Справа № 200/5284/21
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2021 р. Справа№200/5284/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду, засобами поштового зв`язку, надійшов позов ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення №25 від 18 січня 2021 року про перерахунок пенсії по інвалідності на пенсію за віком; зобов`язання здійснити перерахунок з пенсії по інвалідності на пенсію державного службовця з 1 лютого 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на час звернення до відповідача із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію державного службовця, ОСОБА_1 досягла 60-річного віку, має загальний стаж роботи понад 40 років, з яких стаж державної служби перевищує 32 роки. Проте рішенням відповідача здійснено перерахунок пенсії з пенсії по інвалідності на пенсії за віком, що позивач вважає протиправним, оскільки порушує її право на отримання пенсії передбаченої Законом України «Про державну службу».

Відповідач позов не визнав, подав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю. В обґрунтування зазначив, що періоди роботи позивача з 23 березня 1988 року в Селидівській міській раді до набрання чинності Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" можливо зарахувати до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, проте період роботи на посадах, віднесених до категорій посад в органах місцевого самоврядування з 4 липня 2001 року не може бути зарахований позивачці до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що узгоджується з положеннями статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Вважає, що оскільки відповідно до частині 7 статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідачем правомірно прийнято рішення про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

Ухвалою від 5 травня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи провести суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано копії доказів у відповідача.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , виданим 9 червня 1998 року Селидівським МВ УМВС України у Донецькій області.

З вересня 2011 року позивач перебуває на обліку в Селидовському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, як отримувач пенсії по інвалідності третьої групи (загальне захворювання), що підтверджується матеріалами справи та не є спірним між сторонами.

17 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про перехід на інший вид пенсії, додавши: копію паспорта, копію картки платника податків, копію свідоцтва про одруження, копію диплома, довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №0115/34 від 1 лютого 2021 року, довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №0115/33 від 1 лютого 2021 року, копію трудової книжки.

Так, трудова книжка позивача серії НОМЕР_2 містить, зокрема, наступні записи:

- № 13 - 23 березня 1988 року прийнята тимчасово на посаду старшого економіста відділу доходів Селидовського міскфінвідділу;

- №14 -20 травня 1988 року звільнена за власним бажанням;

- №15 - 30 травня 1988 року прийнята на посаду старшого економісті планової комісії Селидовського міськвиконкому;

- №16 - 21 червня 1990 року призначена економістом ІІ категорії планово-економічного відділу Селидовського міськвиконкому;

- №17 - 1 травня 1994 року відповідно до Закону України «Про держслужбу» та постанови КМУ від 18 квітня 1994 року №239 присвоєно 12 ранг держслужбовця;

- №18 - 4 травня 1994 року прийнята присяга державного службовця;

- №19 - 12 січня 1996 року переведена до Донецького регіонального центру сертифікатних аукціонів;

- №20 - 15 січня 1996 року прийнята по переводу у Донецький центр сертифікатних аукціонів спеціалістом пункту прийму заяв у м. Селидове;

- №21 - 1 лютого 1996 року звільнена по переводу до Селидовського міськфінвідділу;

- №22 - 2 лютого 1996 року прийнята у Селидовський міськфінвідділ на посаду економіста І категорії бюджетного відділу по переводу відповідно до статті 15 Закону України «Про державну службу»;

- №23 - 1 квітня 1996 року переведена на посаду економіста І категорії відділу фінансування підприємств комунальної власності агропромислового комплексу;

- №24 - 1 вересня 1998 року присвоєний 11 ранг державного службовця;

- №25 - 2 січня 2002 року прийнята присяга посадової особи органів місцевого самоврядування;

- №28 - присвоєний 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування;

- №31 - 2 січня 2002 року фінансовий відділ виконкому Селидовської міської ради народних депутатів перейменовано у фінансовий відділ управління Селидовської міської ради;

- №32 - 1 жовтня 2006 року посада головного економісті перейменована в посаду головного спеціаліста.

Рішенням Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 18 лютого 2021 року ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії з 17 лютого 2021 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується відповідним рішенням про перерахунок пенсії.

При цьому у відзиві на адміністративний позов, відповідач вказав, що періоди роботи позивача з 23 березня 1988 року в Селидівській міській раді до набрання чинності Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" можливо зарахувати до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби. Проте, позивачу здійснено перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки відповідно до частини 7 статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вважаючи протиправним рішення відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» №889-VIII, який набрав чинності 01 травня 2016 року (далі - Закон №889-VIII).

Так, статтею 90 Закону №889-VIIIпередбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно доЗакону України"Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Разом з тим, до 01 травня 2016 року діяло законодавство у сфері державної служби, яке передбачало право державного службовця на призначення пенсії на умовах, визначених статтею 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ "Про державну службу"(далі - Закон №3723-VIII).

Відповідно до частини1 статті 37 Закону №3723-ХІІна одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленогостаттею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України"Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати,з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12розділу XI Закону №889-VIII.

Так зокрема, пунктами 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу"та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначенихстаттею 25 Закону України "Про державну службу"та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно достатті 37 Закону України "Про державну службу"у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно достатті 37 Закону №3723-XIIу порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Водночас, для осіб, які мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців,статтею 37 Закону №3723-ХІІпередбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Таким чином, обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІпісля 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першоюстатті 37 Закону №3723-ХІІі розділуХІ"Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIIIщодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Стосовно тверджень відповідача щодо неможливості зарахування позивачу до стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад в органах місцевого самоврядування з 4 липня 2001 року, суд зазначає наступне.

Кабінетом Міністрів України 3 травня 1994 року прийнято постанову № 283 «Про порядок обчислення стажу державної служби» (далі - Порядок №283).

Згідно з пунктом 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах державних службовців у державних органах, передбачених устатті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців.

До 01 травня 2016 року посади державних службовців були віднесені до відповідних категорій посадстаттею 25 Закону №3723-XII. Віднесення наявних посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідних категорій нових посад державних службовців проводилося Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом, тобто шляхом видання відповідного акта Кабінету Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 квітня 1994 року №239 "Про віднесення посад працівників місцевих Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів до відповідних категорій посад державних службовців і присвоєння їм рангів державних службовців"посади радників, консультантів, спеціалістів секретаріатів районних, районних у містах Києві та Севастополі Рад народних депутатів віднесено до сьомої категорії посад державної служби. Ця постанова Уряду втратила чинність 26 жовтня 2001 року на підставіпостанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2001 року №1441 "Про віднесення посад органів місцевого самоврядування до відповідних категорій посад".

Аналіз наведених нормативних актів дає підстави для висновку про те, що посади спеціалістів виконкомів міських рад, була віднесена до посад державних службовців постановою Кабінету Міністрів України від 18 квітня 1994 року №239.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2001 року №1435пункт 2 Порядку №283 доповнено абзацом, за змістом якого до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених устатті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Зазначені норми вказують на те, що і після 4 липня 2001 року до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах в органах місцевого самоврядування. Для можливості зарахування роботи на посаді в органах місцевого самоврядування необхідно, щоб така посада була передбачена або в статті 14 Закону№2493-III, або щоб посада була віднесена до відповідних категорій Кабінетом Міністрів України.

В частині 1 статті 2 Закону №2493-III визначено поняття посадової особи місцевого самоврядування. Нею є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Так посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України (стаття 3 Закону №2493-III).

Статтею 14 встановлено класифікацію посад в органах місцевого самоврядування (сім категорій). Посади спеціалістів віднесено до п`ятої, шостої та сьомої категорій відповідно до рівня органів місцевого самоврядування. До шостої категорії віднесено посади, зокрема, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад.

На підставі викладеного вище, суд вважає, що період роботи позивача у Селидівській міській раді на посаді економіста відділу фінансування підприємств комунальної власності агропромислового комплексу та питань нових форм господарювання, економіста І категорії відділу доходів місцевого бюджету та фінансових ринків, головного економіста з питань фінансування місцевих органів влади та управління, головного спеціаліста можливо зарахувати до стажу державної служби, відповідно до статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", пункту 2 Порядку № 283.

Відповідно до пояснень відповідача, частина цього періоду зарахована до стажу державної служби, а саме з 23 березня 1988 року по 03 липня 2001 року, проте слід зазначити, що позивач виконує одні і ті ж функції та повноваження, тобто умови праці, характер виконуваної роботи, ступінь відповідальності є незмінні протягом усього періоду, доказів протилежного не надано.

Таким чином, з урахуванням періоду з 04 липня 2001 року в Селидівській міській раді, а також періоду до 4 липня 2001 року (з 23 березня 1988 року по 03 липня 2001 року, який не заперечується відповідачем) сукупний стаж державної служби на день набрання чинності Законом №889-VIII (01 травня 2016 року) становить більше 20 років та дає ОСОБА_1 право на призначення пенсії на підставі статті 37 Закону України "Про державну службу".

Верховний Суд в постанові від 10 травня 2018 року за результатом розгляду справи № 351/1792/17 зазначив, що після набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889 положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилися. Відповідно до статті 46 Закону України "Про державну службу" № 889 та пункту 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" зараховується до стажу державної служби.

Зазначені обставини вказують на безпідставність доводів Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про те, що стаж роботи на посадах в органах місцевого самоврядування не може бути зарахований як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу дає право на призначення пенсії державного службовця.

Таким чином, суд вважає, що періоди роботи позивача на посадах в органах місцевого самоврядування підлягають зарахуванню до стажу державної служби.

Згідно з записами трудової книжки позивача стаж роботи на посадах в органах місцевого самоврядування складає понад 32 роки, станом на 01 травня 2016 року стаж роботи позивача на вищезазначених посадах складав понад 20 років.

Згідно з розрахунком стажу позивача загальний страховий стаж ОСОБА_1 на час перерахунку пенсії (17 лютого 2021 року) складав 40 років 08 місяців12 днів (а.с. 7).

Таким чином, оскільки на час звернення із заявою про перерахунок пенсії (перехід на пенсію державного службовця) ОСОБА_1 досягла 60-річного віку, на день набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ мала стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців понад 20 років та має страховий стаж понад 40 років, тому суд вважає, що позивач набув право на призначення пенсії відповідно до положень Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, а тому рішення відповідача, яким здійснено перерахунок пенсії відповідно до Закону №1058 (та фактично відмовлено у переведенні на пенсію відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ) є протиправним.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії по інвалідності на пенсію державного службовця з 1 лютого 2021 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 Постанови КМУ № 622 від 14 вересня 2018 року "Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб" пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно з частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Тобто вимогами законодавства передбачено переведення на інший вид пенсії з дня подання заяви.

Так, матеріалами справи підтверджено, що із відповідною заявою та необхідними документами позивач звернулася до пенсійного органу 17 лютого 2021 року, тому підставі здійснити перерахунок пенсії з 1 лютого 2021 року, відсутні.

При цьому, ураховуючи, що відповідачем під час розгляду заяви виконані не всі умови для прийняття законного та обґрунтованого рішення, а саме не зараховано відповідні періоди до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, не надано оцінку поданим документам, суд, вважає за необхідне зобов`язати пенсійний орган повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17 лютого 2021 року з урахуванням висновків суду.

З огляду на викладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд враховує, що фактично позовні вимоги задоволені, оскільки рішення управління скасовано, а вимоги в частині зобов`язання вчинити певні дії є похідними від першої позовної вимоги.

Згідно положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як убачається з наявних матеріалів справи, при зверненні до адміністративного суду з позовною заявою, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. Таким чином, судовий збір у зазначеному розмірі підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 90, 132, 139, 193, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 18 лютого 2021 року №25 про перерахунок пенсії.

Зобов`язати Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв Праці, б.6, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про перерахунок пенсії від 17 лютого 2021 року за нормами Закону України «Про державну службу України» №889-VІІІ від 10 грудня 2015 року з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв Праці, б.6, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VІ "Прикінцевих положень" Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв