Справа № 415/3591/21
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/3591/21
Провадження № 2-а/415/270/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря - Кравченко О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Луганській області сержанта поліції Харченко Анастасії Іванівни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

До Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Луганській області сержанта поліції Харченко Анастасії Іванівни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4233261 від 20.05.2020 року, винесеною інспектором УПП в Луганській області сержантом поліції Харченко Анастасією Іванівною, визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Вважає вищезазначену постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4233261 від 20.05.2020 року протиправною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на нижченаведене.

Згідно з постановою серії ЕАН №4233261 від 20.05.2021 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.05.2021 року о 12:56 годині по проспекту Хіміків у місті Сєвєродонецьку, керуючи транспортним засобом LANOS, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», а саме: здійснив розворот зі смуги, з якої дозволено тільки рух прямо, чим порушив п. 8.4 «ґ» ПДР У країни - порушення вимог інформаційно-вказівних знаків, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вказані в оскаржуваній постанові серії ЕАН №4233261 від 20.05.2021 року обставини, не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними належними, допустимими і достовірними доказами.

Частиною першою статті 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

По-перше, відповідач зазначив, що події відбулись в м. Хіміків 20.05.2021 року о 12.56 годині.

В той же час, позивач рухався 20.05.2021 року о 12.56 годині у м. Сєвєродонецьку по вул. пр. Хіміків на транспортному засобі LANOS, номерний знак НОМЕР_1 і здійснив розворот.

Перед початком маневру зайняв крайню ліву смугу, саме з неї дозволяється виконувати розворот. У разі, коли габарити транспортного засобу не дозволяють виконати розворот з крайньої лівої смуги, дозволяється порушити це правило.

При виїзді на середину перехрестя позивач пропустив всі транспортні засоби з інших напрямків, які мають перед ним перевагу. Тільки після цього закінчив свій маневр.

Розворот дозволено всюди, за виключенням випадків, де розворот заборонений.

Відповідно до п. 10.7 ПДР розворот забороняється лише у випадках:

а)на залізничних переїздах;

б)на мостах, шляхопроводах, естакадах і під ними;

в)у тунелях;

г)за видимості дороги менше 100 м хоча б в одному напрямку;

ґ)на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадку дозволеного розвороту на перехресті;

д)на автомагістралях, а також на дорогах для автомобілів, за винятком перехресть і місць, позначених дорожніми знаками або .

Дорожний знак 3.24. Розворот заборонено

Знак 3.24 "Розворот заборонено" забороняє розворот транспортних засобів. При цьому поворот ліворуч дозволяється.

Дія знаку не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами.

Дія знаку поширюється на перехрещення проїзних частин та інші місця, перед якими встановлено знак.

Вважає, що ПДР не порушував.

По-друге, Відповідачем не доведено наявності в діях позивача об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» встановлено з порушенням Правил дорожнього руху України та вимог Національного стандарту України ДСТУ 4100-2014.

Водночас, позивач рухався з дотриманням ПДР України. На відстані 50 м - 100 м до перехрестя по вул. Хіміків відсутній дорожній знак 3.24 Розворот заборонено, та дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах», які б надавали водіям змогу своєчасно здійснити необхідні перестроювання. Лише за 10 метрів до перехрестя праворуч від дороги, на опорі, встановлений інформаційно-вказівний знак 5.16 «Напрямки руху по смугах», який дозволяв продовжити рух прямо з лівої полоси, а праворуч з крайньої правої полоси. При цьому знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» візуально непомітний на відстані 100 м за напрямком руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Згідно з п. 8.1 Правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 8.2-1 Правил дорожнього руху дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Підпунктом 8.4. «ґ» ПДР України визначено, що інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Відповідно до підпункту 5.16 пункту 33.5 «Інформаційно-вказівні знаки» розділу 33 ПДР України - «Напрямки руху по смугах», дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них. Дія знаку, що встановлений перед перехрестям, поширюється на все перехрестя, якщо наступні знаки 5.16 або 5.18, установлені на ньому, не дають інших вказівок.

Згідно з вимогами п. 10.1.1 Національного стандарту України «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» ДСТУ 4100-2014 (далі - ДСТУ) дорожні знаки повинні розташовуватись так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатації і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо). Під час розташування дорожніх знаків повинна бути забезпечення спрямованість інформації, яку вони передають, тільки до тих учасників руху, для яких її призначено. Дорожні знаки повинні бути видимі на відстані не менше ніж 100 м за напрямком руху.

Пункт 10.2.3 ДСТУ 4100 - 2014 передбачає, що знаки, установлені на дорозі послідовно, за винятком знаків, установлених на перехресті, повинні бути розташовані поза населеними пунктами на відстані не менш ніж 50 м, а в населених пунктах - не менш ніж 25 м між поперечними перетинами дороги в яких встановлені знаки.

Згідно з п.10.2.4. ДСТУ дорожні знаки потрібно встановлювати з правого боку дороги поза проїзною частиною та узбіччям (допускають установленні на присипній бермі), на тротуарі, розділювальній смузі, газоні тощо та над дорогою, крім випадків, що спеціально обумовлені цим стандартом.

На дорогах із двома і більше смугами для руху в одному напрямку знаки, що встановлені з правого боку дороги, потрібно дублювати. Дублюючі знаки потрібно установлювати на розділювальній смузі, а у разі її відсутності - над дорогою або по лівому боці дороги, якщо для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги.

Пункт 10.7.17 ДСТУ 4100 - 2014 вказує, що знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» потрібно, застосовувати для зазначення кількості смуг і дозволених напрямків руху кожною з них на перехресті, де потрібно забезпечити використання смуг відповідно до інтенсивності руху транспортних засобів за різними напрямками, якщо ці напрямки відрізняються від дозволених напрямків руху (смугою на перехресті), які передбачені Правилами дорожнього руху.

Знак 5.18 «Напрямок руху по смузі» потрібно застосовувати для зазначення дозволених напрямків руху смугою на перехресті, де потрібно забезпечити використання смуги відповідно до інтенсивності руху транспортних засобів за різними напрямками, якщо ці напрямки відрізняються від дозволених напрямків руху (смугою на перехресті), які передбачені Правилами дорожнього руху. Дія знаків 5.16 і 5.18, установлених перед перехрестям, поширюється на перехрестя, якщо знаки 5.16 і 5.18 установлені на перехресті, не дають інших вказівок.

Знаки 5.16, 15.18 потрібно встановлювати над проїзною частиною так, щоб водії мали змогу своєчасно здійснити необхідні перестроювання. Кожний знак 5.18 потрібно розміщувати над серединою смуги, для якої його призначено.

Якщо кількість смуг в одну сторону перед перехрестям більше трьох, то пріоритетним є застосування знаків 5.18.

На дорогах, що мають перед перехрестям більше ніж три смуги для руху в одну сторону , знаки 5.16 і 5.18 повинні бути встановлені й попередньо у населених пунктах на відстані від 50 м до 100 м, поза ними - на відстані від 150 м до 300 м. На інших дорогах у разі необхідності знаки 5.16 і 5.18 допускається установлювати попередньо на такій самій відстані.

Поза населеними пунктами на дорогах, що мають перед перехрестям не більше, ніж три, а в населених пунктах - не більше, ніж дві смуги для руху в один бік, знак 5.16 допускається установлювати праворуч від дороги, при цьому повинен бути установлений і попередній знак 5.16.

За наявності знаку 5.16 знаки 4.1 - 4.6 застосовувати не слід.

В даному випадку дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» встановлений з порушенням Правил дорожнього руху та вимог Національного стандарту України. ДСТУ 4100 - 2014. а саме: знак встановлено з правого боку дороги, а не над проїзною частиною так, щоб водії мали змогу своєчасно здійснити необхідні перестроювання; знак візуально непомітний на відстані 100 м за напрямком руху, відсутній попередній знак 5,16, який повинен бути встановлений на відстані від 50 м до 100 м до перехрестя, а також відсутній дублюючий знак 5.1.6 над дорогою або на лівому боці дороги.

Оскільки дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» встановлено з порушенням Правил дорожнього руху та вимог Національного стандарту України ДСТУ 4100-2014, що свідчить про неналежну організацію дорожнього руху, яка не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові 24 квітня 2019 року по справі №127/12081/17 (провадження №К/9901/24194/18), який погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанції, що в діях позивача немає складу адміністративного правопорушення, якщо дорожній знак, що вказує напрям руху, встановлений з порушенням Правил дорожнього руху. Верховний Суд зазначив, що неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Верховний Суд в постанові від 14.08.2019 у справі № 199/8466/16 (К/9901/34088/18) висловив правову позицію, що розташування дорожнього знаку з порушенням ДСТУ 4100-2014 є підставою для скасування штрафу, накладеного за його порушення.

Зауважує, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП , відповідачем не доведено.

Просив суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4233261 від 20.05.2021 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення та стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 454,00 грн.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 вважає постанову серії ЕАН №4233261 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 20.05.2021 протиправною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Відзив на позовну заяву не надійшов. Відповідачем був наданий відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 20.05.2021.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

31.05.2021 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/3591/21 було відкрито провадження в адміністративній справі.

07.06.2021 року відповідачем було надано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та долучено відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 20.05.2021 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмове клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності.

Дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, встановлені судом

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН №4233261 від 20.05.2021 року, особа щодо якої розглядається справа - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом LANOS, номерний знак НОМЕР_1 , 20.05.2021 року о 12 год. 56 хв. за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Хіміків, 21, не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по смугах», а саме: здійснив розворот зі смуги, де дозволено рух тільки прямо, чим порушив вимоги п. 8.4 ґ. ПДР, у зв`язку з чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП. Прийнято рішення вид адміністративного стягнення - штраф в сумі 340 грн.

Пункт 8.4 «ґ» ПДР України передбачає, що дорожні знаки поділяються на групи: інформаційно-вказівні знаки - запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4233261 від 20.05.2021 року протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії ЕАН №4233261 від 20.05.2021 року, посилаючись на не порушення ним Правил дорожнього руху, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З п. 7 постанови про накладення адміністративного стягнення відносно позивача вбачається, що до неї надано відео з нагрудної камери DSJX300023_BB0023 та відео з реєстратора ХІАОМІ.

Відповідачем суду був наданий суду відеозапис з нагрудної камери інспектора УПП DSJX300023_BB0023 від 20.05.2021 року, у зв`язку з чим суд приймає даний відеозапис як належний та допустимий доказ. Втім, відповідач не надав суду відео з реєстратора ХІАОМІ.

Судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п.8.4 ґ ПДР України, відповідачем надано відеозапис № DSJX300023_BB0023, втім, з дослідженого відеозапису не можливо встановити факт порушення позивачем ОСОБА_1 п.8.4 ґ ПДР України та скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, суд вбачає, що відповідачем не було надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху України, а саме: вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Водночас, позивачем не надані належні, допустимі та достатні докази на підтвердження правомірності свого рішення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4233261 від 20.05.2021 року складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутності належних доказів, з порушенням вимог Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим, суд вважає позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Луганській області сержанта поліції Харченко Анастасії Іванівни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Понесення позивачем судових витрат на сплату судового збору підтверджується квитанцією 0.0..1 від 26.05.2021 року код квитанції 9233-7313-0227-6521 про сплату судового збору в сумі 455,00 грн.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 455,00 грн.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Луганській області сержанта поліції Харченко Анастасії Іванівни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН №4233261 від 20.05.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Департамент патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: кв. АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: інспектор 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Луганській області сержант поліції Харченко Анастасія Іванівна, місце роботи за адресою: буд. 8, вул. Штейгерська, м. Лисичанськ, 93100, Луганська область, Україна, код ЄДРПОУ невідомо.

Повний текст судового рішення складено 08.06.2021.

Суддя Ю. О. Калмикова