Справа № 540/1559/21
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/1559/21

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Хом`якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., представника позивача Лігінович Н.С., представника відповідача Зінкевич Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новокаховської міської ради Херсонської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Новокаховської міської ради Херсонської області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Новокаховської міської ради Херсонської області №230 від 04.03.2021 року "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 ";

- зобов`язати Новокаховську міську раду Херсонської області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, загальною площею 0.0113 га, та для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (для реконструкції існуючої недобудованої будівлі торгівсльно-офісного центру під розміщення та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з комерційними приміщеннями (розширення існуючого)) ОСОБА_1 , розташованої по АДРЕСА_1 на підставі поданої заяви №446- 2021/27 від 20.01.2021;

- зобов`язати Новокаховську міську раду Херсонської області подати до Херсонського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі отриманого в жовтні 2020 року дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки він розробив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, та звернувся до погодженням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Згідно з частиною восьмою статті 186-1 Земельного кодексу України у висновку про відмову у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї етапі, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений). У погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути відмовлено лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки. В свою чергу, єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою за приписами Земельного кодексу України може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому ст. 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України, норми статті 118 Земельного кодексу України не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на стані погодження такого проекту. Проект погоджено Управлінням містобудування та архітектури Новокаховської міської ради Херсонської області №196 від 22.10.2020 щодо відведення земельної ділянки в оренду. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку сформовано та зареєстровано, присвоєно кадастровий номер :01:001:1931. Щодо посилання Новокаховської міської ради на ту обставину, що земельна ділянка не відповідає Генеральному плану міста, то такі посилання є необґрунтованими, оскільки згідно довідки 6-зем: код цільового призначення: 02.10 - землі житлової та громадської забудови. Проект землеустрою також містить висновок експерта державної експертизи від 10.11.2020, яким проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду №20979/82-20 погоджується. Позивач зазначає, що зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою у цьому спорі не буде втручанням у дискреційні повноваження цього органу, оскільки повноваження міської ради не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

До подання позову ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду із заявою про забезпечення позову, шляхом зупинення дії рішення Новокаховської міської ради Херсонської області № 230 від 04.03.2021 до набрання законної сили судового рішення у справі та заборонити Новокаховській міській раді приймати будь-які рішення стосовно земельної ділянки, загальною площею 0,0113 га, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:1931.

Ухвалою суду від 01.04.2021 задоволено заяву та вжиті заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії пунктів 2, 3 рішення Новокаховської міської ради Херсонської області № 230 від 04.03.2021 "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 " до набрання законної сили судового рішення у справі, заборонено Новокаховській міській раді приймати рішення щодо відчуження в будь-який спосіб (зокрема, шляхом надання в оренду, у власність, затвердження проекту землеустрою) земельної ділянки загальною площею 0,0113 га, за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:1931, до набрання законної сили судового рішення у справі.

Ухвалою від 14.04.2021 відкрито спрощене провадження у справі. Призначено судове засідання на 21 травня 2021 р. о 10:00 годині.

30.04.2021 до суду відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову, вважає, що рішення 7-ї сесії 8-го скликання ради від 04.03.2021 №230 "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду ФОП ОСОБА_1 " відповідає вимогам ст. 19 Конституції України, оскільки відповідач його посадові особи, діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідач не заперечує, що об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 107 у вигляді незавершеного будівництва, Торгівельно-офісного комплексу за адресою : АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та знаходиться на земельної ділянці кадастровий номер 65 10700000:01:018:0035, яку орендує позивач. Разом з тим, відповідно до історико-архітектурного опорного плану, на частині земельної ділянки кадастровий номер :01:018:0035 та ділянки з кадастровим номером :01:001:1931 розташований "спортивний майданчик з зеленими насадженнями", що відображено на плані зонування території у вигляді прямокутника бірюзового кольору - "існуючі спортивні споруди". Оскільки станом на день подання у вересні 2020р. ОСОБА_1 до Новокаховської міської ради Херсонської області заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 0,0113 га. за адресою : АДРЕСА_1 , не надано доказів , що така земельна ділянка була сформована, то згідно ч. І ст.127 Земельного кодексу України рішення щодо передачі такої земельної ділянки у користування могло бути прийняте лише після надання позивачем такої інформації разом з проектом землеустрою. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі в оренду ОСОБА_1 не відповідає вимогам ч. 4 ст.20 , ст.39 , ч.6 ст. 186 , ч.2 ст. 186-1 ЗКУ, абзацу 2 ч.2 та ч. 4 ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Частиною 4 ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території забороняється.

Відповідач вказує на те, що проект землеустрою ФО ОСОБА_1 не є погодженим відповідно до вимог ст. 186-1 ЗК України. Так, наприклад у висновку "Про погодження проекту землеустрою" від 22.10.2020 № 196 складеного управління містобудування та архітектури зазначено, що управління містобудування та архітектури вважає за можливе погодити його з врахуванням містобудівних обмежень, обтяжень, а саме: при намірах забудови земельної ділянки отримати містобудівні умови та обмеження на підставі ст. 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Тому цей висновок не можна вважати безумовним погодженням та погодженням проекту землеустрою відповідно до вимог ст. 186-1 ЗК України.

Зобов`язання судом відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки є порушенням дискреційних повноважень відповідача, таке може мати місце лише у випадку, якщо судом встановлено відсутність таких підстав для відмови у видачі дозволу, які передбачені законом, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обгрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх названих підстав, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки. А прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою, без перевірки наявності чи відсутності усіх названих підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою, може бути необгрунтованим та призвести до затвердження проекту землеустрою з порушенням закону. Відповідач також заперечує проти стягнення витрат на правничу допомогу, вважає позивач не навів у позовній заяві жодної причини, з яких доказ на підтвердження понесених витрати на професійну правову допомогу у розмірі 20000 грн.00 коп., не можуть бути подані у зазначений строк, тобто відповідно до ч. 2 ст. 79 КАСУ разом із поданням позовної заяви.

14.05.2021 до суду надійшла відповідь на відзив, до якого додана платіжна квитанція про оплату послуг адвоката та розрахунок розміру гонорару адвоката.

Ухвалою суду від 21.05.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника Новокаховської міської ради про залишення позову без розгляду.

21.05.2021 оголошено перерву в судовому засіданні до 31.05.2021.

31.05.2021 представник позивача просить задовольнити позов. Представником позивача заявлені вимоги про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу згідно з договором про надання правничої допомоги №28-03 від 28.03.2021 в сумі 20000 грн., представник позивача заявив, що документи, які підтверджують витрати, надані суду, крім акту про приймання-передачу виконаних робіт, який буде наданий протягом 5 днів.

Представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошені 31.05.2021.

Дослідивши докази, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, судом встановлені такі обставини.

ОСОБА_1 у вересні 2020 року звернувся до Новокаховської міської ради Херсонської області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, загальною площею 0,0113 га, для реконструкції торгівельно-офісних приміщень під багатоквартирний житловий будинок з комерційними приміщеннями, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . З пояснень представника позивача, наданих в судовому засіданні, вбачається, що дана земельна ділянка необхідна для обслуговування об`єкта незавершеного будівництва багатоквартирний житловий будинок з комерційними приміщеннями, який належить позивачу, та знаходиться на прилеглій земельній ділянці площею 0,0525 га з кадастровим номером :01:018:0035, яку орендує позивач з 2006 року за договором оренди, укладеним з Новокаховською міською радою.

Новокаховська міська рада прийняла рішення №3258 "Про надання дозволу на розробку документації із землеустрою та викуп земельних ділянок", яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за рахунок земель комунальної власності фізичній особі ОСОБА_1 , орієнтовною площею 0,0113 га за адресою: АДРЕСА_1 для реконструкції існуючої недобудованої будівлі торгівельно-офісного центру під розміщення та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з комерційними приміщеннями (розширення існуючого), проектна категорія земель - землі житлової та громадської забудови (код класифікації цільового призначення для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури - 02.10), терміном на 5 років. Заявника у місячний строк зобов`язано звернутися до суб`єкта господарювання для замовлення проекту землеустрою. Після погодження проекту землеустрою у порядку, встановленому ст. 286-1 Земельного кодексу України та внесення відомостей до Державного земельного кадастру подати його до відділу земельних відносин та комунальної власності виконавчого комітету міської ради для підготовки проекту рішення про затвердження розробленої документації із землеустрою та передачі земельної ділянки у користування.

ОСОБА_1 замовив та розробив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду загальною площею 0,0113 га, при цьому отримав позитивний висновок Управління містобудування та архітектури Новокаховської міської ради №196 від 22.10 .2020 року; та позитивний висновок про розгляд документації із землеустрою ГУ Держгеокадастру №20979/82-20 від 10.11.2020.

Відомості про дану земельну ділянку внесені до Державного земельного кадастру та земельній ділянці присвоєно кадастровий помер: :01:001:1931.

20.01.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки.

Постійна комісія з питань земельних, природних ресурсів та комунальної власності міської ради розглянула питання "Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду ФО ОСОБА_1 " та згідно з протоколу № 11 від 09.02.2021 засідання цієї комісії вирішено не підтримувати у зв`язку з невідповідністю до генерального плану міста, рекомендовано секретарю ради звернутися до правоохоронних органів щодо порушення ОСОБА_1 законодавства про регулювання містобудівної діяльності та земельного кодексу України, а також адміністративного кодексу щодо самовільної забудови земельної ділянки комунальної власності, скасувати рішення Новокаховської міської ради № 3258 від 15.10.2020 "Про надання дозволу на розробку документації із землеустрою" ті.1.3. у зв`язку з невідповідністю до генерального плану міста.

04.03.2021 відповідач прийняв рішення сьомої сесії восьмого скликання Новокаховської міської ради Херсонської області № 230, яким пунктом 1 відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки у зв`язку з невідповідністю до генерального плану міста; пунктом 2 рішення скасовано пункт 1.3 рішення Новокаховської міської ради №3258 від 15.10.2020 "Про надання дозволу на розробку документації із землеустрою" у зв`язку з невідповідністю до генерального плану міста; п. 3 зобов`язано ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку в місячний термін з моменту прийняття рішення.

Позивач вважає рішення Новокаховської міської ради Херсонської області №230 від 04.03.2021 протиправним та необгрунтованим, тому звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши надані докази, перевіривши матеріали справи і заслухавши представників сторін, суд дійшов таких висновків.

У відносинах розпорядження землями державної та комунальної власності органи влади та місцевого самоврядування діють відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, а саме: на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин па території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно із пунктом тридцять четвертим статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. Тобто, способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади з регулювання земельних відносин, є прийняття рішення сесією.

Відповідно до статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Згідно ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється органом місцевого самоврядування на підставі проектів землеустрою. Особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки із земель комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до органу місцевого самоврядування, який в межах своїх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Статтею 186 ЗК передбачено, що схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць погоджуються територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері охорони культурної спадщини, структурним підрозділом відповідної обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони культурної спадщини, територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань лісового господарства, територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань водного господарства, структурним підрозділом відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району - виконавчим органом відповідної міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі якщо такий орган не утворений - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурним підрозділом відповідної обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури. У разі розроблення схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель району така документація із землеустрою додатково погоджується відповідними сільськими, селищними, міськими радами та районною державною адміністрацією. Схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель села, селища, міста затверджуються відповідною сільською, селищною або міською радою.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем був наданий дозвіл позивачу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду рішенням №3258 від 15.10.2020, а вже після подання проекту землеустрою для його затвердження відповідач скасував п.1.3 рішення ради № 3258 від 15.10.2020 про надання такого дозволу, посилаючись на невідповідність генеральному плану міста. Аналогічна підстава зазначена як відмова у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та передачі в оренду вказаної земельної ділянки.

Суд зауважує, що ні оспорюване рішення відповідача №230, ні протокол засідання постійної комісії з питань земельних, природних ресурсів та комунальної власності від 09.02.2021 № 11 не містять обґрунтувань, в чому полягає ця невідповідність. Невідповідність місця розташування земельної ділянки має бути пояснена у самому рішенні органу місцевого самоврядування вказівкою на конкретні невідповідності законам або прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, тощо.

Тільки у відзиві на позовну заяву відповідач конкретизував, що під невідповідністю генеральному плану він мав на увазі те, що на "Плані зонування території" спортивний майданчик з зеленими насадженнями (який відображений у вигляді прямокутника бірюзового кольору - "існуючі спортивні споруди") знаходиться в межах ділянок з кадастровими номерами :01:018:0035 та :01:001:1931 .

За переконанням суду, перевірка відповідності місця розташування об`єкта вимогам законів та нормативно-правовим актам належить до повноважень відповідача. У зв`язку з цим, Новокаховська міська рада була наділена повноваженнями прийняти рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, якщо на підставі такої перевірки буде достовірно встановлена невідповідність місця розташування бажаної земельної ділянки вимогам законів та/або іншим нормативно-правовим актам, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проте, в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували, що відповідачем проведена перевірка, відповідно до результатів якої встановлено невідповідність місця розташування генеральному плану міста Нова Каховка. Орган місцевого самоврядування взагалі не надав жодного доказу того, що такий спортивний майданчик існує, знаходиться на балансі ради чи іншої установи. Приєднане до матеріалів справи разом із відзивом викопіювання з Генерального плану не приймається судом до уваги, оскільки з даних графічних матеріалів неможливо встановити невідповідність місця розташування бажаної земельної ділянки, а як вже було зазначено судом, відповідної перевірки чи то деталізованих пояснень з наданням відповідних доказів оскаржуване рішення та матеріали справи не містять.

Твердження представника позивача про те, що позивач орендує ділянку :01:018:0035 з 2006 року, а до цього ділянка знаходилась в оренді іншої приватної особи та на ділянці була розташована недобудована будівля торговельного призначення ще до 2006 року, а не спортивний майданчик чи інша спортивна споруда, відповідачем не спростовані. Застосовуючи принцип правової визначеності, як одну із визначальних вимог до рішень суб`єкта владних повноважень, суд переконаний, що рішення про скасування дозволу позивачеві має бути вмотивованим та містити обґрунтування відмови із наведенням конкретних, а не загальних підстав для цього.

Крім того , суд вважає, що рішення ради від 15.10.2020 № 3258, яким позивачу був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою, та яке було скасоване п.2 оспорюваного рішення № 230 від 04.03.2021, це акт ненормативного характеру, оскільки передбачає конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта, застосовується одноразово і після реалізації вичерпує свою дію (Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009). Тому такий правовий акт індивідуальної дії на момент його скасування є вже виконаним та відповідні правові наслідки прийняття такого рішення вже настали , тобто його юридичне значення фактично вичерпано його виконанням. Відповідно скасовувати такий акт було зі сторони відповідача неправомірно. Органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Можливість скасування органом місцевого самоврядування власного рішення пов`язується з дотримання сукупності умов, зокрема: відсутність факту виконання рішення, що скасовується; відсутність факту виникнення правовідносин, пов`язаних з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів або ж відсутність заперечень суб`єктів правовідносин щодо їх зміни чи припинення у разі виникнення таких правовідносин. Таким чином, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачці є актом одноразового застосування та вичерпало свою дію фактом розроблення проекту землеустрою, у зв`язку із чим відміна цього рішення після його виконання є незаконною.

Що стосується відмови у затвердженні проекту землеустрою, то єдиною підставою такої відмови може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України, норми статті 118 Земельного кодексу України не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на етапі погодження такого проекту.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, управлінням архітектури та містобудування міської ради погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури. Земельну ділянку сформовано та зареєстровано у Державному земельному кадастрі, присвоєно кадастровий номер. У оскаржуваному рішенні міської ради не зазначено недоліки проекту, а також не міститься жодних посилань на порушення вимог законів України.

Посилання скаржника на те, що земельна ділянка знаходиться на території, де за Генеральним планом розташований спортивний майданчик, спростовуються висновком експерта державної експертизи Держгеокадастру, в якому вказано, що цільове призначення земельної ділянки це землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користуванням громадянам та юридичним особам), категорія земель - землі житлової та громадської забудови, тому проект землеустрою погоджений.

Щодо інших підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою, які вказані у відзиві, то суд звертає увагу на те, що ці підстави взагалі відсутні в оскаржуваному позивачем рішенні, тому суд не приймає їх до уваги. Адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності свого рішення.

Зважаючи на таке, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення не може вважатися обґрунтованим, добросовісним і законним, оскільки належних та деталізованих мотивів такої відмови у вказаному рішенні органу місцевого самоврядування не наведено.

Враховуючи викладене, що відповідач при прийнятті рішення діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення Новокаховської міської ради Херсонської області №230 від 04.03.2021 року "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 " є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Стосовно позовної вимоги зобов`язального характеру суд дійшов таких висновків. Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Пунктами 1.6, 2.4 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 № 1380/5 передбачено, що дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Дискреційні повноваження можуть закріплюватися в нормативно-правових актах, проектах нормативно-правових актів такими способами:

1) за допомогою оціночних понять, наприклад: "за наявності поважних причин орган вправі надати …", "у виключних випадках особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може дозволити…", "рішення може бути прийнято, якщо це не суперечить суспільним інтересам…" тощо;

2) шляхом перерахування видів рішень, що приймаються органом (особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), не вказуючи підстав для прийняття того чи іншого рішення або шляхом часткового визначення таких підстав;

3) шляхом надання права органу (особі, уповноваженій на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) при виявленні певних обставин (настанні конкретних юридичних фактів) приймати чи не приймати управлінське рішення залежно від власної оцінки цих фактів;

4) за допомогою нормативних приписів, що містять лише окремі елементи гіпотези чи диспозиції правової норми, що не дозволяють зробити однозначний висновок про умови застосування нормативного припису або правові наслідки застосування такого припису.

Стосовно дискреційних повноважень, суд, за наслідками аналізу вказаних положень, зазначає, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може". У такому випадку дійсно суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним, а тому це не порушує будь-чиїх прав.

Натомість, у цій справі, відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними, оскільки у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний до вчинення конкретних дій - розглянути проект землеустрою позивача у встановленому законом порядку, а за умови відповідності його вимогам законодавства - прийняти рішення про затвердження проекту. Підставою для відмови у затвердженні проекту можуть бути лише визначені законом обставини. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд. Визначальним є те, що у кожному конкретному випадку звернення особи із погодженим проектом землеустрою, з урахуванням фактичних обставин, згідно із законом існує лише один правомірний варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.

У випадку невиконання обов`язку відповідачем, за наявності визначених законом умов, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права, або шляхом зобов`язання ухвалити рішення. Зобов`язання судом відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, може мати місце лише у випадку, якщо судом встановлено відсутність таких підстав для відмови у такому затверджені, які передбачені законом.

Адміністративний суд, з урахуванням фактичних обставин, зобов`язаний здійснити ефективне поновлення порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій. Для цього адміністративний суд наділений відповідними повноваженнями, зокрема, ч. 4 ст. 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Верховний Суд у постанові від 24.12.2019 у справі № 823/59/17 зробив наступний правовий висновок: "…повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.. Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким. У справі, що переглядається, повноваження щодо затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою, регламентовано статтею 118 ЗК України. Умови, за яких орган відмовляє у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - затвердити проект землеустрою або відмовити в його затвердженні, якщо для цього є законні підстави. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними".

У постанові від 05.09.2018 року по справі №826/9727/16 Верховний Суд аналізував застосування пункту четвертого частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України і дійшов висновку, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, за сукупності наступних умов: 1) судом встановлено порушення прав, свобод чи інтересів позивача; 2) на час вирішення спору прийняття рішення належить до повноважень відповідача; 3) виконано усі умови, визначені законом для прийняття такого рішення, зокрема подано усі належні документи, сплачено необхідні платежі і між сторонами немає спору щодо форми, змісту, повноти та достовірності наданих документів; 4) прийняття рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналогічний правовий висновок висвітлено й у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №2340/2921/18.

Враховуючи наведене, зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою у цьому спорі не буде втручанням у дискреційні повноваження цього органу. Зважаючи на викладене, з метою повного та ефективного захисту прав позивача необхідно зобов`язати Новокаховську міську раду затвердити позивачеві проект землеустрою на спірну земельну ділянку, оскільки за висновком суду лише в такій спосіб відбудеться належний захист судом порушеного органом місцевого самоврядування права заявника.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Позовні вимоги позивача є доведеними, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 грн. та витрат по оплаті судового збору за подання позову 1816 грн. та за подання заяви про забезпечення позову1362 грн., суд враховує наступне.

Позивачем надані докази сплати судового збору при подані заяви про забезпечення та позовної заяви, та на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру позивачем надано до суду: договір на правничу допомогу № 28-03 від 28.03.2021, ордер, розрахунок гонорару, платіжну квитанцію про оплату послуг.

Представником позивача заявлено, що акт прийому-передачі послуг адвоката буде надано протягом 5 днів з дня постановлення рішення у справі у відповідності до ч.7 ст. 139 КАС України. За таких обставин, судовий збір в розмірі 3178 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповдіача. А питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу буде вирішено в порядку, передбаченому статтями 139, 143 КАСУ.

Заходи забезпечення позову, застосовані судом, залишаються до набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст. 139, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративному судочинства України, суд

вирішив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Новокаховської міської ради Херсонської області №230 від 04.03.2021 року "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 ".

Зобов`язати Новокаховську міську раду Херсонської області ( просп. Дніпровський, 6, м. Нова Каховка) затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, загальною площею 0.0113 га, для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (для реконструкції існуючої недобудованої будівлі торгівельно-офісного центру під розміщення та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з комерційними приміщеннями (розширення існуючого)) ОСОБА_1 , розташованої по АДРЕСА_1 , на підставі поданої заяви №446-2021/27 від 20.01.2021.

Стягнути з Новокаховської міської ради () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 3178 (три тисячі сто сімдесят вісім) грн.

Зобов`язати Новокаховську міську раду Херсонської області () подати до Херсонського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому, апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи..

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 07 червня 2021 р.

Суддя В.В. Хом`якова

кат. 109020100