Справа № 947/23875/20
Суддя: Бескровний Я. В.
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-асз/947/1/21
УХВАЛА

01.06.2021

Суддя Київського районного суду м. Одеси Бескровний Я.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення надміру сплаченого судового збору у справі №947/23875/20, -

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з заявою про повернення надміру сплаченого судового збору у справі №947/23875/20.

В обґрунтування якої вказала, що рішенням Київського районного суд м. Одеси від 28.12.2020 у справі 947/23875/20 частково задоволено позов до Департамента патрульної поліції Національної поліції України, Гузенко Дениса Миколайовича, інспектора взводу № 7 роти ТОР Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції та Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної позиції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО 18 №620929 від 13 серпня 2020 року, а саме: скасовано постанову серії ДПО 18 №620929 від 13 серпня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у справі №947/23875/20 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/94871733) апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції залишено без руху, оскільки апелянтом не було надано до апеляційної скарги документ, що підтверджує сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційний суд у вказаній ухвалі виходить з того, що за подання адміністративного позову, рішення суду першої інстанції за результатами розгляду якого оскаржується, ставка судового збору мала становити 420,40 грн., оскільки ставка судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на вказане рішення суду першої інстанції з урахуванням вимог п.п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI становить 630,60 грн. (150% х 420,40 грн.).

Заявник вказує, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси про залишення позовної зави без руху від 31.08.2020 її було зобов`язано сплатити судовий збір за подання позовної заяви за заявлені дві вимоги немайнового характеру у розмірі 1261,20 грн. (420,40 грн. + 840,80 грн.), оскільки суд вважав, що сплата мною судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 420,40 грн. не є справлянням судового збору в повному обсязі.

На виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 31.08.2020 щодо усунення недоліків позовної заяви, заявником було сплачено судовий збір за другу вимогу немайнового характеру у розмірі 840,80 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 21.08.2020 №0.0..1 та від 03.09.2020 №0.0..1, загалом - 1261,20 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.11.2020 у справі 9901/67/20 дійшла наступних висновків: «24. Згідно із частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. 25. Однак Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що системний аналіз частини першої статті 6 Закону України «Про судовий збір», частини другої статті 245 КАС України дає підстави для висновку про те, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.»

Таким чином, на думку заявника адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Гузенко Д.М., інспектора взводу № 7 роти ТОР Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції та Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО 18 № 620929 від 13 серпня 2020 року, містить одну вимогу немайнового характеру, оскільки вимога про визнання протиправною бездіяльності є передумовою для застосування інших способів захисту порушеного права, у зв`язку з чим, заявник звернувся до суду з даною заявою.

Дослідивши надану заяву та матеріали справи, суддя дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що 22 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (відокремлений територіальний підрозділ), інспектора взводу №7 роти ТОР Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Гузенка Дениса Миколайовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 №620929 від 13.08.2020.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2020 року зазначений позов, був залишений без руху та запропоновано позивачу протягом десяти днів, з дня отримання ухвали, усунути зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви, а саме:сплатити судовий збір у розмірі 840,80 грн. за заявлену вимогу немайнового характеру про визнання дій інспектора взводу №7 роти ТОР Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Гузенка Дениса Миколайовича щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО 18 №620929 від 13 серпня 2020 року протиправними.

На виконання вимог ухвали суду від 31 серпня 2020 року позивачем був сплачений судовий збір за другу вимогу немайнового характеру у розмірі 840,80 грн.

У зв`язку з тим, що зазначені недоліки позовної заяви позивачем були усунені у зазначений судом строк, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2020 року позовну заяву було прийнято до розгляду та призначено за правилами загального позовного провадження.

28 грудня 2020 року рішенням Київського районного суду м. Одеси позов був задоволений частково. Скасовано постанову серії ДПО 18 №620929 від 13.08.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.122 ч.2 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням представник відповідача оскаржив його в апеляційному порядку.

21 квітня 2021 року постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції задоволено частково, рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2020 року змінено, додавши до резолютивної частини рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2020 року після третього абзацу резолютивної частини наступне речення: «Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 210,20 грн.».

19 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з заявою про повернення надміру сплаченого судового збору у справі №947/23875/20, оскільки посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 18.11.2020 у справі №9901/67/20 на її думку вимога про визнання протиправною бездіяльності є передумовою для застосування інших способів захисту порушеного права.

Проте, слід зауважити, що похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). В той же час, аналіз положень ст. 286 КАС України дає підстави для висновку, що оскарження особою постанови у справі про адміністративне правопорушення не потребує додаткового оскарження дій по її складенню та відсутність такого оскарження не є перешкодою для розгляду справи. Відтак позовну вимогу про оскарження дій працівника поліції не можна вважати похідною від вимоги про скасування постанови.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачений виключний перелік підстав, за яких сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про повернення надміру сплаченого судового збору у справі №947/23875/20.

Керуючись статтею 7 Закону України "Про судовий збір", -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення надміру сплаченого судового збору у справі №947/23875/20 - відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Бескровний Я. В.