Справа № 460/3391/20
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2021-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2021 року м. Рівне №460/3391/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нор У.М. за участю секретаря судового засідання Сищук К.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Шеруда О.П.,

відповідача: представник Літвін С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доМіністерства оборони України Військової частини НОМЕР_1 Військової частини НОМЕР_2
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України (далі по тексту відповідач, Міністерство оборони України) в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Міністерства оборони України в частині не надання статусу учасника бойових дій у строк, визначений Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і приймали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №413, протиправною.

- зобов`язати Міністерство оборони України надати ОСОБА_1 статус учасника бойових дій.

За змістом позовної заяви, позивач в обґрунтування позову зазначає, що був призваний та направлений для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період у складі військової частини НОМЕР_3 як старший навідник гаубичної самохідної-артилерійської батареї і гаубичного самохідного артилерійського дивізіону, згідно наказу командира військової частини №27 від 28.08.2014 року. Наказом командира тієї ж частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) №36 від 30.08.2014 року вибув у відрядження та перебував в розпорядженні командувача Сухопутних військ Збройних сил України. Наказом №60 від 22.09.2014 року ОСОБА_1 прибув 03.09.2014 року до складу сил та засобів сектору «С», які залучаються та беруть участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, з метою виконання службових (бойових) завдань.

Відповідно до виданої Довідки від 29.09.2014 року №1555 виданої військовою частиною НОМЕР_4 ( НОМЕР_3 ) ОСОБА_1 в період з 03.09.2014 перебував на військовій службі та залучався до участі в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей. Позивач наголошує, що участь у проведенні антитерористичній операції є підставою для надання статусу учасника бойових дій відповідно до положень Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і приймали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №413 (далі по тексту Порядок №413).

Позивач наголошує, що в порушення Порядку №413 командування частини, в якій проходив службу військовослужбовець, у місячний термін не подало документів до відповідної відомчої комісії з метою присвоєння ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій. На неодноразові звернення до командира частини та в подальшому до Рівненського об`єднаного міського військового комісаріату, позивачу повідомлено про неможливість надання статусу учасника бойових дій з огляду на відсутність повного пакету документів передбаченого Порядком №413. При зверненні до міжвідомчої комісії Міністерства оборони України позивачу повідомлено про проведення щодо нього службових перевірок та неможливість прийняття відповідного рішення. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, просить задовільнити позов в повному обсязі.

Ухвалою суду від 18.05.2020 (а.с.20-21) позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, визначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов та витребувано докази у справі, призначено підготовче засідання у справі на 10.06.2020.

Ухвалою суду від 10.06.2020 (а.с.31-32) за клопотанням Відповідача підготовче судове засідання відкладено до 14.07.2020.

Відповідач позов не визнав, подав відзив на позовну заяву (а.с.37-41). В обґрунтування заперечення зазначив, що на виконання Порядку №413 наказом Міністерства оборони України №200 від 07.05.2015 року затверджено Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (далі по тексту Положення №200) та утворено комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій в Міністерстві оборони України, Генеральному штабі Збройних Сил України, командуваннях видів Збройних Сил України, військової частини НОМЕР_5 та військовому комісаріаті Автономної Республіки Крим, обласних та Київському міському військових комісаріатах.

Відповідач зауважує, що Положенням №200 визначено розмежування повноважень комісії. Оскільки позивач проходив військову службу у військовій частині Сухопутних військ Збройних сил України, то у комісії Міністерства оборони відсутні підстави для прийняття рішення щодо вирішення питання стосовно присвоєння позивачу статусу учасника бойових дій, адже позивач не проходив військову службу в апараті Міністерства оборони України.

Відповідачем зауважено, що за наведених обставин Міністерство оборони України не може бути належним суб`єктом правовідносин у даному спорі, а витребовувані ухвалою суду документи відсутні у його розпорядженні, натомість наявні у безпосередньої їх володільця військової частини НОМЕР_3 .

Міністерство оборони додатково зазначило, що відносно ОСОБА_1 наявний вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.02.2018 року у справі №303/904/18, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 Кримінального кодексу України. Відповідач просив у задоволення позовних вимог відмовити повністю.

Протокольною ухвалою від 14.07.2020 (а.с.47-47а) суд продовжив строк підготовчого засідання на тридцять днів та відклав підготовче засідання на 11.08.2020.

Протокольною ухвалою від 11.08.2020 (а.с.61-62) підготовче засідання відкладено на 29.09.2020 за клопотанням позивача, з метою надання можливості подати відповідь на відзив.

16.09.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.66-68) за змістом якої позивач наголошує, що право на отримання статусу учасника бойових дій у позивача виникло у квітні-травні 2015 року і лише в подальшому при проведенні перевірки та відсутності військовослужбовця, поважності причин неявки в місці дислокації частини, могло ставитись питання про самовільне залишення військової частини і виведення в розпорядження. Додатково зауважує, що в повноваженнях комісії, згідно Порядку №413 є умови витребування документів, які відсутні при поданні особою відомостей чи документів, однак такі дії щодо витребування вчинені не були, хоча позивач повідомляв про можливість надати додаткові пояснення та документи.

В підготовче засідання 29.09.2020 сторони не прибули, подали клопотання про здійснення підготовчого засідання без їх участі (а.с.71,73). Ухвалою суду від 29.09.2020 (а.с.75-76) закрито підготовче засідання у справі. Розгляд справи по суті призначено на 28.10.2020.

28.10.2020 протокольною ухвалою (а.с.88-90) оголошено перерву в судовому засіданні з огляду на необхідність подання додаткових доказів, розгляд справи призначено на 25.11.2020, яке було відкладено за клопотанням позивача на 09.12.2020.

09.12.2020 протокольною ухвалою суду (а.с.116) клопотання позивача задоволено, залучено співвідповідачів у справі Командування Сухопутних військ Збройних сил України Військову частину НОМЕР_6 (далі по тексту відповідач 2) та Оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Військову частину НОМЕР_2 (далі по тексу відповідач 3) Розгляд справи відкладено на 26.01.2021.

26.01.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву від Військової частини НОМЕР_2 . Відповідно до змісту відзиву, 03.02.2020 року від позивача надійшла заява щодо встановлення йому статусу учасника бойових дій (вх. №П-190). Однак, оскільки вищезазначена заява не відповідала пп. 4-6 п. 13 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та Інструкції про порядок видачі в Міністерстві оборони України посвідчень учасника бойових дій, нагрудних знаків «Ветеран війни - учасник бойових дій» та листів талонів на право одержання проїзних квитків з 50-відсотковою знижкою їх вартості, яке затверджене наказом Міністерства оборони України №511 від 30.09.2019 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України за №1209/34180 від 05.12.2019 року (далі по тексту Положення №511) відповідачем 3 надано відповідь №501/666 від 05.03.2020 року якою повідомлено, що для розгляду комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, матеріали мають бути завірені.

Також, відповідачем 3 з покликанням на пп. 4 п. 13 чинного на момент розгляду справи Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни та Інструкції про порядок видачі в Міністерстві оборони України посвідчень учасника бойових дій, нагрудних знаків «Ветеран війни - учасник бойових дій» та листів талонів на право одержання проїзних квитків з 50-відсотковою знижкою їх вартості, яке затверджене наказом Міністерства оборони України №122 від 16.04.2020 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України за № 379/34662 від 24.04.2019 року (далі по тексту Положення №122), зауважено, що Комісія оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій не надає статусу учасника бойових дій, а лише приймає рішення щодо його надання. Додатково відповідачем 3 зауважено, що для прийняття подальшого рішення необхідно направити на розгляд комісії військової частини НОМЕР_2 з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій належним чином завірені документи ОСОБА_1 та довідки про перебування в зоні Антитерористичної операції від 23.12.2014 року №1555. Відповідач 3 посив в задоволенні позовних вимог відмовити.

В судове засідання 26.01.2021 року прибув позивач та відповідач, відповідач 2 та відповідач 3 не з`явилися. Позивачем заперечив щодо розгляду справи без участі відповідача 2 та відповідача 3 та клопотав про оголошення перерви в судовому засіданні з метою ознайомлення з відзивом відповідача 3 та можливістю подання відповіді на відзив. За наслідком розгляду усних клопотань позивача та заслухавши думку щодо розгляду справи без участі відповідача 2 та відповідача 3, суд протокольною ухвалою вирішив оголосити перерву в судовому засіданні до 02.03.2021.

26.02.2021 від позивача надійшла заява про зміну (уточнення) позовних вимог відповідно до змісту якої, позивач просить викласти прохальну частину позовної заяви в наступній редакції:

- визнати бездіяльність Міністерства оборони України, Командування Сухопутних військ Збройних сил України Військова частину НОМЕР_6 , та Оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Військова частину НОМЕР_2 в частині ненадання статусу учасника бойових дій у строк визначений Порядком №413 протиправною;

- зобов`язати Міністерство оборони України, Командування Сухопутних військ Збройних сил України Військова частину НОМЕР_6 , та Оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Військова частину НОМЕР_2 визнати ОСОБА_1 учасником бойових дій, та прийняти рішення щодо надання йому статусу учасника бойових дій.

02.03.2021 суд заслухавши думку учасників справи, протокольною ухвалою (а.с.146) прийняв заяву про зміну (уточнення) позовних вимог та оголосив перерву в судовому засіданні до 31.03.2021, яке було відкладено до 15.04.2021.

15.04.2021 розгляд справи не відбувся з огляду на перебування головуючого судді на лікарняному.

У судове засідання 12.05.2021 прибув представник позивача, підтримав заявлені позовні вимоги, та просив суд задовольнити позов повністю.

До суду також прибув представник відповідача, відповідача 2 та відповідача 3, які заперечили проти позовних вимог, та просили суд відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Заслухавши пояснення сторін у справі, розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 22.08.2014 року був призваний на військову службу та згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 № 27 від 22.08.2014 був зарахований до списків військової частини (а.с.103).

30.08.2014 ОСОБА_1 вибув у відрядження та перебував у розпорядженні Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 № 36 від 30.08.2014 (а.с.104).

Позивач 03.09.2014 прибув до складу сил та засобів сектору «С» (згідно витягу з наказу № 60 від 22.09.2014 (а.с105).

Довідкою військово-лікарської комісії від 15.04.2015 ОСОБА_1 звільнено від виконання службових обов`язків на 15 календарних днів (а.с.108).

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_4 №108 від 18.05.2015 позивача зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_4 .

У відповідності до витягу з наказу №40 від 15.02.2018 (а.с.107) рядового ОСОБА_1 , який знаходився в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_3 , як такий, що самовільно залишив частину, призваного на військову службу під час мобілізації на особливий період, з 15.02.2018 виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Рівненського РВК Рівненської області.

Згідно з вироком від 27.02.2018 року у справі №303/904/18 (а.с.109-110) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 Кримінального кодексу України.

Зокрема, відповідно до вироку у справі №303/904/18 (а.с.109-110) ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилення від проходження військової служби, в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 12, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно з 31 квітня 2015 року до місця проходження служби - територію військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ) не прибув та без поважних причин ухилявся від проходження військової служби по 13 лютого 2018 року.

Адвокат позивача 03.01.2019 року звернувся із заявою до Голови міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Міністерства оборони України (а.с.4). За результатами розгляду вищенаведеною заяви Міністерство оборони України листом №226/323 від 22.01.2019 (а.с.6) повідомило позивача, що розгляд питань зазначених в заяві не належить до його компетенції.

ОСОБА_2 04.12.2019 повторно звернувся із заявою до Голови міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Міністерства оборони України (а.с.7). За результатами розгляду заяви листом 3226/5538 від 13.12.2019 (а.с.8) заяву та матеріали скеровано за належністю до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України та повідомлено про необхідність надання визначеного законом переліку документів з метою розгляду заяви позивача.

Адвокат позивача звертався до Військової частини НОМЕР_3 про надання документів в тому числі наказу (витягу) про вибуття з районів виконання антитерористичної операції (а.с.10). Однак, уповноваженими особами військової частини НОМЕР_3 повідомлено про неможливість надання наказу (витягу) про вибуття з районів виконання антитерористичної операції з огляду на самовільне залишення військової частини (а.с.9,13)

В інтересах позивача скеровувався адвокатський запит (а.с.11) за наслідком розгляду якого повідомлено, що для розгляду питання щодо надання статусу учасника бойових дій, йому належить звернутися до військового комісаріату за місцем реєстрації та надати вичерпний перелік документів (а.с.14-15).

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість дій відповідачів на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України.

Зокрема, Порядок №413 визначає процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичної операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб

Відповідно до п. 5 Порядку 413 (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) передбачено, що рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС (далі по тексту комісія).

Рішення щодо утворення комісії та положення про неї затверджується відповідним міністерством, центральним органом виконавчої влади та іншим державним органом, зазначеним в абзаці другому цього пункту.

На виконання п. 5 Порядку 413, наказом Міністерства оборони України затверджено Положення №200 та утворено комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій в Міністерстві оборони України, Генеральному штабі Збройних Сил України, командуваннях видів Збройних Сил України, військовій частині НОМЕР_5 , Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту та військовому комісаріаті Автономної Республіки Крим, обласних та Київському міському військових комісаріатах.

Пунктом 6 Положення №200 (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) встановлено, що на комісію Міністерства оборони України покладається вирішення питань про визнання учасниками бойових дій із числа військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, які проходять військову (державну) службу, працюють у Міністерстві оборони України.

Однак, з огляду на наявні в матеріалах справи докази, що не заперечуються сторонами, ОСОБА_1 був звільнений з військової служби. Згідно з п. 10 Положення 200 (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) на Комісію військового комісаріату Автономної Республіки Крим, обласних та Київського міського військових комісаріатів покладається вирішення питань про визнання учасниками бойових дій із числа осіб, звільнених зі Збройних Сил та Державної спеціальної служби транспорту (які набули право на отримання статусу під час проходження військової служби у Збройних Силах та Державній спеціальній службі транспорту), колишніх партизанів та підпільників, - за місцем їх реєстрації (перебування на військовому обліку).

Листом Командування Сухопутних військ Збройних Сил України №116/9/2/4191 від 16.06.2018 (а.с.14) зауважено про необхідність звернення позивача за належністю, а саме до військового комісаріату за місцем реєстрації.

Матеріалами справи стверджено, що Департаментом кадрової політики Міністерства оборони України листом від 22.01.2019 №226/323 (а.с.6) рекомендовано позивачу звернутися за належністю до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства Міністерство оборони України не є суб`єктом владних повноважень до компетенція якого належить розгляд питання щодо присвоєння позивачу статусу учасника бойових дій.

Надаючи правову оцінку обставинам щодо неприйняття рішення стосовно надання позивачу статусу учасника бойових дій при поданні заяви до комісії Військової частини НОМЕР_2 суд зазначає наступне

Відповідно до п.12 та пп. 4-6 п. 13 Положення №511 (чинного на момент спірних правовідносин) комісії приймають рішення про надання громадянам статусу учасника бойових дій на підставі таких документів:

- заява громадян або клопотання командирів (начальників);

- оригінали довідок відповідного періоду, підписані й завірені печаткою;

- партизанський квиток;

- посвідчення учасника підпілля;

- посвідчення до знака «За розмінування»;

- грамоти, фотографії (оригінали);

- газетні матеріали періоду, який потребує підтвердження;

- історичні довідки, документи та інші архівні матеріали;

- документи потрібного періоду, де зазначено прізвище, ім`я, по батькові заявника;

- документи, які підтверджують службу чи роботу заявника у відповідний період;

- інші документи, на підставі яких можна зробити достовірний висновок про участь у бойових діях або розмінуванні (траленні бойових мін).

Крім документів, зазначених у пункті 12 цього Положення, підставами для надання статусу учасника бойових дій є такі документи:

4) для військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) Збройних Сил, Державної спеціальної служби транспорту, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення не менше ніж 30 календарних днів:

- довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України;

- витяги із наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (далі - Антитерористичний центр при СБУ) або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції;

- витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції;

- документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції;

- інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення;

5) для осіб, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів:

- документи, зазначені в підпункті 4 цього пункту;

- витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів;

6) для осіб, які отримали поранення, контузії, каліцтва (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби):

- документи, зазначені в підпункті 4 цього пункту;

- матеріали спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв.

Згідно з п. 14, 15 Порядку №511 за відсутності в особи з незалежних від неї причин необхідних документів, які підтверджують її право на отримання статусу учасника бойових дій, дозволяється брати до уваги завірені в установленому законодавством порядку показання свідків (не менше двох), які в період, що потребує підтвердження, разом із такою особою брали участь у збройній боротьбі у складі організацій, структур та формувань, зазначених у підпункті 13 пункту 13 цього Положення, та отримали статус учасника бойових дій за такий період.

Таким чином, виключно надання документів, що передбачені п.12 та пп. 4-6 п. 13 Положення №511 є підставою для прийняття рішення про набуття статусу учасника бойових дій.

При цьому факт неповноти та неналежності поданих документів позивачем в ході розгляду справи не заперечувався та матеріалами справи не спростовувався.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що, зважаючи на відсутність передбачених законодавством документів необхідних для прийняття рішення про надання статусу учасника бойових дій, відповідач 2 та відповідач 3 не мали правових підстав для прийняття рішення.

Враховуючи висновок суду про відсутність факту протиправної бездіяльності відповідачів, відсутні правові підстави для зобов`язання вчинення дій.

Інші доводи та аргументи, наведені сторонами, судом не оцінюються, позаяк не впливають на предмет спору, а тому не мають значення для правильного вирішення судового спору по суті.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Підстави для застосуванні положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до Міністерства оборони України (03168, місто Київ, Повітрофлотський проспект, 6, ), Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 04 червня 2021 року

Суддя У.М. Нор