Справа № 200/12053/20-а.
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року справа №200/12053/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гайдара А.В., суддів Компанієць І.Д., Ястребової Л.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року в справі № 200/12053/20-а (головуючий І інстанції Череповський Є.В., у повному обсязі складено 11 лютого 2021 року в м. Слов`янськ Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання дій протиправними, зобов`язання повторно розглянути заяву та призначити пенсію за вислугу років,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (далі відповідач, пенсійний орган), в якому з урахуванням уточнень просив:

- визнати дії управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області протиправними в частині надання відповіді № 514-653/Б-02/8-0531/20 від 02 листопада 2020 року про відмову в перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, з доповненнями згідно із Законом № 3662-12 від 26.11.1993 у редакції Закону від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ з розрахунку 90% від розміру заробітної плати без застосування обмежень її максимального розміру;

- зобов`язати управління Пенсійного фонду України у м. Краматорськ Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28 жовтня 2020 року та здійснити з 28 жовтня 2020 року ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, з доповненнями згідно із Законом № 3662-12 від 26.11.1993, у редакції Закону від 12.07.2001 № 2663-ІІІ з розрахунку 90% від розміру заробітної плати без застосування обмежень її максимального розміру.

Позовні вимоги мотивовані тим, що управлінням Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області йому відмовлено в перерахунку пенсії з посиланням на Закони України «Про звернення громадян» та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року позов задоволено.

Визнано дії управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області протиправними в частині надання відповіді №514-653/Б-02/8-0531/20 від 2 листопада 2020 року про відмову в перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, з доповненнями згідно із Законом № 3662-12 від 26.11.1993 у редакції Закону від 12.07.2001 № 2663-ІІІ з розрахунку 90% від розміру заробітної плати без застосування обмежень її максимального розміру.

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28 жовтня 2020 року та провести перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, з доповненнями згідно із Законом № 3662-12 від 26.11.1993, у редакції Закону від 12.07.2001 № 2663-ІІІ з розрахунку 90 відсотків від розміру заробітної плати без застосування обмежень її максимального розміру.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що Пенсійний фонд в межах своєї компетенції відповідно до покладених судом зобов`язань призначив ОСОБА_1 з 02.09.2019 пенсію за вислугу років за нормами ст. 86 Закону України № 1697-VII, а тому повторно, як того просить позивач, призначити пенсію за вислугу років управління не має законних підстав. Крім того, апелянт наголосив на тому, що позивачу надана відповідь на його звернення у відповідності до Закону України «Про звернення громадян», жодного рішення про відмову в призначенні пенсії за віком управлінням не приймалось. Отже, пенсійний орган вважає, що оскільки управлінням не допущені порушення при здійсненні владних повноважень відносно позивача, то підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України апеляційний розгляд справи здійснений в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши їх за матеріалами справи дійшов наступного висновку.

ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 , є особою з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується посвідченням НОМЕР_2 . Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Краматорськ Донецької області.

Судом встановлено, що управлінням призначено позивачу пенсію за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» з 2 вересня 2019 року та здійснено перерахунок розміру пенсії без обмежень, передбачених абз. 4 ч. 15 ст. 86 Закону України № 1697-VII та у відповідності до п. 2 ст. 86 Закону України № 1697-VII в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

28 жовтня 2020 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області із заявою, в якій просив призначити йому пенсію за вислугою років та виплачувати її в розмірі, обчисленому відповідно та на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, з доповненнями згідно із Законом № 3662-12 від 26.11.1993 у редакції Закону від 12.07.2001 № 2663-ІІІ з розрахунку 90% від розміру заробітної плати без застосування обмежень.

Листом № 514-653/Б-02/8-0531/20 від 2 листопада 2020 року управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області відповідно до Закону України «Про звернення громадян», повідомило позивачу про те, що перерахунок пенсії в розмірі 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме нормам ст. 86 Закону України № 1697-VII відповідно до якої ОСОБА_1 призначено пенсію. Додатково у листі зазначено, що на дату призначення пенсії, 02.09.2019, Закон України від 05.11.1991 № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» втратив чинність, крім частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року. У разі незгоди із викладеним у листі, позивачу було запропоновано звернутись до вищого пенсійного органу або до суду.

Вважаючи, що пенсійний орган без законодавчо-встановленого підґрунтя відмовив йому у перерахунку розміру пенсії, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 6 статті 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Отже, умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих Верховною Радою України відповідно до конституційних норм визначено на законодавчому рівні статтею 50-1 Закону «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (далі Закон № 1789-ХІІ).

Згідно з частиною першою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (в редакції, яка була чинна на момент роботи позивача в органах прокуратури) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Закон України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ з 15 липня 2015 року частково втратив чинність у зв`язку з набранням чинності Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ «Про прокуратуру» (далі Закон № 1697-VІІ). У новому Законі № 1697-VІІ, який є чинним і на сьогодні, відсутні будь-які відомості про скасування норм щодо пенсійного забезпечення прокурорів. Законодавчі зміни до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213-VІІІ щодо поширення його дії на прийнятий пізніше Закон № 1697-VІІ також не вносилися.

У Рішенні Другого сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 у справі № 3-209/2018(2413/18, 2807/19) (чинне з 13.12.2019) зазначено: «… Конституційний Суд України вирішив: 1. Визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. 2. Положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. 3. Установити такий порядок виконання цього Рішення: - частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; - частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: «20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки». 4. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено. …».

Згідно з ч. 13 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», яка набрала законної сили 06.09.2017, було підвищено посадові оклади та надбавки за класний чин прокурорсько-слідчим працівникам.

Про фактичну не можливість здійснення перерахунку пенсії відповідно до норм права за якими позивачу призначена пенсія за вислугу років - відповідач не довів.

Щодо посилань відповідача на те, що ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду із заявою про повторне призначення пенсії, а не про її перерахунок, у зв`язку із чим йому було відмолено у виплаті пенсії з розрахунку 90% від розміру заробітної плати без застосування обмежень її максимального розміру, суд зазначає наступне.

Пунктом 4.1 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Управління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (зі змінами, далі Порядок № 22-1) затверджено порядок приймання, оформлення і розгляду документів.

Орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Форма заяви затверджена постановою. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Як зазначає управління Пенсійного фонду України у м. Краматорськ Донецької області, ОСОБА_1 із заявою про перерахунок пенсії до управління не звертався.

В той же час, в матеріалах справи наявна копія заяви ОСОБА_1 від 28.10.2020 про призначення пенсії відповідно до положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, з доповненням згідно із Законом № 3662-12 від 26.11.1993 у редакції Закону від 12.07.2001 № 2663-ІІІ, на яку позивачу надана відповідь відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Суд звертає увагу відповідача на положення п. 16 Порядку № 3-1, а саме:

При прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії:

перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів;

перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Відповідно до п.п.12, 13 Порядку № 3-1, у разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються уповноваженими структурними підрозділами до органів, що призначають пенсії, мають бути завірені цими уповноваженими структурними підрозділами в установленому порядку.

Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються безпосередньо заявниками до органів, що призначають пенсії, завіряються органами, що призначають пенсії.

Окрім того, положеннями ст. 48 Закону № 2262-ХІІ, також закріплюють порядок подання заяви про призначення пенсії та подальший алгоритм дій пенсійного органу щодо поданої заяви.

Так, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику роз`яснюється, які документи він повинен надати додатково.

Разом з тим, як зазначено вище, позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за вислугою років, а не про перерахунок розміру вже призначеної пенсії. Таким чином, приймаючи заяву позивача від 28.10.2020, пенсійний орган міг врахувати її зміст, не вимагаючи суворого дотримання форми заяви, але не змінювати вимоги на власний розсуд.

Пунктом 4.3 розділу IV Порядку № 22-1 передбачено, що рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

У той же час відповідно до матеріалів справи, пенсійний орган не приймав рішення за результатами розгляду заяви від 28.10.2020. Повідомлення про необхідність надання додаткових документів позивачу не надходило.

Таким чином, пенсійний орган в порушення п. 4.3 розділу IV Порядку № 22-1 не прийняв рішення після розгляду заяви від 28.10.2020, а надав відповідь листом.

При цьому, аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що повноваження щодо призначення пенсії належать виключно пенсійним органам. Зокрема, за приписами п. 1.1. Порядку № 22-1 управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднані управління є органами, що призначають пенсію.

Отже вимоги позивача стосовно визначення в судовому порядку результату розгляду заяви від 28.10.2020 є втручанням у дискреційні повноваження пенсійного органу.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в межах спірних правовідносин правильним та достатнім способом захисту порушеного права особи є зобов`язання відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.10.2020 та прийняти вмотивоване рішення у відповідності до наявних у пенсійного органу повноважень.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до вимог ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для зміни судового рішення.

Частиною четвертою цієї статті передбачено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - змінити.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статями 139, 291, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року в справі № 200/12053/20-а задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року в справі № 200/12053/20-а змінити.

В абзаці першому резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року в справі № 200/12053/20-а слова «задовольнити повністю» замінити словами «задовольнити частково».

В абзаці другому резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року в справі № 200/12053/20-а слова «в частині надання відповіді №514-653/Б-02/8-0531/20 від 2 листопада 2020 року про відмову в перерахунку та виплаті ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП № НОМЕР_3 ) пенсії за вислугу років» замінити словами «в частині надання відповіді №514-653/Б-02/8-0531/20 від 2 листопада 2020 року про відмову в призначенні та виплаті ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП № НОМЕР_3 ) пенсії за вислугу років».

Абзац третій резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року в справі № 200/12053/20-а викласти в наступній редакції:

«Зобов`язати управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (місцезнаходження: 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП № НОМЕР_3 ) від 28 жовтня 2020 року».

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року в справі № 200/12053/20-а залишити без змін.

Повний текст постанови складений 07 червня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: А. В. Гайдар

Судді: І. Д. Компанієць

Л. В. Ястребова