Справа № 200/14197/19-а
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2021 р. Справа№200/14197/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправної бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

03 грудня 2019 року (згідно з відбитком поштового штампу на конверті) ОСОБА_1 через свого представника адвоката Меламеда Вадима Борисовича звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про:

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо непоновлення пенсії;

визнання протиправним та скасування рішення про відмову у поновленні позивачеві пенсії, викладеної в листі відповідача від 30 вересня 2019 року;

зобов`язання відповідача провести поновлення виплат пенсії позивачеві з 07 жовтня 2009 року з проведенням індексації та здійснення компенсації втрати частини доходів.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач відмовив в поновленні виплати пенсії з підстав відсутності законодавчого порядку здійснення таких виплат громадянам, які переїхали на постійне місце проживання до Держави Ізраїль. Представник позивача зазначає, що з дня набрання чинності Рішенням Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 щодо неконституційності положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону № 1058-IV виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень зазначеного Закону. Із цього часу органи Пенсійного фонду України зобов`язані відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду суддею Волгіною Н.П. та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року підготовче засідання відкладено на 29 січня 2020 року.

28 січня 2020 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні базується, зокрема, на міжнародних договорах з пенсійного забезпечення. Угода між державою Україна та Державою Ізраїль про соціальне забезпечення від 28 рудня 2012 року на даний час не ратифікована.

Крім того, відповідач зазначає, що заяви про призначення/перерахунок, поновлення пенсії, заяви на запит пенсійної справи за новим місцем проживання та інші необхідні документи, подаються через особисте звернення. Також до заяви необхідно додати довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та зазначити особистий банківський рахунок для перерахування пенсійних виплат. Зазначає, що до заяви про поновлення виплати пенсії від 27 грудня 2018 року позивачем було надано копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , термін дії якого до 02 липня 2009 року. З огляду на викладене вважає, що позивач порушила норми законодавства, а відповідач діяв у межах своїх повноважень.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання належного документа на підтвердження повноважень представника на представництво інтересів ОСОБА_1 при зверненні до суду із позовом.

13 лютого 2020 року представник позивача надав відповідь на відзив, в якій заперечує щодо недотримання позивачем порядку звернення до управління. Вважає, що під «особистим зверненням» слід розуміти особисте підписання пенсіонером заяви, а не особисте прибуття до управління. Також представник позивача зазначає, що позивач уповноважила його представляти її інтереси на підставі нотаріальної довіреності, у тому числі у Пенсійному фонді, отже, позивач діяла на підставі порядку встановленому абзацом 6 статті 5 та статті 18 Закону України «Про звернення громадян» та не порушувала діюче законодавство.

Щодо твердження відповідача про відсутність міжнародної угоди між державами, представник позивача вказує на те, що держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

21 лютого 2020 року представником позивача на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху надано оригінал довіреності з апостилем.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року продовжено розгляд справи, призначено підготовче на 17 березня 2020 року.

17 березня 2020 року представник відповідача надав доповнення до відзиву, у якому зазначив, що управління не мало законних підстав, щодо витребування пенсійної справи позивача у військового комісаріату м. Гайсин, також позивач не позбавлена права на отримання пенсії на підконтрольній українській владі території, але для відновлення пенсійних виплат позивачеві необхідно надати довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або рішення про відмову у видачі вищезазначеної довідки та рахунок у мережі установ і пристроїв ПАТ «Державний ощадний банк України». Вказує на те, що в управлінні відсутня паперова пенсійна справа та документи, на підставі яких було призначено пенсію позивачеві, а наявний лише макет електронної пенсійної справи, який містить документи створені управлінням під час взяття на облік позивача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання належних документів, зазначених у пункті 1 частини першої статті 13 Закону № 5492-VI, на підставі яких суд буде мати змогу встановити особу позивача, її адміністративну правосуб`єктність; документи, що підтверджують відомості, зазначені представником у позовній заяві щодо місця проживання/перебування позивача, а також надати суду належний документ на представництво інтересів позивача її представником - ОСОБА_2 .

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року продовжено строк для усунення недоліків.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року позовну заяву прийнято до провадження суддею Льговською Ю.М.

28 липня 2020 року до суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, в якій позивач просив прийняти до розгляду позовну заяву, мотивуючи тим, що документом, на підставі якого має бути встановлена особа позивача та констатована його правосуб`єктність, є копія нотаріально засвідченого та апостильованого посвідчення особи позивача, строк дії якого закінчується в 2022 році, та звертає увагу суду на висновки Третього апеляційного адміністративного суду, викладені в постанові від 29 січня 2020 року у справі № 160/9214/19 з цього питання.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року продовжено розгляд справи, призначено підготовче засідання на 23 вересня 2020 року, ухвалою від 23 вересня 2020 року закрито підготовче та призначено справу до розгляду на 20 жовтня 2020 року.

У судове засідання, призначене на 20 жовтня 2020 року, сторони не з`явились, тому суд на підставі частини дев`ятої статті 205 КАС України перейшов до розгляду справи у письмовому провадженні.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

За відомостями копії закордонного паспорту серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є громадянкою України. Термін дії паспорта визначений з 02 липня 1999 року по 02 липня 2009 року.

09 вересня 1999 року позивач виїхала з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, де 07 лютого 2003 року прийнята на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль, що підтверджується відтиском штампу на копії сторінки закордонного паспорта.

На підтвердження своєї особи позивачем також надана копія посвідчення особи, яке видано 22 березня 2006 року Міністерством внутрішній справ Держави Ізраїль. Дійсність посвідчення засвідчена печаткою апостиль.

Паралельно з 09 вересня 1996 року ОСОБА_1 знаходилась на обліку Управління пенсійного фонду Калінінського району м. Донецьк як одержувач пенсії за вислугу років, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 від 23 вересня 1996 року та узгоджується з відомостями довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої 06 травня 1999 року ДПІ у Калінінському районі м. Донецька.

За твердження представника позивача ОСОБА_1 з 09 березня 2000 року пенсію не отримує.

06 грудня 2018 року на адресу Пенсійного фонду України надійшло звернення представника позивача від 27 листопада 2018 року за вих. № 3823 щодо передачі заяви ОСОБА_1 про поновлення виплати пенсії уповноваженому управлінню.

З огляду на те, що ОСОБА_1 перебувала на обліку Управління пенсійного фонду Калінінського району м. Донецьк, звернення представника позивача та копії документів, доданих до звернення, 11 грудня 2018 року Пенсійним фондом України направлено на адресу Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області для розгляду по суті.

Додатково 27 грудня 2018 року представником направлено цей обсяг документів до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

До звернення від 27 грудня 2018 року додано нотаріально посвідчені копії наступних документів: довіреності, посвідчення особи, ІПН; а також засвідчені належним чином копії: трудової книжки, диплома, пенсійного посвідчення та оригінал апостильованої особистої заяви про поновлення пенсії.

Заява про поновлення пенсії, наявна в матеріалах справи, датована 11 листопада 2018 року та адресована уповноваженому управлінню Пенсійного фонду України. У цій заяві визначено, що місцем проживання особи є Держава Ізраїль, а документом, що посвідчує особу є посвідчення, видане органом Міністерством внутрішній справ Держави Ізраїль, від 22 березня 2006 року. На цій заяві відсутні відмітки про її прийняття уповноваженою особою органу пенсійного фонду.

В якості додатку № 1 до заяви про поновлення пенсії додана заява про витребування пенсійної справи з військового комісаріату м. Гайсин (місто Вінницької області) та/або будь-якого іншого органу чи особи та взяття на облік в Головному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області.

Листом від 08 лютого 2019 року за № 3260/06 відповідач повідомив представника позивача про відсутність законних підстав для поновлення виплати пенсії з огляду на: 1) надання копії заяви, 2) невиконання вимог щодо подання заяви особисто, 3) непред`явлення належного документа, який засвідчує особу (копія посвідчення Держави Ізраїль не засвідчує громадянство України, копія паспорта громадянина України для виїзду за кордон не містить відмітки про продовження строку його дії), 4) ненадання оригіналів документів та належно засвідчених копій (документи надано в копіях, які не завірено належним чином).

Направлення листа простою кореспонденцією на адресу представника підтверджується копією витягу із журналу вихідної кореспонденції (а. с. 103, т. 2).

06 червня та 03 вересня 2019 року представник позивача повторно звертався до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з листами за вих. № 4624, № 5287, в якому просив повідомити про результати розгляду звернення, направленого 27 грудня 2018 року.

Листом від 30 вересня 2019 року за № 24821/13/1450 на звернення щодо поновлення пенсії за віком відповідачем повідомлено, що позивач на обліку в управлінні не знаходиться. 03 жовтня 2019 року лист отримано представником позивача.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Пунктом 2 частини першої статті 49 Закону № 1058-IV передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 51 Закону № 1058-IV у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Проте, Рішенням Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону № 1058-IV щодо припинення виплати пенсії пенсіонерам на час постійного проживання за кордоном у разі, якщо Україна не уклала з відповідною державою міжнародний договір з питань пенсійного забезпечення і якщо згода на обов`язковість такого міжнародного договору не надана Верховною Радою України, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Отже, з 07 жовтня 2009 року пенсія громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон виплачується на загальних підставах, незалежно від наявності відповідного міжнародного договору між Україною та державою, в якій проживає пенсіонер.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про звернення позивача до неуповноваженого органу, оскільки позивач не знаходиться на обліку в управлінні з тих підстав, що листом Пенсійного фонду України від 11 грудня 2018 року уповноваженим органом, який повинен розглянути заяву позивача по суті, визначено Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Відповідно до частини другої статті 49 Закону № 1058-IV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. […].

При аналізі та застосуванні цієї норми суд враховує правовий висновок, викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 травня 2020 року у справі № 815/1226/18, згідно з яким при первинному встановленні розміру пенсії орган Пенсійного фонду діє на підставі звернення громадянина із заявою про призначення йому пенсії; у випадках поновлення раніше призначеної пенсії органи Пенсійного фонду діють на підставі цієї ж заяви пенсіонера у строки, встановлені статтею 49 Закону № 1058-IV.

З огляду на викладений аналіз Верховний Суд дійшов висновку, що 07 жовтня 2009 року орган Пенсійного фонду мав поновити виплату пенсії позивачеві. Поновлення виплати пенсії проводиться протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Судом встановлено, що позивач до виїзду за кордон отримувала пенсію за вислугу років, виплати припинено у зв`язку з виїздом за кордон, докази втрати громадянства в матеріалах справи відсутні, а тому ОСОБА_1 має право на поновлення виплат з 07 жовтня 2009 року.

З огляду на викладену правову позицію суд не розглядає доводи відповідача про те, що заява про поновлення виплати пенсії повинна подаватись особисто, або те, що відповідачеві подана лише копія заяви.

Не впливає на розгляд справи, оскільки це є справа про поновлення, а не призначення, також та обставина, що строк дії паспорта позивача для виїзду за кордон закінчився. Закінчення терміну дії паспорта для виїзду за кордон не свідчить про припинення взаємних прав та обов`язків між позивачем та державою Україна, а тільки вказує на те, що цей документ не може бути використаний за призначенням, а саме посвідчувати особу під час перетинання нею державного кордону України та перебування за кордоном.

Позивачем документально засвідчено свою особу, місце проживання та вік посвідченням особи, яке видано 22 березня 2006 року Міністерством внутрішній справ Держави Ізраїль, з проставленим апостилем.

Таким чином, за наявності у позивача права на поновлення пенсії воно не може бути нівельованим недосконалим законодавством.

Доводи відповідача щодо ненадання оригіналів документів та належно засвідчених копій документів не приймаються судом з огляду на зміст абзацу 1 пункту 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, згідно з яким поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Вказане є підставою для задоволення вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо непоновлення пенсії з 07 жовтня 2009 року.

Вимога про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у поновленні позивачеві пенсії, викладеної в листі відповідача від 30 вересня 2019 року, задоволенню не підлягає, оскільки вказаний лист не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 19 КАС України. Достатнім способом захисту є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо непоновлення пенсії, яким перекривається вимога про визнання протиправним та скасування рішення, викладеного в листі від 30 вересня 2019 року.

При вирішенні вимог про зобов`язання відповідача провести поновлення виплат пенсії позивачеві з 07 жовтня 2009 року з проведенням індексації та здійснення компенсації втрати частини доходів суд враховує правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 30 листопада 2020 року у справі № 182/6463/16-а, від 20 серпня 2020 року у справі № 560/1119/19, від 01 квітня 2021 року у справі №824/342/19-а.

Вимога позивача про проведення індексації при поновленні пенсії є передчасною, оскільки питання визначення базового місяця, наявності факту перевищення індексом споживчих цін порогу індексації, встановленого в розмірі 101%, у взаємозв`язку з розміром пенсії, що має виплачуватися позивачу, належить до компетенції пенсійного органу при поновленні пенсії, нарахуванні та виплаті відповідних сум, відтак у разі незгоди з діями відповідача щодо наявності чи відсутності підстав для нарахування індексації та її розмірів позивач не позбавлений права звернутися за захистом своїх прав до суду.

Вимога про здійснення компенсації втрати частини доходів підлягає задоволенню, оскільки непроведення виплати пенсії позивачеві відбулося з вини держави в особі її компетентних органів, поновлення виплати пенсії має проводитися без обмеження будь-яким строком на підставі частини другої статті 46 Закону № 1058-IV.

Таким чином, задоволенню підлягає вимога в частині зобов`язання відповідача провести поновлення виплат пенсії позивачеві з 07 жовтня 2009 року із здійсненням компенсації втрати частини доходів. В іншій частині позову слід відмовити.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, то судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправної бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо непоновлення ОСОБА_1 пенсії з 07 жовтня 2009 року.

Зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (; місцезнаходження: вул. Ціолковського, 25, м. Костянтинівка, Донецька область, 85113) провести поновлення виплат пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНКПО: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 07 жовтня 2009 року із здійсненням компенсації втрати частини доходів.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (; місцезнаходження: вул. Ціолковського, 25, м. Костянтинівка, Донецька область, 85113) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНКПО: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 600 (шістсот) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 07 червня 2021 року.

Суддя Ю.М. Льговська