Справа № 127/8608/21
Суддя: Вишар І. Ю.
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/8608/21
Провадження № 2-а/127/86/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2021 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Вишара І.Ю.,Дернової В.В.,
при секретарі Павленко І.В., за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Ковальчука Д.О., відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №3 БУПП у Вінницькій області лейтенанта поліції Завальнюка Сергія Юрійовича про скасування постанови серії ДП 18 № 773193 від 28.02.2021 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, та постанови серії ДП 18 №773192 від 28.02.2021 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №3 БУПП у Вінницькій області лейтенанта поліції Завальнюка Сергія Юрійовича про скасування постанови серії ДП 18 № 773193 від 28.02.2021 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, та постанови серії ДП 18 №773192 від 28.02.2021 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Позов мотивований тим, що 28.02.2021 року відповідачем було складено постанову серії ДП 18 № 773193 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн. та постанова серії ДП 18 №773192 від 28.02.2021 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП

Постанови мотивовані тим, що позивач, керуючи автомобілем марки Мазда 323 д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Вінниці по вул. Стрілецька, 65, 28.02.2021 року о 00.58 год рухався без заднього бампера, а також не був пристебнутий засобами пасивної безпеки під час їзди.

З винесеними відносно нього постановами позивач не згоден, оскільки Правил дорожнього руху не порушував, поліцейським не було надано доказів в підтвердження вчинення правопорушення, а тому звернувся до суду з адміністративним позовом.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених в адміністративному позові.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні заперечували проти позову, з підстав викладених у письмовому відзиві.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши думку учасників розгляду справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 28.02.2021 року відповідачем було складено постанову серії ДП 18 № 773193 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн. та постанова серії ДП 18 №773192 від 28.02.2021 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП

Постанови мотивовані тим, що позивач, керуючи автомобілем марки Мазда 323 д.н.з. НОМЕР_1 , в АДРЕСА_1 , 28.02.2021 року о 00.58 год рухався без заднього бампера, а також не був пристебнутий засобами пасивної безпеки під час їзди.

Не погоджуючись з вказаними постановами позивач звернувся до суду з позовом, у якому зазначає, що обставини, наведені в оскаржуваній постанові не відповідають дійсності.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасува тирішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Щодо постанови серії ДП 18 №773192 від 28.02.2021 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП слід зазначити наступне.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Крім того, судом враховано, що відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Так, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.04.2021 року відповідачу було роз`яснено його обов`язок, щодо доказування правомірності свого рішення та зобов`язано надати суду відзив на позовну заяву з посиланням на докази якими він обґрунтовується.

Відповідачем надано суду відзив з додатками.

Так, дослідивши додані до відзову докази, суд прийшов до висновку про відсутність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, оскільки з доданих відповідачем відеоматеріалів не можливо встановити, чи дійсно позивач рухався не пристебнутим.

Крім того, відповідно до ст.ст.33,280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини третьої статті 283 Кодексу України про адміністративні постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Слід зазначити, що в порушення вказаної норми, оскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Пунктом 24постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Посилання на жоден із цих доказів, які передбачені ст.251 КУпАП, у винесеній постанові відсутні.

Таким чином в матеріалах справи, окрім оскаржуваної постанови, відсутні будь-які докази вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченоо ч. 5 ст. 121КУпАП .

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,на суд покладається обов`язок відповідно до здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорущення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, суд приходить до висновку, що останнього неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне скасувати постанову серії ДП 18 №773192 від 28.02.2021 р у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а провадження у справі закрити.

Щодо постанови ДП18 № 773192 за ч.1 ст. 121 КУпАП про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП слід зазначити наступне.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Щододоводів позивача відносно незаконного винесення постанови ДП18 № 773192 за ч.1 ст. 121 КУпАПслід зазначити наступне.

Щодо зазначення в постанові неправдивих даних, а саме на думку позивача це відбувалося за адресою АДРЕСА_2 , слід зазначити, що Інспектор має право розглядати Справу про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення, тому було зазначено АДРЕСА_1 , адже це найближча стала точка яка перебувала до місця вчинення, а також сусідній будинок не є підставою вважати що ці дані не достовірні.

Кроім того, по інформативній базі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » рахується адреса реєстрації АДРЕСА_3 , тому інспектором було правомірно зазначено адресу в постанові ту яка рахується в базі, адже в свідоцтві про реєстрацію зазначено адресу реєстрації дружини, що доведно в позові, але перевірити в ночі це не було можливим.

Також суду не зрозумілі доводи Позивача щодо монтування даного відео і незрозуміло чому водій прив`язується до Замостянської, 31 адже все відбувалося во вул. Стрілецькій, що підтверджується витягом з Інформаційного порталу «Армор», а саме рух екіпажу «Юнкер 106» 28.02.2021 року по вул. Стрілецькій та повернули до будинку 65.

Відповідно до п.31.4 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і не відповідності таких вимогам:

Згідно п. 31.4.7.Є ПДР України відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Відповідно до відео з відео реєстратора службового автомобілю відео файл НОМЕР_2 о 00 год. 58 хв. 36 сек. відображено, що транспортний засіб яким керував Позивач перебував без заднього бампера.

Дана вимога Правил введена з метою пом`якшення ударів у разі зіткнення транспортних засобів, а також з метою недопущення заїзду легкових автомобілів під причепи та напівпричепи у разі попутних зіткнень, тому експлуатація транспортних засобів заборонена за відсутності хоча б одного з перелічених елементів.

В даному випадку Позивач суперечить сам собі, адже він зазначив відповідно до відео з боді камери АВ-00088 відео файл НОМЕР_3 о 00 год. 57 хв. 50 сек. відображено пояснення водія, «що йому потрібно варити машину бо гнила, а щоб варити то потрібно зняти бампера»

Також відповідно до відео АВ-00088 відео файл НОМЕР_4 о 01 год. 15 хв. 24 сек. відображено слова Позивача свідку даної події «зняв бампера бо маю красити і варити»

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, щомає несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Щодо доводів позивача про порушення поліцейським порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 258 КУпЛП (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

У статті 222 КУпАП (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) чітко встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, чинним на час виникнення спірних відносин законодавством було передбачено спрощену процедуру розгляду посадовою особою УПП справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною шостою статті 121 КУпАП. Вказане виключає необхідність дотримання інспектором поліції таких процедур, передбачених для розгляду справи про адміністративне правопорушення в загальному порядку, як надання особі можливості скористатися правом на правову допомогу, подати клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання особи тощо.

Крім того, слід зазначити, що реалізація права позивача щодо можливості скористатися правовою допомогою забезпечується під час оскарження безпосередньо рішення суб`єкта владних повноважень у суді.

Наведена вище правова позиція викладена Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 07 листопада 2019 по справі №487/2179/17

Керуючись Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду № 127/15580/18 від 20.09.2018 року слід врахувати, що процедурні порушення допущенні суб`єктом владних повноважень при розгляді справи про адміністративне правопорушення не можуть бути обставиною, яка звільняє від відповідальності, уразі підтвердження правопорушення. Процедурні порушення не повинні сприйматися як безумовне свідчення протиправності прийнятого за наслідками розгляду про адміністративні правопорушення рішення. Натомість вчиненні органом управління процедурні порушення підлягають оцінці з огляду на те, наскільки ці порушення вплинули на можливість порушника захистити свої права та чи призвели процедурні порушення на встановлення обставин порушення та наслідки. Навіть у випадку встановлення процедурних порушень прийняття постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності посадовими особами Департаменту не може бути підставою для скасування постанови у випадку встановлення відповідачем адміністративного правопорушення з боку позивача, факт вчинення якого підтверджується під час розгляду справи.

Також Конституційний Суд України у п. 2.3 мотивувальної частини рішення від 26.05.2015 року №5-рп/2015 зазначив, що у ч.ч. 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За змістом пунктів 1 та 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за N 1408/27853, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачені, ч. 1 ст. 121 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення , яке передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП Відповідачем, було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином Відповідач мав всі законні підстави винести Постанову, а також розглянути справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення. Оскільки у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП (Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5- рп/2015).

Тому за результатами розгляду адміністративних справ до Позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 340 грн..

Щодо питання про правомірність складення та винесення постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення

Згідно з частиною 1 статті 276 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Так, згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

При цьому, Конституційний Суд України у п. 2.3 мотивувальної частини рішення від 26.05.2015 року №5-рп/2015 зазначив, що у ч. ч. 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За змістом пунктів 1 та 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за N 1408/27853, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч.1 ст. 121 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП.

Інспектором як посадовою особою, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження та дійшовши до висновку про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог амінітративного позову, в частині скасування постанови серії ДП 18 № 773193 від 28.02.2021 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП. В решті вимог позову суд вважає за доцільне відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №3 БУПП у Вінницькій області лейтенанта поліції Завальнюка Сергія Юрійовича про скасування постанови серії ДП 18 № 773193 від 28.02.2021 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, та постанови серії ДП 18 №773192 від 28.02.2021 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП задовольнити частково.

Постанову інспектора взводу №2 роти №3 БУПП у Вінницькій області лейтенанта поліції Завальнюка Сергія Юрійовича про скасування постанови серії ДП 18 №773192 від 28.02.2021 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити.

В решті вимог адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя