Справа № 360/4841/20.
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року справа №360/4841/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гайдара А.В., суддів Компанієць І.Д., Ястребової Л.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року в справі № 360/4841/20 (головуючий І інстанції Смішлива Т.В., складене у повному обсязі 11 лютого 2021 року в м. Сєвєвродонецьк Луганської області) за позовом ОСОБА_1 до Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області про визнання відмови протиправною та зобов`язати вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області (далі відповідач), в якому просила:

- визнати протиправною відмову Відділу державного архітектурно-будівельного контролю ВЦА міста Сєвєродонецька Луганській області від 22 вересня 2002 року у реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта «Індивідуальний гараж за адресою: АДРЕСА_1 » від 11 вересня 2020 року;

- зобов`язати Відділ державного архітектурно-будівельного контролю ВЦА міста Сєвєродонецька Луганській області провести реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта «Індивідуальний гараж за адресою: АДРЕСА_1 » від 11 вересня 2020 року.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 643792 належить земельна ділянка площею 0,0023 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва індивідуального гаражу, кадастровий номер :06:040:0085.

На вказаній земельній ділянці у 2011-2012 роках без оформлення дозвільної документації був побудований гараж № НОМЕР_1 , у зв`язку з чим земельна ділянка має адресу: АДРЕСА_1 , гараж № НОМЕР_1 .

06 грудня 2013 року БТІ м. Сєвєродонецька виготовлений технічний паспорт на гараж № НОМЕР_1 , розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з яким площа гаражу становить 24,3 кв.м.

18 грудня 2013 року експертом складений звіт за результатами проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж гаражу № НОМЕР_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , збудованого без дозволу на виконання будівельних робіт. Експертом встановлена відповідність гаражу вимогам надійності та безпечної експлуатації і можливість його безпечної експлуатації.

Наведені обставини встановлені рішенням Сєвєродонецького міського суду від 14 квітня 2020 року, яке набрало законної сили, у справі № 428/12711/19.

11 вересня 2020 року позивач звернулася до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю ВЦА міста Сєвєродонецька Луганській області з декларацією про готовність об`єкта до експлуатації щодо побудованого в період з 2011 року по 2012 рік індивідуального гаражу з підвалом, за адресою: АДРЕСА_1 .

Листом ДАБК ВЦА міста Сєвєродонецька Луганській області від 22 вересня 2020 року повідомлено, що за результатами повноти даних, зазначених у декларації про готовність об`єкта до експлуатації встановлена невідповідність коду об`єкту передбаченим п. 9 Перехідних положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» об`єктам, і що на мій об`єкт не поширюється дія Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільського господарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI) збудовані на відповідній земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03 липня 2018 року № 158.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд не надав належної правової оцінки фактичним обставинам справи в сукупності з нормами чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, у зв`язку із чим дійшов хибного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 643792, на підставі рішення 13 сесії 6 Сєвєродонецької міської ради від 28 червня 2011 року № 486, стала власником земельної ділянки площею 0,0023 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , за цільовим призначенням - Для будівництва індивідуального гаражу, кадастровий номер :06:040:0085 (арк. спр. 5-6), що підтверджено довідкою № 732 від 28 листопада 2013 року (арк. спр. 16).

06 грудня 2013 року Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на гараж № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 (арк. спр. 7-9).

18 грудня 2013 року експертом складений звіт за результатами проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта, а саме гаражу № НОМЕР_1 з підвалом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яким встановлена відповідність гаражу вимогам надійності та безпечної експлуатації і можливість його безпечної експлуатації (арк. спр. 17-26).

Відповідно до рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 квітня 2020 року по справі 428/12711/19 позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на самочинно збудований гараж залишено без задоволення (арк. спр. 10-15).

11 вересня 2020 року за вхідним номером 60364 позивач звернулася до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області з декларацією про готовність об`єкта до експлуатації Індивідуальний гараж за адресою: АДРЕСА_1 , код об`єкта 1110 код НОМЕР_2 111.р.1, побудованого в період з 2011 року по 2012 рік (арк. спр. 28-30).

Листом Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області від 22 вересня 2020 року про відмову в реєстрації декларації, в якому повідомлено, що за результатом перевірки даних, зазначених у декларації про готовність об`єкта, відповідно до п. 5 розділу III Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт", затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 158 від 03 липня 2018 року (далі - Порядок) встановлено, невідповідність поданих документів вимогам законодавства, декларацію оформлено з порушенням вимог, установлених Порядком, зокрема:

- код Об`єкту згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000 не відповідає класифікації об`єктів визначених п. 9 Перехідних положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (Зазначений Вами Об`єкт будівництва, код за ДК 018-2000 - 1242.1 віднесено до розділу 1242 "Гаражі", натомість п. 1 Порядку визначено що його положення застосовуються при прийнятті в експлуатацію наступних об`єктів, зокрема:

1) індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 300 квадратних метрів, збудованих у період з 05 серпня 1992 року по 09 квітня 2015 року (розділ за ДК 018-2000 - 1110 "Будинки одноквартирні"):

2) будівель і споруд сільськогосподарського призначення, збудованих до 12 березня 2011 року (розділ за ДК 018-2000 - 1271. Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства").

Тобто на зазначений позивачем Об`єкт не розповсюджується дія Порядку і він підлягає введенню в експлуатацію на загальних підставах, відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року (арк. спр. 27).

Вважаючи дії відповідача такими, що суперечать чинному законодавству, ОСОБА_1 звернулась до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 липня 2014 року № 294 «Про затвердження Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України» Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій (далі - Міністр) і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду в частині надання (отримання, реєстрації), відмови у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (пункт 1 Положення).

Держархбудінспекція у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства (пункт 2 Положення).

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі Закон № 3038-VI, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 3 Закону № 3038-VI відносини у сфері містобудівної діяльності регулюються Конституцією України, Цивільним, Господарським і Земельним кодексами України, цим Законом, законами України "Про Генеральну схему планування території України", "Про основи містобудування", "Про архітектурну діяльність", "Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду", "Про землеустрій", іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною третьої статті 6 Закону № 3038-VI до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать:

1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій;

2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Примірне положення про органи державного архітектурно-будівельного контролю затверджується Кабінетом Міністрів України (далі - Примірне положення).

Відповідно до пункту 1 Примірного положення орган держархбудконтролю з питань здійснення повноважень, передбачених Законом України Про регулювання містобудівної діяльності, є підконтрольним Держархбудінспекції.

Згідно з підпунктом 1 пункту 4 Примірного положення орган держархбудконтролю відповідно до покладених на нього завдань: надає, отримує документи, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, відмовляє у видачі таких документів, анулює їх, скасовує їх реєстрацію.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 7 Закону № 3038-VI управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом: надання (отримання, реєстрації), відмови у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (крім анулювання (скасування) документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів):

виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад (крім міських рад населених пунктів, які є адміністративними центрами областей, та міських рад населених пунктів з чисельністю населення понад 50 тисяч) - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), розташованих у межах відповідних населених пунктів;

виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю міських рад населених пунктів, які є адміністративними центрами областей, міських рад населених пунктів з чисельністю населення понад 50 тисяч, структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1) та середніми (СС2) наслідками, розташованих у межах відповідних населених пунктів.

Частиною п`ятою статті 32 Закону № 3038-VI встановлено, що усі об`єкти поділяються за такими класами наслідків (відповідальності), зокрема, незначні наслідки - СС1.

Аналізом змісту статті 32 Закону № 3038-VI, суд дійшов висновку, що індивідуальний гараж позивача є об`єктом класу відповідальності - незначні наслідки СС1.

За приписами частини першої статті 39 Закону № 3038-VI прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Згідно з частиною четвертою статті 39 Закону № 3038-VI прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

З матеріалів справи встановлено, що відповідачем у встановлений строк з моменту звернення позивача (09 вересня 2020 року) з декларацією прийнято рішення (22 вересня 2020 року).

Частиною шостою статті 39 Закону № 3038-VI встановлено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об`єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Рішення про реєстрацію або повернення декларації про готовність об`єкта до експлуатації може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права реєстрації декларації), або оскаржено до суду.

Відповідно до пункту 9 Перехідних положень Закону № 3038-VI орган державного архітектурно-будівельного контролю безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію:

збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарські (присадибні) будівлі і споруди загальною площею до 300 квадратних метрів;

збудовані до 12 березня 2011 року будівлі і споруди сільськогосподарського призначення.

Порядок проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03 липня 2018 року № 158, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 серпня 2018 року за № 976/32428 (далі - Порядок № 158).

Зазначений Порядок, розроблений на виконання вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», встановлює процедуру проведення технічного обстеження та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельних ділянках відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт (далі - об`єкти), а саме:

індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 300 квадратних метрів, збудованих у період з 05 серпня 1992 року по 09 квітня 2015 року;

будівель і споруд сільськогосподарського призначення, збудованих до 12 березня 2011 року.

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку № 158 у цьому Порядку терміни вживаються в таких значеннях: господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо, та прибудови до них.

За змістом пунктів 1, 2 розділу ІІІ Порядку № 158 прийняття в експлуатацію об`єктів здійснюється безоплатно органом державного архітектурно-будівельного контролю протягом 10 робочих днів з дня подання відповідної заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені такі об`єкти, за результатами технічного обстеження цих об`єктів шляхом реєстрації поданої ними декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація) за формою, наведеною в додатку 3 до цього Порядку (пункт 1).

Тобто з наведених норм, визначено вичерпний перелік будівель та споруд, процедура проведення технічного обстеження яких визначена Порядком № 158, до яких належать гаражі.

З огляду на викладене колегія суддів вважає помилковим викладений в оскаржуваному рішенні висновок, що зазначені у Порядку № 158 гаражі повинні бути складовою господарських будівель, а не окремим приміщенням, як у випадку з позивачем.

Отже, положення Порядку № 158 розповсюджують свою дію на визначений позивачем об`єкт.

Пунктом 3 Порядку № 461 встановлено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 461 надання (реєстрація), повернення (відмова у видачі) чи скасування реєстрації документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними статтею 7 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності.

Згідно із пунктом 10 Порядку № 461 у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

Пунктом 15 Порядку № 461 Реєстрація декларації або видача сертифіката здійснюється шляхом внесення даних до реєстру з дотриманням вимог Закону України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності та Про адміністративні послуги.

Пунктом 17 Порядку № 461 визначено, що замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю через центр надання адміністративних послуг чи через електронний кабінет шляхом подання засобами програмного забезпечення Єдиного державного веб-порталу електронних послуг або заповнює та надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до центру надання адміністративних послуг один примірник декларації щодо самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду, за формою, наведеною у додатку 5 до цього Порядку.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

У разі подання декларації через електронний кабінет перевірка повноти даних, зазначених у декларації, здійснюється автоматично за допомогою програмних засобів ведення реєстру під час її заповнення замовником. У випадках, встановлених у Порядку ведення першої черги Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва під час реалізації експериментального проекту, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 1 липня 2020 р. № 559, реєстрація декларації шляхом внесення до реєстру даних, зазначених у декларації, здійснюється автоматично у день її надходження (пункт 18 Порядку № 461).

Пунктом 19 Порядку № 461 передбачено, що у разі подання чи оформлення декларації з порушенням установлених вимог орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає її замовнику (його уповноваженій особі) у спосіб, відповідно до якого були подані документи, з письмовим обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

З аналізу вищенаведених приписів вбачається, що орган державного архітектурно-будівельного контролю перевіряє повноту даних, зазначених у поданій декларації та вносить відомості до реєстру, а відповідальність за достовірність даних, зазначених замовником у декларації про готовність об`єкта до експлуатації, несе сам замовник.

Тобто на етапі подання замовником будівництва декларації про готовність об`єкта до експлуатації зводиться до перевірки повноти даних зазначених замовником без співставлення інших документальних даних.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що в межах спірних правовідносин Відділ державного архітектурно-будівельного контролю ВЦА міста Сєвєродонецька Луганській області відмовив позивачу у реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта «Індивідуальний гараж за адресою: АДРЕСА_1 » від 11 вересня 2020 року з підстав, не передбачених чинним законодавством.

Таким чином, враховуючи дискреційність повноважень відповідача щодо проведення реєстрації декларацій про готовність об`єкта до експлуатації, колегія суддів дійшла висновку, що правильним та достатнім способом захисту порушеного права особи є зобов`язання відповідача повторно розглянути декларацію про готовність до експлуатації об`єкта «Індивідуальний гараж за адресою: АДРЕСА_1 » від 11 вересня 2020 року та прийняти вмотивоване рішення, з урахуванням висновків суду.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 до Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області про визнання відмови протиправною та зобов`язати вчинити певні дії підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Частиною 6 ст. 139 КАС України регламентовано, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 840,80 грн судового збору за звернення з адміністративним позовом та 1261,20 грн з апеляційною скаргою.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягають судові витрати в загальному розмірі 1051,00 грн.

Керуючись статями 139, 291, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року в справі № 360/4841/20 задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року в справі № 360/4841/20 скасувати.

Постановити нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області про визнання відмови протиправною та зобов`язати вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Відділу державного архітектурно-будівельного контролю ВЦА міста Сєвєродонецька Луганській області від 22 вересня 2002 року у реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта «Індивідуальний гараж за адресою: АДРЕСА_1 » від 11 вересня 2020 року.

Зобов`язати Відділ державного архітектурно-будівельного контролю ВЦА міста Сєвєродонецька Луганській області повторно розглянути декларацію про готовність до експлуатації об`єкта «Індивідуальний гараж за адресою: АДРЕСА_1 » від 11 вересня 2020 року та прийняти вмотивоване рішення, з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати в сумі 1051,00 грн (одна тисяча п`ятдесят одна гривня).

Повний текст судового рішення складено та підписано 07 червня 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів А. В. Гайдар

І. Д. Компанієць

Л. В. Ястребова