Справа № 520/17501/2020
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2021-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 р.Справа № 520/17501/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

представника позивача Наумова С.М.

представника відповідача Моїсеенко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Слобожанської митниці Держмитслужби на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2021, головуючий суддя І інстанції: Панченко О.В., м. Харків, по справі № 520/17501/2020

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопартс-ВМ"

до Слобожанської митниці Держмитслужби

про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автопартс-ВМ" (надалі по тексту позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Слобожанської митниці Держмитслужби (надалі по тексту відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2020/001116/2 від 09.06.2020 року Слобожанської митниці Держмитслужби;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807170/2020/00714 від 09.06.2020 року Слобожанської митниці Держмитслужби.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопартс-ВМ" до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2020/001116/2 від 09.06.2020 року Слобожанської митниці Держмитслужби.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807170/2020/00714 від 09.06.2020 року Слобожанської митниці Держмитслужби.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопартс-ВМ" (62416, Харківська область, Харківський район, смт.Пісочин, пл.Ю.Кононенко, буд.7, кв.38, ) сплачену суму судового збору в розмірі 4204 (чотири тисячі двісті чотири) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби (вул.Короленка, буд.16 Б, м.Харків, 61003, ).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 року, в позові відмовити.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.08.2018 року між ТОВ "Автопартс-ВМ" (Україна) та S.C. CONEX DISTRIBIBUTION S.A. (Румунія) (продавець) укладений контракт купівлі-продажу №2694 про купівлю-продаж запасних частин та матеріалів до автомобілів (далі - товар), згідно пропозицій продавця. Найменування, кількість, комплектація та ціни придбаного товару встановлюються інвойсами, які є невід`ємною частинами контракту і мають юридичну силу специфікацій.

Відповідно до умов вказаного контракту, товар має бути поставлений в Україну на умовах поставки FCA відповідно до правил "Інкотермс-2010", якщо інше не передбачено в Інвойсі.

До вказаного договору був оформлений Інвойс №4606 від 03.06.2020 року на загальну суму 46560,12 доларів США на умовах поставки СРТ - Харків, Україна, які передбачають, що витрати за договором перевезення товару несе продавець, тому ТОВ "Автопартс-ВМ" договір на перевезення товару не укладало та сплату за перевезення товару не здійснювало.

Договір страхування товару не укладався, так як вказане не обмовлено умовами контракту №2694 від 20.08.2018 року.

Оплата за поставлений товар здійснена ТОВ "Автопартс-ВМ" відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах №141 від 12.06.2020 року.

Позивачем з метою митного оформлення товару, імпортованого на підставі вищевказаного контракту надано до митного посту "Харків-центральний" Слобожанської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію № UA807170/2020/028607 від 09.06.2020 року.

У цій декларації позивач визначив митну вартість товару (автозапчастини) за основним (першим) методом визначення митної вартості - за ціною Контракту на рівні - 46560,12 дол. США, сума у гривні - 1238522,47 (по курсу валюти 26,60).

Разом з митною декларацією ТОВ "Автопартс-ВМ" подано відповідачу на підтвердження заявленої митної вартості, згідно з ч.2 ст. 53 Митного кодексу України, наступні документи: контракт купівлі-продажу №2694 від 20.08.2018; інвойс №4606 від 03.06.2020; пакувальний лист №4606 від 03.06.2020; автотранспортна накладна б/н від 03.06.2020; сертифікат про походження товару №184 від 04.06.2020; інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів №5534396 від 07.06.2020; копія митної декларації країни відправлення №Z0ROIS4650E0031590 від 04.06.2020.

Під час вивчення цих документів та порівняння їх з базою ЄАІС, Слобожанською митницею виявлено, що за іншими митними деклараціями рівень митної вартості на подібний товар (митні декларації №UA100060/2020/310080 від 15.03.2020 року, №UA100530/2020/16890 від 24.03.2020, №UA807200/2020/8042 від 26.05.2020, №UA100060/2020/303037 від 30.01.2020, №UA807170/2020/17433 від 30.03.2020) визначено за другорядним (резервним) методом, тому адміністративним органом була застосована процедура консультацій з приводу рівня митної вартості товару.

09.06.2020 року Слобожанською митницею Дермитслужби прийнято оскаржене рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2020/001116/2, яким внаслідок застосування резервного - другорядного методу визначення митної вартості товарів визначено митну вартість товару на рівні - 7,31 доларів США для кожної одиниці товару на суму 1164,41 дол.США, 8,01 доларів США для кожної одиниці товару на суму 636,31 дол. США, 2,42 доларів США для кожної одиниці товару на суму 399,30 дол.США, 4,23 доларів США для кожної одиниці товару на суму 3379,01 дол.США, 5,22 доларів США для кожної одиниці товару на суму 8809,06 дол.США, 6,16 доларів США для кожної одиниці товару на суму 377,12 дол.США, 6,16 доларів США для кожної одиниці товару на суму 4435,38 дол.США, 7,16 доларів США для кожної одиниці товару на суму 9080,24 дол.США, 10,12 доларів США для кожної одиниці товару на суму 1314,39 дол.США, а загалом на суму 29595,22 дол. США.

В рішення про коригування митної вартості товару Слобожанською митницею Держмитслужби вказано, що причинами ініціювання процедури консультацій були: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також в зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених п.3 ст.53 МКУ, та вимогою декларанта надати рішення про коригування митної вартості; 2) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари; 3) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на подібні товари; 4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; - відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування; 5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару: на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів; витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну.

Також 09.06.2020 Слобожанською митницею Дермитслужби прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення.

Не погодившись із визначеною митною вартістю, та з метою випуску товарів у вільний обіг, ТОВ "Автопартс-ВМ" здійснило оформлення митної декларації №UA807170/2020/028703 від 09.06.2020 в порядку частини 7 статті 55 Митного кодексу України з наданням фінансової гарантії.

Листом ТОВ "Автопартс-ВМ" від 25.08.2020 року вих.№25/08-20, складеного в порядку п.8 ст.55 Митного кодексу України, звернулось до Слобожанської митниці Держмитслужби, в якому просило прийняти та розглянути додаткові документи щодо підтвердження ціни товару та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2020/001116/2 від 09.06.2020 року.

В якості додатків та підтвердження митної вартості товарів, задекларованих за митною декларацією №UА807170/2020/028607, позивач надав до листа: копію прайс-листа S.C. CONEX DISTRIBUTION S.A. (Румунія) на автомобільні запчастини від 01.06.2020; копію платіжного доручення №141 від 12.06.2020 про сплату за товар; копії податкових накладних з ідентичними товарами, які раніше були реалізовані ТОВ "Автопартс-ВМ" на території України; копію звіту про оцінку майна №20/08/2020/03 від 20.08.2020 щодо визначення ринкової вартості майна, що ввозиться на територію України.

За результатами розгляду поданих позивачем додаткових документів, відповідачем направлений на адресу ТОВ "Автопартс-ВМ" лист від 31.08.2020 №15/13/11797, в якому зазначено, що подані декларантом додаткові документи не спростовують в повній мірі сумнівів митниці щодо дійсності задекларованої митної вартості оцінюваного товару, в зв`язку з чим не можуть бути підставою для скасування раніше прийнятого митницею рішення про коригування митної вартості товару.

Вважаючи неправомірною визначену відповідачем митну вартість згідно оформленої митної декларації №UА807170/2020/028607 від 09.06.2020 року з наданням фінансової гарантії, та зі спірним рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваних рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Суд апеляційної інстанції перевіривши оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення на відповідність критеріям, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України приходить до висновку, що такі рішення прийнято незаконно, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст. 53 МК України).

Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за №1372/21684, у графі 44 митної декларації зазначаються відомості про необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення документи. Відомості щодо кожного документа зазначаються з нового рядка за такою схемою: код документа згідно з класифікатором документів, через пробіл - номер документа, дата та (за наявності даних) кінцевий термін його дії. При внесенні до графи відомостей про документи, які відповідно до Митного кодексу України не подаються митному органу одночасно з МД та зберігаються Декларантом, перед кодом документа проставляється символ "d". При внесенні до графи відомостей про документ, який надавався митному органу в попередніх випадках митного оформлення товарів із застосуванням МД, перед кодом такого документа проставляється символ "m".

Декларантом позивача з метою митного оформлення товару, імпортованого на підставі вищевказаного контракту надано до митного посту "Харків-центральний" Слобожанської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію № UA807170/2020/028607 від 09.06.2020 року.

У графі 44 вказаної ЕМД декларантом зазначені такі документи:

-за кодом «d0271»-пакувальний лист від 03.06.2020 №4606;

-за кодом «0380»-рахунок-фактура (інвойс) від 03.06.2020 №4606;

-за кодом «d0730»-товарно-транспортна накладна від 04.06.2020;

-за кодом «0861»-сертифікат про походження товару від 04.06.2020 №184;

-за кодом «d4100»-зовнішньоекономічний договір (контракт) від 20.08.2018 №2694;

-за кодом «m5509»-інформація про позитивні результати державних видів контролю від 07.06.2020;

-за кодом «d9610»-копія митної декларації країни відправлення від 04.06.2020 №Z0ROIS4650E0031590.

Разом з митною декларацією ТОВ "Автопартс-ВМ" подано відповідачу на підтвердження заявленої митної вартості, згідно з ч.2 ст. 53 Митного кодексу України, наступні документи: контракт купівлі-продажу №2694 від 20.08.2018; інвойс №4606 від 03.06.2020; пакувальний лист №4606 від 03.06.2020; автотранспортна накладна б/н від 03.06.2020; сертифікат про походження товару №184 від 04.06.2020; інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів №5534396 від 07.06.2020; копія митної декларації країни відправлення №Z0ROIS4650E0031590 від 04.06.2020.

Товар, згідно інвойсу №4606 від 03.06.2020 року на загальну суму 46560,12 доларів США, оформлений на умовах поставки СРТ - Харків, Україна, які передбачають, що витрати за договором перевезення товару несе продавець, тому ТОВ "Автопартс-ВМ" договір на перевезення товару не укладало та сплату за перевезення товару не здійснювало.

Договір страхування товару не укладався, так як вказане не обумовлено умовами контракту №2694 від 20.08.2018 року.

Отже, декларантом позивача було надано всі документи в підтвердження заявленої митної вартості товару, передбачені ч.2 ст. 53 МК України.

Відповідач, не погодившись з заявленою декларантом позивача митною вартістю товару ввезеного на митну територію України, прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2020/001116/2 від 09.06.2020 року за резервним методом.

Відповідно до ч.1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч.6 ст. 54 МК митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Отже, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю та прийняти рішення про коригування митної вартості товару виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товару.

Митний орган посилаючись на те, що відомості використані декларантом для визначення митної вартості товару не підтверджені в повній мірі документально, а також подані документи, що зазначені у частині другій статті 53 МКУ не місять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, а також у зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених ч.3 ст. 53 МК України, прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2020/001116/2 від 09.06.2020 року.

Проте, колегія суддів вважає рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2020/001116/2 від 09.06.2020 року незаконним, з огляду на наступне.

Відповідно до п. п. 1,2 ч. 5 ст. 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Частиною третьою статті 53 МК встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеній у постанові від 10 червня 2020 року по справі №1.380.2019.004752, яку відповідно до ч.5 ст.242 КАС України колегія суддів враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Отже, витребування додаткових документів можливе у разі наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості.

З матеріалів справи слідує, що прийняттю оспорюваного рішення про коригування митної вартості спірного товару передувала процедура проведення консультацій між митним органом та декларантом шляхом направлення декларанту електронного повідомлення.

Згідно вказаного повідомлення митним органом у декларанта позивача в підтвердження заявленої митної вартості товару було витребувано додаткові документи, передбачені ч.3 ст. 53 МК України.

В обгрунтування таких дій відповідач зазначає, що декларантом позивача під час митного оформлення товару митну вартість не підтверджено в повній мірі документально, документи, передбачені ч.2 ст. 53 МК України, що були подані декларантом в підтвердження митної вартості, не містять всіх відомостей, що підтверджують митну вартість товару.

Частиною 4 статті 57 МК України передбачено, що застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У відповідності до п.2 ч.4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана.

Отже, у разі невизнання митним органом заявленої митної вартості товару декларант письмово повідомляється про причини, за яких заявлена митна вартість не може бути визнана.

Між тим, надіслане декларанту електронне повідомлення не містить обгрунтованих відомостей про причини, за яких заявлена декларантом позивача митна вартість не може бути визнана, в повідомленні не зазначено, які саме документи, визначені ч.2 ст. 53 МК України, подані декларантом під час митного оформлення товару в підтвердження митної вартості товару, містили неповні відомості щодо митної вартості товару та яких документів не вистачало для визнання заявленої митної вартості товару.

Колегія суддів зазначає, що митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом позивача, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обгрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Проте, колегія суддів зазначає, що електронне повідомлення відповідача не містить обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, тобто, не наведено, які недоліки в поданих документах або їх відсутність стали підставою для відмови у митному оформленні за митною вартістю зазначеною декларантом позивача.

При цьому, в обгрунтування правомірності витребування у позивача додаткових документів митний орган у апеляційній скарзі посилається на наявність у митного органу сумніву у правильності визначення декларантом позивача митної вартості товару через те, що декларантом позивача в підтвердження заявленої митної вартості товару на було надано договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаного з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість яких визначається, оскільки контракт від 20.08.2018 року №2694 є непрямим, тобто укладеним не з виробником товару.

Проте, колегія суддів зазначає, що договір (угода, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається відноситься до переліку додаткових документів, визначеного ч.3 ст. 53 МК України, які митниця має право витребувати у разі наявності неповних відомостей щодо числового значення складових митної вартості товару у документах, віднесених до переліку визначеного ч.2 ст. 53 МК України.

Проте, відповідачем у електронному повідомленні та оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару не зазначено, які недоліки в поданих документах, визначених ч.2 ст.53 МК України, або їх відсутність стали підставою для відмови у митному оформленні за митною вартістю зазначеною декларантом позивача.

Посилання митниці на те, що необхідність надання договору (угоду, контракт) із третіми особами в разі поставки товару за непрямим контрактом підтверджується правовою позицією Верховного Суду наведеній у постанові від 16.04.2019 року по справі №804/16271/15 колегія суддів до уваги не бере, оскільки у вказаній справі митний орган дійшов висновку про наявність розбіжностей у поданих декларантом документах стосовно умов поставки оцінюваного товару, в зв`язку з чим Верховний Суд вказав, що не надання під час митного оформлення договору із третіми особами, який пов`язаний з контрактом про поставку товару унеможливлює перевірку числового значення заявленої митної вартості, натомість у даній справі оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару не містить висновків митного органу про розбіжності у поданих документах стосовно умов поставки оцінюваного товару.

Отже, враховуючи наведене вище колегія суддів приходить до висновку про не підтвердження відповідачем наявності обгрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості декларантом позивача, та як наслідок правомірності витребування додаткових документів.

Крім того, листом ТОВ "Автопартс-ВМ" від 25.08.2020 року вих.№25/08-20, складеного в порядку п.8 ст.55 Митного кодексу України, митниці також було надано: копію прайс-листа S.C. CONEX DISTRIBUTION S.A. (Румунія) на автомобільні запчастини від 01.06.2020; копію платіжного доручення №141 від 12.06.2020 про сплату за товар; копії податкових накладних з ідентичними товарами, які раніше були реалізовані ТОВ "Автопартс-ВМ" на території України; копію звіту про оцінку майна №20/08/2020/03 від 20.08.2020 щодо визначення ринкової вартості майна, що ввозиться на територію України.

Проте, листом від 31.08.2020 №15/13/11797 відповідач повідомив позивача, що подані декларантом додаткові документи не спростовують в повній мірі сумнівів митниці щодо дійсності задекларованої митної вартості оцінюваного товару.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що спрацювання ризиків АСАУР свідчить про наявність обгрунтованого сумніву та є підставою для витребування додаткових документів колегія суддів до уваги не бере, оскільки відповідно до позиції Верховного Суду наведеній у постанові від 19.02.2019 р. по справі №805/2713/16-а спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Колегія суддів зазначає, що приймаючи оспорюване рішення про коригування митної вартості товару митницею не було дотримано вимог МК України, з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 року за №883/21195 у графі 33 рішення про коригування митної вартості зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

невірно проведений розрахунок митної вартості;

невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу;

надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

При цьому, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів грунтується на висновках митного органу про те, що відомості використані декларантом для визначення митної вартості товару не підтверджені в повній мірі документально, а також подані документи, що зазначені у частині другій статті 53 МКУ не місять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, а також у зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених ч.3 ст. 53 МК України.

Проте, у вказаному рішенні не зазначено, які саме документи, зазначені у ч.2 ст. 53 МКУ не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та які саме документи, визначені ч. 2 ст. 53 МКУ, не було надано декларантом позивача в підтвердження митної вартості товару.

З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слідує, що підставою для визначення митної вартості спірного товару за резервним методом була інформація наявна в митному органі за фактами митних оформлень.

Проте, у рішенні про коригування митної вартості товарів також відсутні відомості про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо.

Отже, колегія суддів зазначає, що у рішенні про коригування митної вартості товару відсутні усі відомості про конкретні факти чи обставини, встановлені під час митного оформлення, оцінивши які в сукупності митниця прийняла рішення про неможливість застосування першого методу для визначення митної вартості імпортованого позивачем товару.

Однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів обставин, про які зазначено вище, свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний, методу визначення митної вартості оцінюваного товару.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення про коригування митної вартості спірного товару прийнято з порушенням митного законодавства.

За таких обставин, рішення про коригування митної вартості товару за змістом є незаконним.

Посилання відповідача на те, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу колегія суддів до уваги не бере, оскільки відповідно до позиції Верховного Суду наведеній у постанові від 10 червня 2020 року по справі №1.380.2019.004752 митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Згідно з ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, відповідачем не виконано обов`язок покладений приписами вказаної статті та не доведено правомірності оспорюваного рішення про коригування митної вартості товарів.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про скасування рішення про коригування митної вартості.

Відповідно до ч.12 ст. 264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Враховуючи, що картка відмови у прийнятті митної декларації відповідачем заповнена у зв`язку з прийняттям оспорюваного рішення про коригування митної вартості товарів, яке є незаконним, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про незаконність картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Слобожанської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 по справі № 520/17501/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський З.О. Кононенко
У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Макаренко Я.М. у період з 02.06.2021 року по 04.06.2021 року повний текст постанови складено 07.06.2021 року