Справа № 640/20027/20
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2021 року № 640/20027/20
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у встановленні статусу та видачі відповідного посвідчення інваліда війни;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення інваліда війни.

Відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.09.2020 адміністративну справу №640/20027/20 передано за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 відкрито провадження в адміністративній справ за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що за результатами огляду комісії МСЕК, йому з 25.03.2009 встановлено статус особи із інвалідністю ІІІ групи внаслідок контузії, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, а за результатами повторного огляду комісії МСЕК, позивача визнано особою із інвалідністю ІІ групи. У зв`язку з цим він звернувся до відповідача із заявою про продовження терміну дії посвідчення, однак відповідачем відмовлено йому у продовженні дії посвідчення.

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення даного адміністративного позову. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з числа учасників бойових дій на території інших держав, однак період бойових дій в Югославії, визначений Переліком №1296 не співпадає з періоди відрядження позивача.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим міським відділом №1 Білоцерківського МУ ГУ МВС України в Київській області, має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 20.11.19991

Згідно з Довідкою Білоцерківського об`єднаного міського військового комісаріату від 17.09.2018 №409, ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у миротворчих операціях у складі Військової частини НОМЕР_3 на території Косово (Югославія) з 24.08.1999 по 17.07.2000.

За результатами проходження військово-лікарської комісії ГУ МВС України Київської області позивач отримав свідоцтво про хворобу, в якому зазначено захворювання, ТАК, пов`язане з участю в бойових діях при виконанні обов`язків військової служби.

Відповідно до акту огляду МСЕК №792230, 31.10.2012 позивачу встановлено третю групу інвалідності (до 01.11.2013) та визначено причину, в якому зазначено поранення, контузія, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків під час участі в бойових діях у складі миротворчих Сил ООН, та видано посвідчення інваліда війни ІІІ групи, серія НОМЕР_4 , дійсне до 01.11.2013.

Згідно з актом огляду МСЕК №792230, 29.10.2013 позивачу встановлено третю групу інвалідності (до 01.11.2015) та визначено причину, в якому зазначено поранення, контузія, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків під час участі в бойових діях у складі миротворчих Сил ООН.

Відповідно до акту огляду МСЕК серії АВ 0427471, 04.11.2015 позивачу встановлено третю групу інвалідності (до 01.11.2018) та визначено причину, поранення, контузія, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків під час участі в бойових діях у складі миротворчих Сил ООН та видано посвідчення інваліда війни ІІІ групи, серія НОМЕР_5 , дійсне до 01.11.2018.

Згідно з актом огляду МСЕК серії АВ 0968709, 10.09.2018 позивачу встановлено другу групу інвалідності (довічно) та визначено причину, захворювання, пов`язане з участю в бойових діях при виконанні військової служби.

19.10.2018 відповідачем відмовлено ОСОБА_1 у продовженні терміну дії посвідчення інваліда війни у зв`язку із зміною груп інвалідності

Листом Міністерства соціальної політики України від 11.06.2019 №2562/0/5-19/29 повідомлено про наявність підстав для встановлення ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та рекомендовано Управлінню соціального захисту населення Білоцерківської міської ради вирішити порушене питання щодо встановлення відповідного статусу.

Листом Управління соціального захисту населення населення Білоцерківської міської ради від 30.07.2019 №8135 за результатом розгляду документів щодо встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни повідомлено про відсутність підстав, оскільки діючою редакцією постанови Кабінету Міністрів України №63 від 08.02.1994 період бойових дій і Югославії визначений з 05.07.1992 по 116 червня 199 року.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус ветеранів війни, гарантії щодо створення належних умов для їх життєзабезпечення визначено Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-XII (далі - Закон №3551-XII).

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону №3551-XII, до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Відповідно до ст. 5 Закону №3551-XII учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань усіх видів і родів військ Збройних сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. Перелік підрозділів, що входили до складу діючої армії та інших формувань, визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону №3551-XII учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).

Військовослужбовці Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, поліцейські, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які за рішенням відповідних державних органів були направлені для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки або у відрядження в держави, де в цей період велися бойові дії.

Перелік держав, зазначених у вказаному пункті, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у миротворчих операціях у складі Військової частини НОМЕР_3 на території Косово (Югославія) у період з 24.08.1999 по 17.07.2000.

Відповідно до Переліку держав і періодів бойових дій на їх території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 08.02.1994 № 63 у редакції, чинній на час направлення та перебування позивача у Косово, територія колишньої Союзної Республіки Югославії входила до переліку держав, на території якої велися бойові дії, починаючи з 15.07.1992, що надавало право позивачу отримати статус учасника бойових дій.

Так, 20.11.1999 позивачу встановлено статус учасника бойових дій, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1994 № 63 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Югославія включена до переліку держав, де проходять бойові дії та визначено період бойових дій на її території з 15.07.1992.

Однак, 08.11.2007 постановою Кабінету Міністрів України «Про доповнення переліку держав і періодів бойових дій на їх території» № 1296 до зазначеного Переліку були внесені зміни та визначено період бойових дій на території колишньої Югославії з 15.07.1992 по 16.06.1999, у зв`язку з чим період, протягом якого позивач перебував у відрядженні у складі миротворчого підрозділу в Косово, був виключений з Переліку держав і періодів бойових дій на їх території.

Водночас, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2007 № 1296 встановлено, що прийняті до набрання чинності цією постановою рішення про надання статусу учасника бойових дій громадянам, які брали участь у подіях на території колишньої Югославії, перегляду не підлягають.

Слід зазначити, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів в силу приписів ч. 3 ст. 22 Конституції України не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0968709, під час повторного огляду ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності з 05.09.2018 довічно, та встановлено причину інвалідності поранення, контузія, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби. Крім того, уповноваженими органами щодо визначення інвалідності та її причинного зв`язку є МСЕК та ВЛК, а не Управління соціального захисту.

Особам з інвалідністю внаслідок війни, у яких групу інвалідності встановлено без терміну перегляду, видаються безтермінові посвідчення, іншим - на період встановлення групи інвалідності. У разі продовження медико-соціальною експертною комісією терміну чи зміни групи інвалідності в посвідчення (на правій внутрішній стороні) вклеюється новий бланк, до якого вносяться відповідні записи. Записи в бланку завіряються відповідно до пункту 8 цього Положення.

Щодо посилання відповідача на п. 13-1 Положення № 302, згідно з яким у разі виникнення підстав, за якими особа втрачає право на статус, визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", видане їй раніше посвідчення вилучається уповноваженим на видачу посвідчень органом, з повідомленням органу, який видав таке посвідчення, то судом вже зазначено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів в силу приписів частини третьої статті 22 Конституції України не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод людини і громадянина.

Після повторного огляду медико-соціальної експертної комісії ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності з 05.09.2018 довічно, у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача щодо видачі йому відповідного посвідчення

Суд критично ставиться до твердження відповідача, що встановлення статусу особи з інвалідністю згідно п.7 ч.2 статті 7 Закону має застосовуватись з використанням Переліку.

Так, щодо бойових дій в Югославії Переліком визначено період 15.07.1992 16.06.1999, в той час як позивачем документально підтверджено перебування у відрядженні в Косово з 24.08.1999 по 17.07.2000. Тобто, період бойових дій в Югославії, визначений Переліком, не співпадає з періодом відрядження позивача.

Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою КМУ від 12.05.1994 № 302 (далі Положення № 302) посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації.

Згідно п. 7 Положення № 302 "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни", "Посвідчення учасника війни" і відповідні нагрудні знаки, "Посвідчення члена сім`ї загиблого" видаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем реєстрації громадянина.

Відповідно до п. 10 Положення № 302 "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни" видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Інших документів, на підставі яких відбувається видача посвідчення, законодавством не передбачено.

Слід зазначати, що питання про вилучення у позивача статусу учасника бойових дій чи скасування встановленого йому статус відповідачем не піднімалося. Доказів оскарження раніше встановленого статусу інваліда війни ІІІ групи відповідачем не надано.

Суд зауважує, що відповідачем не спростовано статус ОСОБА_1 особи з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку не виконаний.

Доказів, які б спростовували доводи позивача відповідачем як суб`єктом владних повноважень суду не надано.

Отже, відповідач, відмовляючи у встановленні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни за результатами розгляду заяви позивача про продовження терміну дії посвідчення інваліда війни діяв не у спосіб та межах повноважень, передбачених чинним законодавством, а отже відмова відповідача у продовженні терміну дії посвідчення інваліда війни є протиправною.

Відповідно, належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області встановити позивачу статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення з даним позовом до суду, позивач судовий збір не сплачував на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Таким чином, судовий збір за рахунок відповідача на користь позивача відшкодуванню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 77, 139, 205, 241-246, 251 КАС України, суд,

в и р і ш и в:
1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради у встановленні статусу інваліда війни ОСОБА_1 та видачі відповідного посвідчення.

3. Зобов`язати Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни та видати посвідчення «особа з інвалідністю внаслідок війни» ІІ групи довічно.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.