Справа № 400/5671/20
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/5671/20
Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2020 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі відповідач, ГУ ПФУ), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області від 28.10.2020 року №16/03.06-р;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити призначення та виплачувати з 20.10.2020 року ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №269/0/01-51/04-20 від 09.10.2020 року та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) №269/0/01-51/04-20 від 09.10.2020 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач з 17.08.2018 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-VI «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

20.10.2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 року №889-VIІІ «Про державну службу». До заяви позивач додав копію довідки Арбузинської РДА про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №269/0/01-51/04-20 від 09.10.2020 року та копію довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) №269/0/01-51/04-20 від 09.10.2020 року.

За наслідками розгляду заяви позивача від 20.10.2020 року відповідач 28.10.2020 року прийняв рішення №16/03.06-р, яким відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 року №889-VIІІ «Про державну службу».

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що призначити пенсію позивачу відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 не є можливим, оскільки у позивача відсутній 20-річний стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, а тому правові підстави для призначення позивачу пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» - відсутні.

Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, спірним питанням є правомірність відмови відповідача у переведенні позивача з пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон №1058-IV) на пенсію відповідно до положень Закону України «Про державну службу» (надалі - Закон №889-VIII).

Відповідно до Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 28.10.2020 року №16/03.06-р підставою для відмови позивачу у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII стало те, що протягом періодів роботи з 23.05.1990 року по 16.10.2008 року ОСОБА_1 працював в органах державної податкової служби та йому присвоєно спеціальне звання, а не ранг державного службовця, а тому такі періоди не зараховуються до стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій державних службовців, який дає право на призначення пенсії. Крім того, періоди роботи на посадах в органах місцевого самоврядування після 04.07.2001 року не зараховуються до стажу на відповідних посадах державної служби.

Стаж ОСОБА_1 на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців за період з 14.11.2008 року по 16.11.2011 року в Арбузинській районній державній адміністрації складає 3 роки 2 дні, що сторонами не оспорюється.

Таким чином, для вирішення питання щодо правомірності такої відмови пенсійного органу необхідно з`ясувати, чи відноситься робота в органах державної податкової служби та в органах місцевого самоврядування до стажу на відповідних посадах державної служби.

Щодо стажу роботи в органах Податкової служби судова колегія зазначає.

Зі змісту записів, які містяться у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 вбачається, що з 23.05.1990 року по 16.10.2008 року він працював в органах ДПІ.

Реалізацію права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначає закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII.

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII з 01.05.2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб зазначених у пункті 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до ст.90 вищевказаного Закону, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За правилами п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Так, згідно ч.1 ст.37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом 1 частини першої статті 28 Закону №1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Отже, обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст.37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №899-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Питання обчислення стажу державної служби визначався Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року №283 (надалі - Порядок №283), який був чинний у період чинності Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XII.

Приписи абзацу 2 п.2 Порядку №283 визначали, що до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 з 23.05.1990 року позивач прийнятий на посаду начальника податкової інспекції в ДПІ по Арбузинському району та по 16.08.2008р. працював в податкових органах на різних посадах.

Спеціальним законом, що визначав статус Державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності був Закон України від 04.12.1990 року №509-XII «Про державну податкову службу в Україні» (надалі - Закон України №509-XII).

Цим законом визначено, що посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання: головний державний радник податкової служби, державний радник податкової служби I рангу, державний радник податкової служби II рангу, державний радник податкової служби III рангу, радник податкової служби I рангу, радник податкової служби II рангу, радник податкової служби III рангу, інспектор податкової служби I рангу, інспектор податкової служби II рангу, інспектор податкової служби III рангу.

Колегія суддів звертає увагу, що як Законом №889-VIII від 10.12.2015 року, так і нормами діючих до нього Закону №3723-XII і Закону №509-ХІІ та Порядку №283 передбачалось зарахування до стажу державної служби роботи (служби) на посадах керівних працівників і спеціалістів в органах державної податкової служби та її територіальних органів.

Згідно із п.9 Порядку присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 року №839 (надалі - Порядок №839) посадовій особі, яка перебувала на державній службі та вперше призначена на посаду в органах доходів і зборів, присвоюється спеціальне звання за посадою, на яку призначено особу, з урахуванням встановленого співвідношення рангів державних службовців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 року №306 «Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями» (далі - Постанова №306) затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, співвідношення рангів державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями згідно з додатками 1-10.

Вищенаведені норми підтверджують, що посадові особи контролюючих органів, в даному випадку податкового органу, віднесені до державних службовців за певними особливостями, тобто з присвоєнням спеціальних звань, які відповідають певним категоріям та рангам державних службовців.

Відтак, спеціальні звання посадових осіб органів державної податкової служби - прирівнюються до рангів державного службовця, визначених Порядком №306.

Верховний Суд України раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 08.10.2013 року (справа №21-275а13) аналіз положень статті 37 Закону України №3723-XII, Закону України №509-ХІІ дає підстави вважати, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України №3723-ХІІ.

Так, із записів у трудової книжки позивача вбачається, що 02.11.1992 року йому присвоєно звання «Радник податкової служби III рангу», 25.04.1995 року присвоєно звання «Радник податкової служби II рангу», 16.12.2004 року присвоєно чергове спеціальне звання «Радник податкової служби I рангу»

Таким чином, період державної служби позивача в податкових органах у спеціальному званні, має бути зарахований до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу».

Крім того, відповідно до ст.17 Закону України №3723-ХІІ громадяни України, які вперше зараховуються на державну службу, приймають Присягу такого змісту: «Повністю усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити народові України, суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов`язки».

Державний службовець підписує текст Присяги, який зберігається за місцем роботи. Про прийняття Присяги робиться запис у трудовій книжці.

Так, 14.09.1994 року ОСОБА_1 прийняв присягу державного службовця, згідно запису №11 у трудовій книжці. (а.с.12 зворотній бік).

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VIII.

Щодо зарахування періоду роботи позивача в органах місцевого самоврядування до стажу на відповідних посадах державної служби судова колегія зазначає.

Як вбачається з змісту трудової книжки позивача у період з 15.12.2011 року по 18.11.2015 року він працював в Арбузинській районній раді на посаді заступника голови.

Відповідно до п.2 Порядку №283, робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу державної служби.

Так, відповідно до ч.1 ст.14 Закону №2493, в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад:

четверта категорія - посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад.

Отже, посада за якою працював позивач в Арбузинській районній раді відноситься до 4 категорії посад в органах місцевого самоврядування.

В силу п.4 ч.2 ст.46 Закону №889, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом №2493 зараховуються до стажу державної служби.

Отже, період роботи позивача з 15.12.2011 року по 18.11.2015 року на посаді заступника голови Арбузинської районної Ради (посадова особа місцевого самоврядування), що становить 3 роки 11 місяців 3 дні відповідачем незаконно не враховано у стаж його роботи на посадах державної служби.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити призначення та виплачувати з 20.10.2020 року ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №269/0/01-51/04-20 від 09.10.2020 року та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) №269/0/01-51/04-20 від 09.10.2020 року судова колегія зазначає наступне.

Так, згідно ч.5 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058, документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Отже, право особи на призначення пенсії встановлюється на підставі розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Судова колегія вважає, що належним способом захисту у спірних правовідносин має бути не зобов`язання призначити та виплачувати з 20.10.2020 року ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням довідки від №269/0/01-51/04-20 від 09.10.2020 року, а зобов`язання відповідача зарахувати до стажу державної служби позивача період його роботи в органах податкової служби та в органі місцевого самоврядування та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 року №889-VIІІ «Про державну службу» з включенням вказаних періодів роботи позивача до стажу його державної служби.

В зв`язку з цим колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню та прийняттям по справі нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області від 28 жовтня 2020 року №16/03.06-р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_2 період роботи в органах податкової служби з 23 травня 1990 року по 16 листопада 2008 року, та період роботи в органах місцевого самоврядування з 15 грудня 2011 року по 18 листопада 2015 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIІІ «Про державну службу» з включенням до стажу державної служби ОСОБА_2 період роботи в органах податкової служби з 23 травня 1990 року по 16 листопада 2008 року, та період роботи в органах місцевого самоврядування з 15 грудня 2011 року по 18 листопада 2015 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.