Справа № 755/12130/20
Суддя: Марфіна Н. В.
Дата ухвалення: 2021-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві, третя особа: поліцейський роти №1 батальйону №3 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції у м. Києві Кедич Віталія Сергійовича про визнання дій неправомірними та скасувати постанову, -

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить суд: визнати дії поліцейського роти №1 батальйону №3 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції рядового поліції Кедич Віталія Сергійовича щодо адміністративного затримання, складення протоколу про адміністративне правопорушення Серії АА №163217 від 12.08.2020 року та постанови серії АПО18 №765597 від 12.08.2020 року протиправним; скасувати постанову складену поліцейським роти №1 батальйону №3 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Кедич В. С. серії АПО18 №765597 від 12.08.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адмінстративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 85 грн., а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 12.08.2020 поліцейським роти № 1 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Кедичем Віталієм Сергійовичем було складено протокол про адміністративне правопорушення Серії АА № 163217 щодо вчинення позивачем, ОСОБА_1 , правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, та за результатом розгляду даного протоколу про адміністративне правопорушення прийнято постанову серії АПО18 № 765597 від 12.08.2020 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85,00 (вісімдесяти п`яти) грн.. Однак, позивач із даною постановою не погоджується, вважає вказану постанову незаконною та такою що підлягає скасуванню, вказує на те, що при складенні та розгляді протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським були допущені порушення, викладені у протоколі та постанові обставини є надуманими та не відповідають дійсності, а дії працівників УПП у м. Києві ДПП відносно мене під час складення та розгляду даної постанови є протиправними та незаконними з наступних підстав. 12.08.2020 близько 02:30 год. позивач на автомобілі служби таксі повертався до місця свого проживання за адресою, АДРЕСА_1 . Приїхавши на АДРЕСА_1 , водій таксі зупинив автомобіль біля будинку АДРЕСА_2 , який знаходиться на відстані близько 50 м. від будинку 3-А, в якому позивач мешкає, після чого позивач розрахувався із водієм за поїздку та вийшов із автомобіля таксі. На вулиці біля будинку № 3 ОСОБА_1 став свідком ситуації, в якій два поліцейські УПП у м. Києві ДПП в грубій та зухвалій формі спілкувалися із чоловіком, якого він неодноразово бачив у будинку в якому мешкає, проте прізвище та ім`я якого позивачу не відомо. Запитавши у даного чоловіка, чи у нього усе добре та чи йому не потрібно будь-яка допомога, оскільки працівники поліції вели себе некоректно, поліцейськими було надано «пораду» прийти повз для того щоб у нього також не виникло проблем із працівниками правоохоронних органів. Дані дії працівників позивача обурили, та він запитав у знайомого чоловіка, що трапилося, на що поліцейським було в грубій формі «запропоновано» піти, інакше з ним буде зовсім інша розмова. На «пропозицію» поліцейських позивач не погодився, після чого поліцейські зобов`язали його надати їм документи які посвідчують його особу. На дане прохання працівника поліції позивач відповів відмовою, оскільки, працівники поліції перед даним проханням не представилися, на його прохання пред`явити службове посвідчення відмовилися, та зазначили, що у разі відмови у наданні документів, що посвідчують особу, позивача буде затримано за порушення громадського порядку та доставлено до відділення поліції для встановлення особи та складання відповідних процесуальних документів передбачених чинним законодавством. Документи, що посвідчують особу позивача поліцейським надано не було, оскільки паспорт громадянина України на той момент зберігався вдома. Після цього поліцейськими застосовуючи фізичну силу було повалено на асфальтовану дорогу, застосовано кайданки та поміщено до автомобіля поліції. Дані дії тривали близько 5 хв. під час яких поліцейськими застосовувалася до позивача фізична сила. По дорозі до відділення поліції між позивачем та поліцейськими виникла суперечка щодо даних дій під час якої поліцейськими були нанесені удари які спричиняли фізичний біль. Прибувши до відділення поліції позивача було заведено до невідомої кімнати, де поліцейськими були кинуто позивача на підлогу, нанесено декілька ударів, після чого увімкнено камеру, та запропоновано надати пояснення щодо вчинених правопорушень. Дані дії поліцейських викликали у позивача обурення через що, він у грубій формі відмовився надавати будь які пояснення поліцейським, заявив клопотання про забезпечення конституційного права на захист та надання можливості викликати захисника, роз`яснити йому підстави обмеження його права на свободу пересування та причини затримання, на підставі якої норми позивача було затримано та чи є відповідні рішення суду які надають дозвіл на його затримання, а також клопотання про надання можливості повідомити про дане затримання та місце перебування близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб за його вибором. Дані клопотання поліцейськими в грубій формі були залишено без задоволення, після чого позивачем було висловлено прохання надати йому можливість належним чином використати права та написати скаргу до слідчого судді на незаконне затримання в порядку ст. 206 КПК України. Дане клопотання поліцейськими також було залишено без задоволення, після чого було вимкнено камеру та повторно застосовано до нього фізичне насильство із нанесенням ударів. Після цього його було повідомлено, що відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 178 КУпАП та повідомлено, що розгляд даного протоколу відбудеться за викликом у Голосіївському районному суді. Отримувати та підписувати будь-які папери від поліцейських позивач відмовився, оскільки дії що були вчинені відносно нього раніше вплинули на здатність реально оцінити що він підписує та отримує. Після чого поліцейськими було витягнуто позивача із відділення поліції та кинуто під парканом. В подальшому, ще на протязі декількох годин на вулиці поліцейськими застосовувалося до нього фізичне насильство. 13.08.2020 року звернувшись до УПП у м. Києві ДПП позивачем у канцелярії було отримано копію постанови серії АПО18 № 765597 від 12.08.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 178 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення Серії АА № 163217 за ст. 178 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення Серії АА № 163218 за ст. 173 КУпАП. Також позивачу було повідомлено про існування протоколу про його затримання, проте копії даного протоколу йому надано не було, можливості самостійно виготовлення копії також відмовлено після чого позивачем було подано клопотання на ім`я керівника УПП із проханням надання копії даного протоколу. Станом на 25.08.2020 відповіді на дане клопотання позивачем отримано не було. Так, відповідно до постанови серії АПО18 № 765597 від 12.08.2020 та протоколу про адміністративне правопорушення Серії АА № 163217 12.08.2020 о 02.45 год. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння та в п`яному вигляді, у грязному вбрані, з розтібнутою ширінкою, нецензурно виражався та не виконав законних вимог поліцейського надати документи через що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 грн.. Позивач вказує, що зазначені в постанові обставини адміністративного правопорушення не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП. Позивач вказує, що поліцейським було притягнуто до відповідальності за те, як зазначено у протоколі та постанові, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння та в п`яному вигляді, у грязному вбрані, з розтібнутою ширінкою. Проте, як зазначає позивач, дані обставини не відповідають дійсності. Так, позивачем на неодноразові звинувачення поліцейських, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння було заявлено клопотання про те, щоб його було доставлено до медичного закладу де було б проведено процедури для підтвердження чи наявності факту алкогольного сп`яніння, проте поліцейськими у задоволенні даного клопотання було відмовлено. У задоволенні даного клопотання було відмовлено через те, що у медичному закладі також звернули б увагу на пошкодження які мені були нанесені поліцейськими. Тому якими доказами поліцейський керувався встановлюючи у постанові факт перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння йому не відомо. Крім того, позивач зазначає. що до зустрічі із поліцейськими, його одяг був чистим, мав охайний вигляд, та не міг викликати відразу у оточуючих, що має бути зафіксовано на камерах поліцейських. Після того, як його декілька разів кидали на землю, тягли по асфальтованій поверхні, одяг забруднився та отримав механічні пошкодження. Будь яких інших обставин, зокрема те, що він непристойно висловлювання, використовував жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян, через сп`яніння повністю чи значною мірою втратив орієнтування (безцільно стояв чи безцільно пересувався з місця на місце, у ньго порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода), був повністю безпорадний (у непритомному стані) у зазначених протоколі та постанові не наведено. Наведені вище обставини, на думку позивача, свідчать про недоведеність поліцейським вчинення мною правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП. Оскільки будь які докази які б підтверджували дані обставини під час розгляду справи були відсутні. За сукупністю вказаних обставин, позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 02.09.2020 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано термін не більше десяти днів для усунення недоліків.

На підставі ухвали суду від 22 жовтня 2020 року позовну заяву повернуто позивачу.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2020 року - скасовано, та передано до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Ухвалою суду від 01.02.2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.

17 лютого 2021 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, обгрунтовуючи тим, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження своїх вимог, а твердження позивача є надуманими, та такими що не відповідають дійсним обставинам справи.

На підставі ухвали від 05 березня 2021 року замінено неналежного відповідача поліцейського роти №1 батальйону №3 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції рядового поліції Кедич Віталія Сергійовича на належного відповідача Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції. Залучено поліцейського роти №1 батальйону №3 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції рядового поліції Кедич Віталія Сергійовича до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Згідно ст. 261 КАС України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши всі наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушеннямінакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що 12 серпня 2020 року поліцейським роти №1 батальйону №3 полку №1 УПП в м. Києві ДПП рядовим поліії Кедич В. С. винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення серія АПО18 №765597 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85,00 грн.

Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, 12.08.2020 о 02 год 45 хв. в м. Києві по вул. Теремківській, 3 водій ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, та в п`яному вигляді, нецензурно виражався, у грязному вбранні та з розцібнутою ширінкою, не виконував законну вимогу працівника поліції надати документи, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 178 КУпАП..

Відповідно до ч. 1 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення - Розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, - тягне за собою попередження або накладення штрафу від одного до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП).

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, в тому числі по ч.1 ст.178 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого виявляє причини та умови, що спричиняють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає в межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Об`єктом адміністративного проступку за ч.1 ст. 178 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у появі в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль, під якою необхідно розуміти: поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо); коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода); п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані). До того ж не має значення вид вжитого напою, що містив алкогольну складову, а також місце його вживання (це може бути будь-яке громадське місце, навіть те, де розпивання алкогольних напоїв не заборонено). Водночас не можна кваліфікувати появу у п`яному вигляді лише за ознаками стану сп`яніння в громадському місці, якщо поведінка особи не ображає людську гідність і громадську мораль.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, перевірка документів особи; опитування особи; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Частиною 1 статті 40 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1)попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 ст.77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З наявних у суду матеріалів, окрім постанови про адміністративне правопорушення, не вбачається сукупності доказів, передбачених ст.251 КУпАП України, які б свідчили про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст178 КУпАП.

Крім того, у суду відсутні докази які б могли підтвердити взагалі перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, також, факт перебування особи у стані алкогольного сп`яніння в громадському місці не породжує для останньої відповідальності за ч.2 ст.178 КУпАП у разі, якщо така поява не ображає людську гідність і громадську мораль.

Згідно статі 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.178 КУпАП, суд вважає недоведеним.

Статтею 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

В даному випадку судом не встановлюється відсутність або наявність вини позивача, а розглядаються дії відповідача по прийняттю певного рішення, тобто саме в аспекті протиправності чи правомірності дій відповідача по складанню постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суд першої інстанції повинен був розглядати справу.

З огляду на наведені вище норми законодавства, Суд зазначає, що повноваження вирішувати питання про закриття справи про адміністративне правопорушення належать виключно органу (посадовій особі), що уповноважені розглядати такі справи. Адміністративний суд не може підміняти такий орган (посадову особу), та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу (посадової особи).

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні в частині позовних вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі ст. 139 КАС України, суд присуджує стягнути з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигувань суб`єкта владних повноважень судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 420 грн. 40 коп.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 7, 222, 251, 252, 256, 268, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 2, 4, 5, 6, 7, 211, 217, 241, 245, 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві, третя особа: поліцейський роти №1 батальйону №3 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції у м. Києві Кедич Віталій Сергійович про визнання дій неправомірними та скасувати постанову задовольнити частково.

Визнати дії поліцейського роти №1 батальйону №3 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції рядового поліції Кедич Віталія Сергійовича щодо адміністративного затримання, складення постанови серії АПО18 №765597 від 12.08.2020 року протиправним.

Скасувати постанову складену поліцейським роти №1 батальйону №3 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Кедич В. С. серії АПО18 №765597 від 12.08.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адмінстративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 85 грн.

Стягнути з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигувань суб`єкта владних повноважень судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 420 грн. 40 коп.

Відповідно до ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення складено 02.06.2021 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Відповідач - Управління патрульної поліції у м. Києві (адреса: 03151. М. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 9);

Третя особа - Поліцейський роти №1 батальйону №3 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції у м. Києві Кедич Віталій Сергійович (адреса: 03151. М. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 9).

С у д д я :