Справа № 163/779/21
Суддя: Чишій С. С.
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/779/21
Провадження № 2-а/163/30/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Чишія С.С.

з участю секретаря Костюк Р.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти з обслуговування міста Ковель УПП у Волинській області ДПП Кобиш Олени Олександрівни, Управління патрульної поліції у Волинській області про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві ОСОБА_1 просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ДПО18 № 742567 від 25 березня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді 510 гривень штрафу.

Свої вимоги обґрунтував тим, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону, обставинам справи і винесена з порушенням діючого законодавства. Викладені в оскаржуваній постанові обставини, що ставляться йому в провину, ґрунтуються на довільному трактуванні відповідачем ОСОБА_2 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) та чинного законодавства. Жодних допустимих та достатніх доказів, що доводять порушення ним вимог п.11.5 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, до постанови не надано та в ній не зазначено. В оскаржуваній постанові не наведено жодних мотивів відхилення його пояснень про те, що 25 березня 2021 року о 20:35 годині на 488 кілометрі автомобільної дороги М-07 "Київ-Ковель-Ягодин", керуючи транспортним засобом "Мерседес-Бенц" він здійснював рух по крайні правій смузі. Під`їжджаючи до розвороту в напрямку міста Любомль, перед перестроюванням подав світловий покажчик повороту та відповідно до вимог ПДР завчасно зайняв відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині, яка має дві смуги для руху в одному напрямку. Крім цього, при розгляді справи він був позбавлений права, передбаченого ст.268 КУпАП та ст.59 Конституції України користуватись юридичною допомогою адвоката.

20 травня 2021 року в канцелярії суду зареєстровано відзив на позовну заяву представника відповідачів з доданим до нього, зокрема, компакт-диском з відеозаписами з місця вчинення та місця розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.3 ст.162 КАС України копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Пунктом 2 частини 4 зазначеної статті передбачено, що до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Відповідно до ч.9 ст.79 КАС України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

У зв`язку з цим відзив на позовну заяву з доданими до нього додатками братись до уваги не може, оскільки до відзиву не додано підтвердження надсилання (надання) його копій іншому учаснику справи або того, що такі докази є у позивача або вони є публічно доступними.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з наведених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, що підтверджується інформацією з офіційного сайт Укрпошти про вручення рекомендованих листів за трек-номерами 897 та 900, будь-яких заяв чи клопотань з приводу процедури розгляду справи не подали.

З огляду на викладене суд розглянув справу відповідно до ч.9 ст.205, ч.3 ст.268 КАС України, оскільки не вбачає перешкод для такого розгляду.

Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини.

Оскаржуваною постановою серії ДПО18 №742567 від 25 березня 2021 року позивача притягнуто до відповідальності за те, що він 25 березня 2021 року о 20:35 годині на автомобільній дорозі М-07 "Київ-Ковель-Ягодин", керуючи транспортним засобом Мерседес-Бенц", номерний знак НОМЕР_1 , здійснював рух в крайній лівій смузі при вільних двох правих, не маючи змоги здійснити повороту ліворуч або розвороту, чим порушив вимоги п.11.5 ПДР України.

Вказаною постановою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

Частина 2 статті 122 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пунктом 11.5 Правил дорожнього руху визначено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Свої заперечення винуватості позивач обґрунтовує тим, що Правил дорожнього руху він не порушував, а діяв відповідно до їх вимог, жодних доказів такого порушення та мотивів відхилення його пояснень відповідачем ОСОБА_2 не надано та в оскаржуваній постанові не зазначено, при розгляді справи був позбавлений права користуватися юридичною допомогою адвоката.

З доданого до позовної заяви відеозапису вбачається, що він проводився в темну пору доби з транспортного засобу, яким керує позивач. Транспортний засіб рухається в крайній правій смузі дороги, яка має дві смуги для руху в одному напрямку. Подавши світловий покажчик повороту, автомобіль перестроївся в крайню ліву смугу даної дороги. Після чого поліцейським за допомогою сигнального диска з червоним сигналом водію подано вимогу про зупинку транспортного засобу. Після поданого сигналу водієм подано світловий покажчик повороту та виконано перестроювання в праву смугу даної дороги, а в подальшому на смугу гальмування, з якої заїхав на територію АЗС "ОККО", де зупинився. До автомобіля підійшло двоє поліцейських, однин з яких представився лейтенантом поліції УПП у Волинській області Сорочуком, а інший поліцейський відразу задала питання водію, чому він не зупиняється. Водій пояснив, що він зупинився з дотримання вимог ПДР. ОСОБА_3 повідомим водію, що згідно ст.40 ЗУ "Про Національну поліцію" ведеться фото і відеофіксація їхньої розмови, причиною зупинки є рух в крайній лівій смузі. На що позивач пояснив, що подавши світловий покажчик повороту він перестроївся в крайню ліву смугу та лише після цього був зупинений. В подальшому поліцейська та позивач висловлюють свої доводи на підтвердження своєї позиції. Поліцейська просить у водія пред`явити посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, поліс обов`язкового страхування, протокол технічного огляду та повідомляє, що ним порушено п.11.5 ПДР. Водій заперечив порушення ПДР та пояснив, що він завчасно обрав смугу руху для розвороту або повороту ліворуч відповідно до вимог ПДР. Після чого поліцейська та водій висловлюють свою позицію щодо вимог ПДР та розміщення дорожніх знаків.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Перелік доказів, якими доводиться вина особи у справах про адміністративні правопорушення, визначений ч.1 ст.251 КУпАП.

За змістом ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів в справі про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Будь-яких доказів у відповідності до ст.251 КУпАП на підтвердження винуватості позивача та самих обставин події, в оскаржуваній постанові, окрім слів "DM 4245, відео з мобільного телефону", не зазначено і суду не надано.

Крім цього, залишається незрозумілим і непоясненим, як відповідач ОСОБА_2 встановила намір позивача не здійснювати поворот чи розворот ліворуч, хоча після зупинки позивач пояснює інспекторам поліції, що перестроївся в крайню ліву смугу дороги для розвороту ліворуч. Слід також зауважити, що доданий позивачем до позовної заяви скріншот загальнодоступного інтернет-сайту Google Maps містить відомості про наявність місця для розвороту транспортних засобів до міста Любомль в напрямку його руху на відстані близько 800 метрів від місця розташування поста поліції.

Згідно із ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Доводи позивача про те, що ПДР він не порушував, а діяв відповідно до їх вимог, не спростовані, жодних доказів такого порушення та мотивів відхилення його пояснень під час зупинки відповідач ОСОБА_2 не надала і в оскаржуваній постанові не зазначила.

Таким чином, в силу наведених норм законодавства та з огляду на встановлені у справі фактичні обставини вбачаються підстави для висновку, що наявність складу правопорушення в діях позивача достатніми і допустимими доказами не доведена, відтак оскаржувана постанова винесена без законних на те підстав і підлягає скасуванню.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вищенаведене дає підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 543/775/17 зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет на 2021 рік" розмір такого прожиткового мінімуму визначено у 2270 гривень.

Отже, у справі за позовом ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 454 гривні (2270 х 0,2).

Як вбачається з квитанції АТ КБ "Приватбанк" від 02 квітня 2021 року № 0.0..1, позивачем за подання до суду цього адміністративного позову сплачено судовий збір в сумі 454 гривні.

Відповідач ОСОБА_2 виносила оскаржувану постанову в порядку ч.2 ст.222 КУпАП від імені органу Національної поліції - Управління патрульної поліції у Волинській області.

Відтак в користь позивач за рахунок бюджетних асигнувань цього підрозділу Національної поліції слід стягнути судовий збір в сумі 454 гривні.

Керуючись ст.ст.242-247, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Постанову інспектора роти з обслуговування міста Ковель УПП у Волинській області Департаменту патрульної поліції Кобиш Олени Олександрівни від 25 березня 2021 року серії ДПО18 № 742567 про накладення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП стягнення у вигляді 510 гривень штрафу визнати протиправною та скасувати.

Провадження в справі за постановою про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 742567 закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Волинській області за рахунок його бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складення повного рішення через Любомльський районний суд.

Ім`я позивача - ОСОБА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_2 .

Найменування відповідача - інспектор роти з обслуговування міста Ковель УПП у Волинській області ДПП Кобиш Олена Олександрівна; місцезнаходження: вулиця Драгоманова 19, місто Ковель Волинської області.

Найменування відповідача - Управління патрульної поліції у Волинській області; місцезнаходження: вулиця Залізнична 15, місто Луцьк Волинської області; код ЄДРПОУ - невідомий.

Дата складення повного рішення - 08 червня 2021 року.

Головуючий: суддя С.С.Чишій