Справа № 600/2462/20-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/2462/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Боднарюк О.В.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

07 червня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (далі - відповідач) про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач 19.11.2021 звернувся із позовом до Чернівецького окружного адміністративного суду в якому просив скасувати податкове повідомлення - рішення від 21.07.2020 № .

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 02.02.2021 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що реєстрація витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників, які використовуються для здійснення операцій з обігу пального та його зберігання, як встановлено з матеріалів справи, та не заперечувалось представником позивача в судовому засідання - відбулась 02.04.2020, тобто з порушенням вимог податкового законодавства і по своїй суті свідчить про здійснення господарської діяльності з порушенням Закону, тобто без реєстрації витратомірів -лічильників. Відтак, податковим органом правомірно до позивача застосовано штрафні санкції, в розмірі 20 тис. грн. за кожен не зареєстрований резервуар.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що квитанцію № 2 для реєстрації витратомірів -лічильників подано позивачем 31.03.2020. Водночас, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування акцизного податку» № 391-ХІ від 18.12.2019 чітко закріплено, що норми пункту 128-1.1 статті 128-1 цього Кодексу, застосовуються з 01.04.2020 - до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 100 куб. метрів. Отже, наведеними приписами закону платники податків звільняються від надмірного тягаря відповідальності, встановленого раніше чинними нормами податкового законодавства, за наведених у Підрозділі 5 розділу ХХ пункту 12, який введений в дію Законом № 2628-VIII від 23.11.2018.

Крім того, в матеріалах справи міститься диск з відеозаписами, які суд першої інстанції не оглядав, і на якому міститься відеозаписи про те, що рівноміри знаходилися на резервуарах на момент перевірки. Зазначене є порушенням норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що згідно Квитанції № 2 «результат обробки» - «прийнято», дата 02.04.2020 державна реєстрація витратомірів -лічильників/рівнемірів-лічильників здійснена лише 02.04.2020, однак згідно вимог податкового законодавства позивач повинен був це зробити до 01.01.2020. Так, як реєстрація відбулась не вчасно, а позивач певний період здійснював свою діяльність з порушенням закону, без реєстрації витратомірів -лічильників/рівнемірів-лічильників реалізовував пальне, то відповідно до ПК України до нього правомірно застосовано штрафні санкції, в розмірі 20 000 грн. за кожний незареєстрований резервуар.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021 відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою суду від 15.04.2021 призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження на 19.05.2021.

Згідно з п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

На підставі наказу Головного управління Державної податкової служби у Івано - Франківській області №522 від 18.06.2020 року та направлення на перевірку від 18.06.2020 року № 650, проведена фактична перевірка АЗС з магазином за адресою АДРЕСА_1 , ФОП ОСОБА_1 з 18.06.2020 року, з питань здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками.

18.06.2020 року посадовими особами ГУДПС в Івано-Франківській області вручено ОСОБА_2 (касир) вимогу про надання документів до 22.06.2020 року до ГУДПС в Івано-Франківській області.

За результатами перевірки посадовими особами ГУ ДПС в Івано - Франківській області складено акт (довідку) про результати фактичної перевірки в якому зафіксовано наступні порушення, (окрім іншого), не обладнання (відсутність) рівнемірів-лічильників рівня пального на введених в експлуатацію резервуарах, розташованих на акцизному складі за адресою: АДРЕСА_1 , в кількості семи штук, чим порушено пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 Податкового кодексу України.

Касиром ОСОБА_2 під час перевірки надано пояснення, в яких зазначено, що "Рівнеміри-лічильники на АЗС за адресою АДРЕСА_1 не встановлені".

Не погодившись з висновками перевірки ФОП ОСОБА_1 звернувся із запереченням від 06.07.2020 №10/8 до ГУ ДПС в Івано-Франківській області на акт фактичної перевірки.

ГУ ДПС у Чернівецькій області за розглядом акта фактичної перевірки реєстраційний № 368/09/15/РРО/ НОМЕР_1 , з врахуванням Листа ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 16.07.2020 №2356/10/09-19-05-06-22 прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.07.2020 № про застосування штрафної санкції в сумі 140 000 грн.

Відповідно до рішення Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 20.10.2020 року № 30554/6/99-00-06-02-06-06 податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Чернівецькій області від 21.07.2020 року № залишено без змін.

Крім того, згідно квитанції № 2 ГУ ДПС у Чернівецькій області 02.04.2020 прийнято від ФОП ОСОБА_1 довідку про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри.

Вважаючи податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Чернівецькій області від 21.07.2020 року № протиправним та незаконним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Стосовно доводів апеляційної скарги про безпідставність проведення перевірки, оскільки належним чином завірена копія наказу вручена не була , суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 Кодексу передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75).

Порядок проведення фактичної перевірки, врегульований статтею 80 Податкового кодексу України, згідно з якою, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) та може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, а також, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; чи у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (підпункти 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80).

На виконання пункту 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Зміст вказаних норм дає підстави для висновків, що посадові особи контролюючого органу мають право проводити фактичні перевірки лише на підставі відповідного наказу, направлення на перевірку та службового посвідчення, які перед початком проведення перевірки надаються платнику податків. При цьому, ознайомившись зі згаданими документами, платник податків має право не допустити посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, якщо ці документи, зокрема, оформлені з порушенням встановлених вимог.

Так, згідно матеріалів справи перевірка проводилась в присутності касира ОСОБА_2 , якій на початку перевірки, на виконання вимог ст. 81 ПК України пред`явлено направлення та наказ про проведення перевірки, копію якого вручено 18.06.2021 12:30 під розписку, про що свідчать підписи в направленні. Крім того, посадовими особами податкового органу до початку перевірки пред`явлено службові посвідчення. Зауважень щодо оформлення вказаних документів до працівників ГУ ДПС у Чернівецькій області не надходило.

При цьому, ознайомившись зі згаданими документами, платник податків має право не допустити посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, якщо ці документи, зокрема, оформлені з порушенням встановлених вимог. Однак, позивач вважаючи, що наказ чи його копія не відповідає податковому законодавству зазначеним правом не скористався та допустив посадових осіб ГУ ДПС у Чернівецькій області до перевірки.

Таким чином, податковий орган правомірно проводив перевірку, а тому посилання позивача на безпідставність проведення перевірки, є необґрунтованими, та спростовуються вищевикладеним.

Надаючи правову оцінку податковому повідомленню- рішенню ГУ ДПС у Чернівецькій області від 21.07.2020 року № , колегія суддів виходить з такого.

Підпунктом 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що акцизний склад це спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, а також приміщення, розташовані на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), за винятком приміщень для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального розпорядником акцизного складу.

Згідно з підпунктом 14.1.224 пункту 14.1 статті 14 ПК України розпорядник акцизного складу це суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), крім суб`єктів господарювання, які використовують приміщення, розташовані на митній території України, для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального.

У відповідності до п. 230.1 статті 230 ПК України акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

Підпунктом 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПКУ встановлено, що акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу, інших газів, бутану, ізобутану за зазначеними в цьому підпункті кодами УКТЗЕД - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:

а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;

б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Відповідно до пункту 128-1.1 статті 128-1 ПК України не обладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Пунктом 12 підрозділу 5 розділу XX ПК України встановлено, що розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в строки, зокрема, акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Пунктом 18 до внесення до нього змін Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування акцизного податку» №391-ІХ від 18.12.2019 встановлено, що норми пункту 128-1 статті 128-1 ПК України застосовуються до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу) з 1 січня 2020 року.

Проте Законом України №391-ІХ від 18.12.2019 були внесені зміни та слово "січня" замінено словом "квітня".

Отже, законодавець надав розпорядникам акцизних складів додатковий термін (до 01.04.2020) для обладнання акцизних складів, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального, витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

За відсутності обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та відсутності реєстрації їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі у встановлений строк виключає можливість проведення суб`єктом здійснення операцій з обігу пального та його зберігання.

Як встановлено під час розгляду справи, підтверджено матеріалами справи та не спростовано позивачем, станом на 01 квітня 2020 року, у позивача на резервуарах з пальним були відсутні витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники, що порушує вимоги пункту 128-1 статті 128-1 ПК України. Згідно Квитанції № 2 «результат обробки» - «прийнято», дата 02.04.2020, отже державна реєстрація витратомірів -лічильників/рівнемірів-лічильників здійснена лише 02.04.2020.

Таким чином, враховуючи що позивачем обов`язок обладнати резервуари, які використовуються для здійснення операцій з обігу пального та його зберігання, витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками, які зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі станом на 01.04.2020 не виконано, що підтверджується актом перевірки, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірне застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за відповідне порушення податкового законодавства.

Крім того, колегія суддів зазначає, що за змістом пункту 109.1. статті 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

При цьому, законодавчі зміни, на підставі яких у позивач виник обов`язок обладнати акцизний склад відповідними засобами вимірювання були прийняті заздалегідь.

Так, Законом України №391-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування акцизного податку», яким було установлено відповідний обов`язок позивача, як розпорядника акцизного складу прийнятий - 18.12.2019.

Отже, позивач знав про виникнення з 01.04.2020 у нього такого обов`язку та мав достатньо часу для того щоб придбати, встановити та зареєструвати витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники на своєму акцизному складі. Так, закон у попередній редакції, тобто до внесення змін 18.12.2019 на підставі Закону №391-ІХ вимагав установлення таких приладів ще до 01.01.2020, що також свідчить про обізнаність позивача про це та можливість підготуватися до таких змін податкового законодавства та змісту і обсягу своїх обов`язків щодо цього.

Водночас, позивачем не наведено поважних та таких що від нього не залежали причин з яких вимоги законодавства не були виконані вчасно, тобто до 01.04.2020.

Разом з тим, не може братись до уваги посилання позивача на доданий до матеріалів справи диск з відеозаписом, який підтверджує, що рівнеміри знаходяться на резервуарах на момент перевірки, оскільки судом апеляційної інстанції досліджувався вказаний диск з якого не вбачається, що відоезапис проводився саме на момент проведення перевірки посадовими особами податкового органу 18.06.2020, а дата відеозапису числиться 08.08.2020.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що податкове повідмлення-рішення від 21.07.2020 року № , яким застосовано штраф (фінансову санкцію), є правомірним та прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законами України, відтак підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.