Справа № 159/2302/21
Суддя: Шергіна Ю. О.
Дата ухвалення: 2021-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 рокум. КовельСправа № 159/2302/21

Провадження № 2-а/159/57/21

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Шергіної Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Шокот С.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області (далі - УПП в Дніпропетровській області, відповідач) про скасування постанови серії ЕАН №4055119 від 11.04.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що дійсно він є водієм автотранспортних засобів ТОВ «Негабарит-Сервіс». Оскаржуваною постановою інспектор поліції УПП в Дніпропетровській області притягнув його до відповідальності за те, що 11.04.2021 о 22 год 43 хв., керуючи автомобілем ДАФ, державний номерний знак НОМЕР_1 , він перевозив негабаритний вантаж, ширина якого 2,73 м, висота - 4,2 м без виданого уповноваженим органом поліції дозволу на участь у дорожньому русі, чим порушив пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» №30 від 18.01.2001.

Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та винесена з порушенням вимог законодавства. Зокрема, зазначає про відсутність будь-яких доказів його провини, а також на те, що він мав право без дозволу перевозити великогабаритний вантаж, оскільки у пункті пропуску через державний кордон було сплачено єдиний збір, що підтверджується копією уніфікованої митної квитанції МД-1 серії 20502 №0104422 від 08.04.2021. Крім того, зазначає, що у даній справі фактичне вимірювання транспортного засобу ні працівниками поліції, ні працівниками Укртрансбезпеки не здійснювалось Тому просить постанову скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стислий виклад заперечень відповідача.

01.06.2021 представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому останній просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вказує на те, що поліцейський розглянув справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, з дотриманням вимог чинного законодавства. Зазначає, що після виявлення факту порушення вимог Правил дорожнього руху України та зупинки транспортного засобу поліцейським було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини, позивачу були роз`яснені його права, ознайомлено з матеріалами справи, а саме відеозаписом з автомобільного реєстратора, встановленого на службовому автомобілі. Жодних переконливих доказів своєї невинуватості позивачем на місці розгляду справи не надано, тож вважає, що доводи викладені в позовній заяві щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення є лише спробою уникнути встановленої законом відповідальності.

Рух справи в суді.

Позовна заява надійшла до суду 20.04.2021.

21.04.2021 відкрито провадження у справі з викликом сторін.

Розгляд справи неодноразово відкладався з об`єктивних причин.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи у відсутності сторони позивача.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача просив справу розглядати без участі представника УПП в Дніпропетровській області.

Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень частини четвертої статті 229 КАС України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до наказу №10-к від 22.02.2016 ОСОБА_1 прийнятий на посаду водія ТОВ «Негабарит-Сервіс».

11.04.2021 інспектором взводу 1 роти 3 батальйону 2 УПП в Дніпропетровській області Шевцовим Ростиславом Валерійовичем (далі - інспектор) винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 132-1 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн, в якій зазначено, що останній, керуючи транспортним засобом ДАФ, державний номерний знак НОМЕР_1 , в Дніпропетровській області, Новомосковському районі, на а/д М-04, 159 км, перевозив негабаритний вантаж, а саме, ширина якого складала 2,73 м, висота від поверхні землі 4,20 м, при цьому не мав дозвільних документів на участь у дорожньому русі від уповноваженого підрозділу Національної поліції, чим порушив пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» №30 від 18.01.2001.

Як вбачається з копії погодження маршруту №09-02/16/4318 від 05.04.2021 ТОВ «Негабарит - Сервіс» узгодило з Державним агентством автомобільних доріг України проїзд автомобіля ДАФ, державний номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , з шириною 2,73 м та висотою 4,20 м, в період з 07.04.2021 по 17.04.2021, в тому числі, по автодорозі, де був зупинений позивач.

Згідно із копією уніфікованої митної квитанції МД-1 серії 20502 №0104422 від 08.04.2021 позивачем як уповноваженою особою вказаного вище товариства сплачено відповідну плату (єдиний збір) за проїзд зазначеного транспортного засобу.

Позивач заперечує факт вчинення ним вищевказаного адміністративного правопорушення, вказує, що у пункті пропуску через державний кордон ним було сплачено плату за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позов підлягає задоволенню з таких мотивів та підстав.

Вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами встановлюються Правилами, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001.

За порушення вказаних Правил передбачена адміністративна відповідальність за частиною першою статті 132-1 КУпАП.

Фіксація правопорушення та притягнення винних до відповідальності здійснюється у визначеному законом порядку.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частиною четвертою статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001, передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Згідно із частиною першою статтею 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 22.5 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Таким чином, перевізник наділений правом вибору на підставі якого допустимого документа, передбаченого пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, здійснювати проїзд автомобільними шляхами України.

Як слідує з фактичних обставин справи, позивач під час руху великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами не мав відповідного дозволу уповноваженого підрозділу Національної поліції, однак здійснював рух зазначеним транспортним засобом на підставі уніфікованої митної квитанції про сплату єдиного збору за проїзд вказаного великогабаритного транспортного засобу автомобільними дорогами, що є документом про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

З врахуванням наведеного, позивач не допустив порушень пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» роз`яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до частини третьої статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи.

Суд, перевіряючи дотримання суб`єктом владних повноважень вищевказаних норм права оцінює докази, які наявні у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно із частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Спірна постанова серії ЕАН №4055119 від 11.04.2021 не містить покликання на жоден доказ вчинення позивачем згаданого адміністративного правопорушення (зокрема, в ній не вказані дійсні розміри та габарити вантажу, що перевозився позивачем, наявність у водія автомобіля будь-яких дозвільних документів на перевезення, обставини проведення замірів рулеткою).

Результати проведених інспектором замірів вантажу з використанням рулетки будь-яким чином не оформлені, докази таких суду не надані.

На підставі наведеного, відповідачем неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 132-1 КУпАП та помилково накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн; складену інспектором поліції постанову за наведених обставин не можна вважати належним і допустимим доказом по справі, а тому постанова серії ЕАН №4055119 від 11.04.2021 підлягає скасуванню.

Щодо судових витрат.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, відповідно до вимог статті 139 КАС України з УПП в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок на користь позивача.

Згідно із Договором №11 про надання правничої (правової) допомоги від 15.04.2021, який укладено між адвокатом Колядою Дмитром Ігоровичем та ОСОБА_1 , за надання правничої допомоги останній зобов`язався виплатити адвокату гонорар у фіксованому розмірі у сумі 1000 (одна тисяча) гривень.

Коляда Д.І. має право на заняття адвокатською діяльністю, про що підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВЛ №1175.

З акту приймання-передачі наданих послуг від 24.05.2021 вбачається, що адвокатом були надані, а клієнтом прийняті у повному обсязі наступні правничі послуги:

ознайомлення з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4055119 від 11.04.2021;

консультації клієнта з юридичних питань;

формування правової позиції у справі;

збирання доказів;

підготовка проекту адміністративного позову;

представництво інтересів ОСОБА_1 в суді по справі №159/2302/21 з приводу оскарження постанови серії ЕАН №4055119 від 11.04.2021.

Узгоджений сторонами гонорар склав 1000 гривень. ОСОБА_1 для оплати згідно договору про надання правничих послуг поповнив картку по номеру Коляди Д.І. в сумі 1000 гривень.

Проаналізувавши надані на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу докази, суд, враховуючи приписи частини третьої статті 134 КАС України, приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом даної справи в сумі 1000 (однієї тисячі) гривень, є реальними, підтверджені наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами, а тому підлягають відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-9, 19, 72, 77, 90, 132, 134, 139, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі статей 7, 9, 122, 245, 251, 280 КУпАП, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серіїЕАН №4055119 від 11 квітня 2021 року.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень в користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень в користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач - Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, адреса: 49000, місто Дніпро площа Троїцька, 2а.

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 04 червня 2021 року.

Суддя Ковельського

міськрайонного суду Ю.О. Шергіна