Справа № 580/3577/21
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

07 червня 2021 року справа № 580/3577/21

м. Черкаси

Суддею Черкаського окружного адміністративного суду Трофімовою Л.В. перевірено матеріали адміністративного позову у справі № 580/3577/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ПФУ в Черкаській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, прийнято ухвалу.

02.06.2021 вх.19746/21 ОСОБА_1 , звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ПФУ в Черкаській області, просить:

- визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Черкаській області щодо відмови застосувати під час обчислення пенсії ОСОБА_1 показник середньої заробітної плати по Україні 7763,17 грн за три календарні роки, що передують року звернення за 2017-2019 роки з урахуванням частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зарахувати у пільгове обчислення стажу період роботи з 01.01.1991 до 22.04.1996 на Крайній Півночі;

- зобов`язати Головне управління ПФУ в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням частини 2 статті 40 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показник середньої заробітної плати по Україні 7763,17 грн за три календарні роки, що передують року звернення за 2017-2019 роки, починаючи з 01.12.2020;

- зобов`язати Головне управління ПФУ в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , зарахувавши до стажу роботи період роботи з 01.01.1991 по 22.04.1996 на Крайній Півночі у пільговому обчисленні один рік як один рік і шість місяців, починаючи з 01.12.2020;

- зобов`язати Головне управління ПФУ в Черкаській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії за період з 01.12.2020 до моменту виплати поточної перерахованої пенсії за рішенням суду;

- допустити до негайного виконання рішення суду у частині виплати заборгованості з виплати пенсії з 01.12.2020 ОСОБА_1 у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом. Вивчивши матеріали позовної заяви, варто зазначити, що вона не відповідає вимогам статті 160, статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду розглянув касаційну скаргу особи на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду у справі № 240/12017/19 (провадження № К/9901/15971/20) за її ж позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі ГУ ПФУ, відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати заборгованості з державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю. Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії за серпень 2014 року. За таких обставин колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У постанові Верховного Суду від 13.03.2019 №826/13430/17 зазначено, що незнання через небажання дізнатися про те, що законодавством України встановлені певні строки звернення до суду, не дає підстав стверджувати про поважність пропуску позивачем такого строку.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України під час вибору і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

У правовій позиції Верховного Суду України у справі №6-17цс17 від 22.02.2017 зазначено: «порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також впливає із загального правила, встановленого статтею 60 Цивільного процесуального кодексу України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше».

Позивач про порушення своїх прав мав змогу дізнатися з грудня 2020 року після виплати пенсії у меншому розмірі, натомість до суду з даним позовом позивач звернувся 31.05.2021 (дата подачі позову на пошту), тобто з порушенням шестимісячного строку.

Згідно частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до пунктів 4, 5, 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві має бути зазначений зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а у разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

У позові зазначено: «позивачка отримувала пенсію в РФ, на підставі іншого, відмінного від Закону № 1058-ІV закону, Пенсія в РФ обчислюється за іншим механізмом, порядок її обчислення та призначення відмінні від встановлених Законом № 1058-ІV, тому по аналогії застосовується позиція Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 876/5312/17». Позивачем не зазначено, про яку аналогію йдеться.

За відсутності доказів підтвердження нарахування і обліку/звірки щодо заборгованості з пенсії «виплатити заборгованість з виплати пенсії за період з 01.12.2020 до моменту виплати поточної перерахованої пенсії» потребує уточнення у контексті захисту порушеного права та повноважень відповідача у здійсненні перерахунку у контексті розмежування повноважень щодо «поточної перерахованої пенсії за рішенням суду.

Вимога щодо «Крайній Півночі» потребує уточнення стосовно країни, позаяк йдеться про частину території Землі (розташована головним чином на північ від Північного полярного кола).

До позову надано заяву про звільнення від сплати судового збору у обґрунтування якої зазначено, що сплата судового збору є тягарем для позивача та перешкоджає доступу до правосуддя.

Вирішуючи зазначене клопотання, суд зазначає про таке.

Законом України «Про судовий збір» передбачено (стаття 9), що суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Кодексом адміністративного судочинства України встановлено (частина 3 статті 161), що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду фізичною особою або фізичною особою - підприємцем позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Згідно частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може ухвалою за клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд наділено повноваженням зменшити тягар несення судових витрат для особи, яка до нього звертається. Водночас конструкція наведених правових норм дає підстави для висновку, що зменшення тягаря несення судових витрат є не обов`язком суду, а повноваженням за певних обставин, за наявних доказів підтвердження матеріального стану особи.

У частині сплати судового збору законодавець визначив вичерпний перелік умов, за наявності яких можливе зменшення тягаря несення цих судових витрат.

Особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, в якому навести обставини щодо її майнового стану та, за наявності, обставини, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом права зменшити тягар несення судових витрат у частині сплати судового збору. Такі обставини повинні бути підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами.

Суд зазначає, що позивачем не обґрунтовано клопотання про звільнення від сплати судового збору з наданням доказів на підтвердження скрутного матеріального становища, зокрема, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Позовна заява містить вимоги немайнового характеру, судовий збір за подання даного позову становить 908 грн.

Належними реквізитами для сплати судового збору є: отримувач коштів - 22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37930566; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA4023759; відомча ознака « 84»; призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Черкаський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

У позові зазначено: «адвокат позивачки намагалася витребувати копії вказаних договорів адвокатським запитом. Проте копії надані не були»

Намагатися - пробувати робити що-небудь; докладати зусиль до чого-небудь; вимагати зробити що-небудь неодмінно; настоювати на чому-небудь.

Угодою про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 регулюються питання пенсійного забезпечення громадян, які працювали, зокрема на території Російської Федерації. Відповідно до Угоди СНД пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають. Органи, які здійснюють пенсійне забезпечення в державах-учасницях Угоди, співпрацюють один з одним в порядку, що визначається за згодою між їх центральними органами (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/997_107#Text).

Матеріали позову не містять доказів звернення позивача /представника позивача до органів ПФУ щодо сприяння/допомоги на міждержавному рівні в отриманні підтвердних документів (довідку про заробітну плату, наказів і розпоряджень про режим роботи, посаду, оплату праці, історичну довідку, інше) за відповідні періоди з урахуванням районного коефіцієнта та північної надбавки.

Представникові позивача варто уточнити/пояснити письмово розбіжності у написанні імені позивача у позові: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

До позову надано клопотання про витребування доказів, у якому позивач просить витребувати у відповідача оригінал пенсійної справи ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах 2 3 статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Згідно частини 2 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

У клопотанні не зазначено: заходи, що вжито безпосередньо позивачем для отримання зазначених доказів самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання зазначених доказів.

Пунктом 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у позові зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Згідно з частиною 6 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.

Позовну заяву підписано представником позивача адвокатом Головіновим Р.В., проте у позові не зазначено реєстраційного номеру облікової картки платника податків за його наявності або номеру і серії паспорта представника позивача.

Відповідно до частини 1 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Позивачем не надано копій додатків до позовної заяви для відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, статтею 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 2, 4, 6-16, 19, 160, 161, 169, 241, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви п`ять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Позивачем вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом надання:

- нової редакції позовної заяви із зазначенням відомостей відповідно до частини 1 статті 161 КАС України; уточнення позовних вимог; пояснення щодо написання прізвища позивача; реєстраційного номеру облікової картки платника податків за його наявності або номеру і серії паспорта представника позивача;

- доказів сплати судового збору у сумі 908 грн або засвідчених у встановленому порядку доказів належності до категорій осіб звільнених від сплати судового збору;

- обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з доказами на її підтвердження;

- обґрунтованої заяви про витребування доказів;

- додатків до позовної заяви для відповідача.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.

Суддя Л.В. Трофімова