Справа № 953/2442/21
Суддя: Лях М. Ю.
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/2442/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Лях М.Ю., за участю секретаря судових засідань Хомінської Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Долженка Тараса Миколайовича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАН № 3730515 від 30.01.2021 року про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 425,00 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що дії інспектора 1 батальону 4 роти УПП в Харківській області лейтенанта поліції Долженко Тараса Миколайовича щодо винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, є протиправними, оскільки правила дорожнього руху він не порушував.

Інспектором поліції, зазначено, що позивач 30.01.2021 року керував ТЗ «Hyunday santa fe» д.н.з. НОМЕР_1 в темну пору доби без ввімкненого ближнього світла фар, чим порушив п. 19.1.а. ПДР. Однак, ці порушення не були вчинені позивачем, бо вищевказаним транспортним засобом керував не він, а інша особа - ОСОБА_2 .

30.01.2021 року, транспортний засіб в якому знаходилися позивач, дружина позивача - ОСОБА_3 , дитина позивача - ОСОБА_4 під керуванням ОСОБА_2 здійснив вимушену зупинку по вул. Біблика у м. Харкові, підставою зупинки було виявлення водієм - ОСОБА_2 , відсутності документів, а саме: посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію права власності на транспортний засіб, які водій забув вдома. У зв`язку із чим транспортний засіб було припарковано по АДРЕСА_1 . Після чого, ОСОБА_2 , врахувавши той факт, що проживає недалеко від місця зупинки транспортного засобу, вирішив повернутись додому за необхідними документами, а позивач із родиною залишились чекати водія. Чекаючи на повернення ОСОБА_2 позивач вийшов з переднього пасажирського місця покурити, щоб не заважати дружині та дитині які залишились в транспортному засобі позаду. Саме в той момент до припаркованого ТЗ під`їхав екіпаж патрульної поліції. В ході спілкування інспектори зазначили, що, нібито, чорний автомобіль за зовнішніми ознаками схожий на той, який був припаркований по вул. Біблика, в районі буд. 32, рухався із порушенням Правил дорожнього руху, а саме порушення водіями ТЗ використання освітлювальних приладів в темну пору, в умовах недостатньої видимості, в тунелях. Крім того, відповідач стверджував, що ТЗ був під керуванням позивача, ігноруючи заперечення останнього, відповідачем було надано відео, де нібито зафіксовано факт порушення ПДР, однак продемонстроване ним відео не підтвердило факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Коли водій ТЗ «Hyunday santa fe» д.н.з. НОМЕР_1 повернувся на місце зупинки, відносно позивача ОСОБА_1 вже було винесено оскаржувану постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Оскаржувана постанова серії ЕАН № 3730515 від 30.01.2021 року є незаконною та необгрунтованою, яка винесена без доказів наявності складу правопорушення та такою, що не відповідає вимогам ст. 245, 280 КУпАП в зв`язку з тим, що вона винесена відносно іншої особи ніж водія, який дійсно керував вищезазначеним транспортним засобом 30.01.2021 року, доказів того, що саме позивач знаходився за кермом автомобілю, відповідачем не надано, крім того, постанова не містить інформацію про будь- яку фіксацію правопорушення, в порушення ч. 3 ст. 283 КУпАП, в ній жодним чином не зазначено відомостей про технічний запис, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось. Також, вказані в постанові дані не відповідають фактичним обставинам справи в частині «місця скоєння правопорушення», адреси місця скоєння адміністративного правопорушення по вулиці 2-ї П`ятирічки, як зазначено у постанові серії ЕАН № 3730515 від 30.01.2021 року, станом, як на день розгляду справи так і на день звернення до суду із позовною заявою не існувало та існує у м. Харкові. Крім того, відповідачем у постанові про накладення адміністративного стягнення не наведено та не надано жодних доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та доказів, що підтверджували факт порушення позивачем Правил дорожнього руху України.

Крім того, відтворення залученої адвокатом Носенко А.Ю. до матеріалів справи копія відеозапису подій 30.01.2021 року, отриману від УПП в Харківській області на підставі адвокатського запиту, також підтверджує неможливість встановлення факту вчинення саме на ТЗ «Hyunday santa fe» д.н.з. НОМЕР_1 адмінправопорушення, неможливість встановлення факту перебування саме позивача за кермом цього автомобілю та неможливість встановлення факту зупинки екіпажем патрульної поліції цього ТЗ.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 03.03.2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як встановлено дослідженими у справі доказами, 30.01.2021 року о 23:36:34 в м.Харків, вул. 2-ї П`ятирічки 32/10 водій ОСОБА_1 керував ТЗ в темну пору доби без ввімкненого ближнього світла фар, чим порушив п. 19.1.а. ПДР - порушення водіями ТЗ використання освітлювальних приладів в темну пору, в умовах недостатньої видимості, в тунелях.

У зв`язку з чим, інспектором інспектора батальону № 1 роти №4 УПП в Харківській області лейтенантом поліції Долженко Тарасом Миколайовичем винесено постанову серії ЕАН № 3730515 від 30.01.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Частиною 1, 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395 передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема і передбачених частиною першою, другою і третьою статті 122, статтями 124-1 126. Постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 статті 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3. Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.19.1.а. ПДР «Користування зовнішніми світловими приладами» передбачено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої - на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла.

Разом з цим, позивач в своїй позовній заяві вказує на відсутність будь-яких доказів вчинення ним адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими статтею 251 КУпАП, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків,показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови позивач, керував транспортним засобом в темну пору доби без ввімкненого ближнього світла фар, чим порушив п. 19.1.а. ПДР України, разом з цим відповідачем не надано суду доказів порушення позивачем ПДР України.

За таких обставин, приймаючи до уваги відсутність доказів вчинення адміністративного правопорушення, правову конструкцію диспозиції адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку про недоведеність існування в діях позивача порушень Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим вбачається правові підстави для скасування постанови серії ЕАН № 3730515 від 30.01.2021 року. Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7). З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до ч. 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені судом матеріали справи, а також зважаючи на відсутність доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕАН № 3730515 від 30.01.2021 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 2, 5, 6-10, 20 77, 139, 122, 241-246, 255, 257, 263, 295 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Долженка Тараса Миколайовича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову інспектора батальону №1 роти №4 УПП в Харківській області лейтенанта поліції Долженко Тараса Миколайовича серії ЕАН № 3730515 від 30.01.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання адміністративного позову у розмірі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження - моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя