Справа № 120/4121/21-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 червня 2021 р. Справа № 120/4121/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницького національного медичного університету імені М.Пирогова про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Вінницького національного медичного університету імені М.Пирогова (далі - відповідач, ВНМУ ім. М.Пирогова) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимог позивач зазначив, що 29.03.2021 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернувся до відповідача із заявою про зобов`язання вчинити дії та надання інформації. Однак, відповідач листом від 07.04.2021 повернув заяву без розгляду, покликаючись на те, що до останньої не додано документу на підтвердження повноважень представника заявників - ОСОБА_1 .

Вважаючи таку відмову відповідача у розгляді поданої ним заяви протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 30.04.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в письмовому проваджені. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву (вх. №27897 від 19.05.2021), в якому останній заперечує щодо задоволення даного адміністративного позову. Зокрема зазначає, що 29.03.2021 за вхідним №20 від позивача до медичного університету надійшла заява, яка не відповідала вимогам Закону України «Про звернення громадян», а саме не містила документа, який би засвідчував право ОСОБА_1 діяти від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та право представляти їх інтереси. В зв`язку з виявленою невідповідністю поданої позивачем заяви вимогам Закону України «Про звернення громадян», остання у відповідності до вимог ч. 8 ст. 5 та ч. 1 ст. 8 зазначеного Закону була повернута особі яка її подала.

Крім того, у відзиві на позовну заяву представник відповідача зауважив на тому, що в даному випадку 29.03.2021 позивач, діючи від імені та в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернувся до медичного університету саме із заявою, в якій просив відповідача вчинити (не вчиняти) певні дії, повідомити певну інформацію та надати копії документів.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що 29.03.2021 ОСОБА_1 , як представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та діючи в їх інтересах, звернувся до ВНМУ ім. М.Пирогова з заявою (а.с. 9-11), в описовій частині якої звернув увагу відповідача на те, що отримавши на адвокатський запит від 17.09.2020 за №09-л копії документів, які знаходяться в особових справах його довірителів, ним були виявлені документи, які ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в дійсності не заповнювали та не підписували. За наведених обставин, в заяві звернуто увагу відповідача на те, що особи, які порушили або спонукали розголошенню відомостей особистого характеру, що є порушенням норм законодавства України про інформацію, захисту персональних даних, несуть відповідальність, передбачену Законом.

За наведених обставин позивачем було сформовано прохальну частину заяви наступного змісту:

1) Доступ до документів та інформації, що містяться в наших ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) особових справ студентів (інтернів) робити виключно з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних» , Закону України «Про інформацію» Закону України «Про публічну інформацію» та здійснювати виключно за нашою згодою;

2) Пересилання наших особових справ студентів (інтернів) до інших організацій здійснювати лише за нашою письмовою згодою, а вилучення матеріалів виключно у випадках, прямо передбачених законодавством;

3) Повідомити нас про місцезнаходження матеріалів наших особових справ на час подачі даної заяви;

4) Надати інформацію стосовно посадових осіб ВНМУ ім.М.І.Пирогова, які отримували доступ та працювали з нашими особовими справами в період з 30.05.2019 по даний час;

5) Надати копії підтверджуючих документів щодо надання дозволів іншим особам на доступ до матеріалів наших особових справ в період з 30.05.2019 по даний час;

6) Надати копії підтверджуючих документів щодо пересилання наших особових справ до інших організацій , у тому числі суду в період з 30.03.2019 по 29.03.2021;

7) Надати засвідчену копію розпорядчого документа ВНМУ ім.М.І.Пирогова щодо порядку зберігання та видачі особових справ студентів (інтернів).

Дана заява містить дату її формування "29.03.2021, ім`я особи яка її подала " ОСОБА_1 ", а також статус заявника "Представник".

Крім того, в примітках до заяви заявник (позивач) зазначив, що копії довіреностей ВНМУ ім. М.І. Пирогова має у своєму розпорядженні, а їх оригінали будуть надані при реєстрації заяви у канцелярії ВНЗ.

Листом від 07.04.2021 за №01/10-735 відповідач, керуючись ч. 8 ст. 5 та ч. 1 ст. 8 Закону України "Про звернення громадян" повернув вказану заяву заявнику для її належного оформлення. Разом з оригіналом поданої позивачем заяви, відповідач надіслав позивачу Акт №1 від 29.03.2021, в якому зазначено, що посадовими особами ВНМУ ім. М.І. Пирогова виявлено відсутність належно засвідчених документів, що підтверджують повноваження представника заявників - ОСОБА_1 (а.с. 12-13).

Однак, як зазначає позивач у позовній заяві, зміст отриманої ним відповіді підтверджує, що ВНМУ ім. М.І. Пирогова не здійснив належного реагування на його заяви від 29.03.2021.

З огляду на вище викладені обставини, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Так, визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд, в першу чергу, враховує, що зміст поданої позивачем заяви від 29.03.2021 свідчить про те, що в останній на розгляд відповідача ставиться ряд питань та пропозицій які належить до розгляду в порядку Закону України "Про звернення громадян", адже пункти 1 та другий заяви містять прохання (пропозицію) заявників щодо поводження відповідача з їх особовими справами, а решта поставлених відповідачу питань також безпосередньо пов`язана із поводженням ВНМУ ім. М.І. Пирогова з особовими справами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та, за своїм змістом не пов`язані з отриманням публічної інформації.

Відповідні висновки суду додатково підтверджуються змістом мотивувальної частини поданої позивачем заяви та самостійно визначеною відповідачем назвою звернення "Заява".

З огляду на викладене, під час розгляду поданої позивачем заяви від 29.03.2021 відповідач правомірно керувався положеннями Закону України «Про звернення громадян».

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 Закону України "Про звернення громадян" вказано, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону, звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Частиною сьомою статті п`ятої Закону України "Про звернення громадян" наведено вимоги до оформлення звернень, а саме вказано, що у зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону (ч. 8 ст. 5 Закону України "Про звернення громадян").

Таким чином, здійснивши аналіз змісту вищенаведених норм суд зазначає, що письмова заява, подана порядку Закону України "Про звернення громадян", в обов`язковому порядку повинна бути підписана заявником (заявниками) із зазначенням дати. В протилежному випадку таке звернення підлягає поверненню особі яка його подала (ч. 1 ст. 8 Закону України "Про звернення громадян").

В даному випадку, зі змісту поданої до медичного університету заяви за вх. №20 від 29.03.2021 вбачається, що в останній в якості заявників визначено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проте підписана така заява представником ОСОБА_1 , який за замістом заяви діє в їх інтересах.

При цьому, під час розгляду справи встановлено, що звертаючись до ВНМУ ім. М.І. Пирогова із заявою від 29.03.2021 в інтересах інших осіб, позивачем до такої заяви не було додано довіреностей на підтвердження наявності в нього повноважень діяти в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що зафіксовано відповідачем в Акті №1 від 29.03.2021.

З даного приводу суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Згідно ч.3 ст.244 Цивільного кодексу України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

За приписами частини першої статті 249 Цивільного кодексу України особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною.

Отже, сам факт наявності в установі до якої звертається представник від імені інших осіб довіреності, яка була надана такій установі в минулому, не є належним підтвердженням повноважень представника, позаяк на час повторно звернення може бути скасованою згідно приписів ч. 1 ст. 249 ЦК України.

Проаналізувавши копію поданої позивачем в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заяви від 29.12.2020, суд дійшов висновку про те, що до заяви не було додано документів на підтвердження повноважень ОСОБА_1 діяти в інтересах заявників. Між тим, посилання у заяві на наявність відповідних документів (копії довіреності, виданих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_1 ) у розпорядженні ВНМУ ім. М.І. Пирогова, суд не враховує та відхиляє, оскільки приписи Закону України "Про звернення громадян" не містять норми, яка б звільняла представників осіб, в інтересах яких подається звернення, від обов`язку надавати документи на підтвердження своїх повноважень за умови наявності відповідних документів у розпорядженні установи до якої таке звернення подається.

Водночас, ч. 8 ст. 5 Закону України "Про звернення громадян" чітко визначено, що письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками).

В даному випадку, суд зазначає, що подана від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до медичного університету заява (звернення) не підписана заявниками, натомість на останній міститься підпис особи, чиї повноваження на представництво інтересів заявників неможливо встановити, адже до заяви не долучено документу, який би засвідчував відповідні повноваження.

Відтак з огляду на те, що ОСОБА_1 при зверненні до ВНМУ ім. М.І. Пирогова із заявою від 29.03.2021 не додав до заяви документів на підтвердження своїх повноважень діяти від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що вказана заява не відповідала вимогам ч. 8 ст. 5 Закону України "Про звернення громадян".

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про звернення громадян" письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає.

За наведених обставин, відповідач правомірно, у відповідності до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про звернення громадян", повернув оригінал вказаної заяви позивачу для належного оформлення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо визнання протиправними дії відповідача в частині доступу до публічної інформації при розгляді заяви ОСОБА_1 за вх. №20 від 29.03.2021, задоволенню не підлягає.

За наведених вище обставин, відсутні також підстави для задоволення позовних вимог в зобов`язання ВНМУ ім. М.І. Пирогова розглянути заяву позивача за вх. №20 від 29.03.2021.

За приписами вимог пункту 4 частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи відсутність судових витрат у даній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Вінницький національний медичний університет імені М.Пирогова (вул. Пирогова, 56, м. Вінниця, 21018, )

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна