штрафу, -

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області звернулось до суду із позовом до Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною і скасування постанови про накладення штрафу від 06.04.2021 у розмірі 5100 грн ВП № 59679889.

В обґрунтування позову зазначено, що штраф у межах виконавчого провадження накладається у разі невиконання рішення без поважних причин. Водночас, відповідачем не проводилось жодної перевірки перебігу виконавчого провадження та поважності причин його невиконання, що свідчить про безпідставність спірної постанови. Стягувачу не виплачено пенсію через обмеженість фінансування, а також те, що постановою КМУ від 21.02.2018 № 103 визначено окремий порядок виплати перерахованої на її підставі пенсії. Позивачем нараховано позивачу доплату до пенсії за період з 01.01.2016 по 30.04.2018 у сумі 28 908,04 грн. Станом на 20.04.2021 сума невиплаченої доплати за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 становить 2064,80 грн.

Відповідач відзив на позов не надав, ухвалу про відкриття провадження у справі із пропозицією його надати отримав 27.05.2021.

Представники сторін до суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 27.04.2021 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою від 24.05.2021 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 04.06.2021.

Враховуючи неявку сторін до суду на підставі ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України справу (далі - КАС України) справа судом розглядається в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

За п. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Постановою Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 31.07.2019 відкрито виконавче провадження (ВП) № 59679889 з примусового виконання виданого Донецьким окружним адміністративним судом виконавчого листа від 17.09.2018 у справі № 805/3894/18-а про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.01.2016 без обмеження граничного розміру, з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, поліцейського, зокрема надбавок, доплат, підвищень та премій, які отримувалися на момент призначення пенсії, у відсотковому розмірі від посадового окладу.

У постанові зазначено про необхідність боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Листом від 21.08.2019 № 8752/03-1 боржник повідомив державного виконавця про те, що на виконання судового рішення проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016. Сума доплати за рішенням суду за період з 01.01.2018 по 30.04.2018 у сумі 4129,72 грн виплачена позивачу у квітні 2018 року. Сума доплати з 01.01.2016 по 31.12.2017 склала 24 778,32 грн та виплачується за Постановою КМУ № 103 від 21.02.2018, якою передбачено виплату щомісяця в період з 01.01.2019 по 31.12.2019 окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, а саме 516,22 грн щомісячно; з 01.01.2020 - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром отриманої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та місячним розміром підвищеної пенсії, а саме - 1032,43 грн. щомісячно до повної виплати.

З наданого позивачем суду протоколу про перерахунок пенсії вбачається, що за наслідком здійсненого перерахунку пенсія за підсумком (з надбавками) складає 5065,16 грн.

06.04.2021 Слов`янським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у ВП № 59679889 прийнято постанову про накладення штрафу у сумі 5100 грн на підставі ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» через невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду.

Відповідно до наданої позивачем довідки про доходи ОСОБА_1 від 20.04.2021 № 394/03.1-14 недоплачена пенсія (доплата до неї) становить 2064,80 грн.

Спірну постанову позивач за його посиланнями отримав 13.04.2021 (що відповідачем не спростовано), до суду із цим позовом звернувся 22.04.2021.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ, ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 380 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, само по собі є підставою для його виконання, що визначено ч. 2 ст. 372 КАС України.

Разом із цим завершальною стадією судового провадження є примусове виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад як, зокрема, обов`язковість виконання рішень (ст. 2 вказаного Закону).

Частиною 4 ст. 18 Закону № 1404-VIII визначено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 63 цього Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 75 вказаного Закону, яка визначає відповідальність за невиконання рішення, що, зокрема, зобов`язує боржника вчинити певні дії, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, штраф за невиконання судового рішення може бути накладений за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Поважними в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Спірним питанням даної справи є правомірність накладення на позивача штрафу за несплату стягувачу за виконавчим провадженням сум пенсії, перерахованої за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року.

Стаття 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XI (на підставі якої орган ПФУ зобов`язаний провести стягувачу перерахунок та виплату недоплаченої пенсії) визначає порядок перерахунку раніше призначених пенсій.

У частинах 1, 4 вказаної статті встановлено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

На виконання ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103 від 23.02.2018, яка набрала чинності 24.02.2018.

Пунктом 3 зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України № 103 визначалось перерахування з 1 січня 2016 року пенсії, призначеної згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом)) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 01.01.2018. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1.01.2018 та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

- з 01.01.2019 по 31.12.2019 - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017;

- з 01.01.2020 - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Таким чином, вказана Постанова КМУ № 103 від 23.02.2018 фактично запроваджувала поетапний порядок виплати пенсій колишнім військовослужбовцям, перерахованих за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", при цьому умовами виплати перерахованих пенсій за вказаний період визначено:

- виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету;

- здійснення виплати пенсій органами Пенсійного фонду за рахунок цих коштів протягом 2019-2020 років.

Водночас, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 по справі № 826/12704/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019, визнано протиправним та скасовано пункт 3 постанови № 103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб". В рішенні у справі № 826/12704/18 зазначено, що пункт 3 Постанови КМ України № 103 передбачає перерахунок пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та премій виплачених поліцейським у січні 2016 року, хоча фактично додаткові види грошового забезпечення поліцейським були затверджені лише у квітні 2016 року наказом МВС України № 260 від 06.04.2016 . За таких обставин суд дійшов висновку про те, що оскаржуваний пункт 3 постанови № 103 встановлює зменшення виплати пенсії особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ у порівнянні з тими умовами, які вони мали до його прийняття, та фактично звужує складові грошового забезпечення, які підлягають врахуванню при обрахунку пенсії вказаним особам, а тому звужують зміст вже існуючих прав таких осіб.

Таким чином, на теперішній час посилання позивача на Постанову КМУ № 103 від 23.02.2018 як на підставу для виконання рішення не у повному обсязі станом на сьогодні є безпідставним, оскільки 19.11.2019 набрало законної сили рішення суду, яким скасовано п. 3 Постанови КМУ № 103 від 23.02.2018, що визначав поетапну виплату перерахованої пенсії.

Водночас, Положенням про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, передбачено, що Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Фонду, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду.

За приписами статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі статтю 116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України; здійснення видатків бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, аналіз наведених норм свідчить, що невиконання судового рішення позивачем в частині виплати грошових коштів стягувачу за відсутності відповідного фінансового забезпечення та бюджетного призначення.

Судом встановлено, що позивачем частково виконано рішення суду, а саме, перераховано пенсію та недоплачено її станом на тепер у сумі 2064,80 грн з 28908,04 грн. Доказів наявності у позивача фінансування на виплату цієї пенсії в матеріалах справи немає. Невиконання позивачем судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Відтак, виконання судового рішення позивачем мало місце, а часткове невиконання судового рішення відбулось з незалежних від позивача причин, які є поважними у розумінні Закону № 1404-VIII, що не було перевірено відповідачем під час прийняття спірної постанови та виключає можливість накладення штрафу на боржника. Державним виконавцем в оскаржуваній постанові про накладення штрафу не надано вмотивованого обґрунтування про визнання або не визнання причин не виконання рішення суду неповажними.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постановах Верховного Суду від 20.05.2021 у справі № 420/5465/18, від 22.04.2021 у справі № 1440/2242/18, від 09.12.2020 у справі № 522/19758/18, від 19.08.2020 у справі № 140/784/19, від 21.02.2018 у справі № 814/2655/14.

З огляду на наведене, постанова про накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню.

При цьому суд зазначає, що вказане не виключає існування принципу обов`язковості виконання судового рішення, у тому числі у справі № 805/3894/18-а.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене сплачений позивачем при поданні позову судовий збір в розмірі 2270,00 грн. підлягає стягненню з бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи наведене, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», Бюджетного кодексу України та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 250, 256, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною і скасування постанови про накладення штрафу, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 06.04.2021 про накладання штрафу у сумі 5100 грн в межах виконавчого провадження № 59679889.

Стягнути з бюджетних асигнувань Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області судовий збір у сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відомості про сторін:

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (позивач) - 84122, Донецька обл., місто Слов`янськ, площа Соборна, 3, ідентифікаційний ;

Слов`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (відповідач) - 84122, Донецька обл., місто Слов`янськ, вулиця Поштова, 44, ідентифікаційний .

Суддя А.С. Михайлик