Справа № 580/1842/21
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року справа № 580/1842/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Городищенської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Городищенської міської ради (далі - міська рада, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Городищенської міської ради Черкаської щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні та виплаті заробітної плати на період працевлаштування, у відповідності з частини 2 статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад";

- зобов`язати Городищенську міську раду Черкаської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату, у відповідності до частини 2 статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", але не більше як за 6 місяців починаючи з 28.11.2020 та закінчуючи 28.05.2021.

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 середньомісячної заробітної плати за один місяць з 28.11.2020 по 28.12.2020.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що 27.11.2020 повноваження позивача, як голови Орловецької сільської ради закінчилися, у зв`язку з чим та через неможливість працевлаштуватися на попередній роботі, 03.12.2020 позивач подав до Городищенської об`єднаної територіальної громади заяву, в якій просив надати позивачеві рівноцінну роботу, оскільки до обрання на посаду сільського голови позивач здійснював підприємницьку діяльність, яку припинив, а в разі неможливості забезпечити роботою на період працевлаштування, просив зберегти та виплатити середньомісячну заробітну плату протягом 6-ти місяців.

Городищенська міська рада Черкаської області розглянула заяву позивача та повідомила, що оскільки попереднє місце роботи позивача - підприємницька діяльність, яку позивач може самостійно відновити за власним бажанням і забезпечити себе роботою самостійно, то гарантії, передбачені статтею 33 Закону України "Про статус депутатів" щодо позивача не застосовуються.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

27 квітня 2021 року відповідач подав до суду письмовий відзив на адміністративний позов, в якому просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що оскільки позивач до обрання на посаду сільського голови не перебував у трудових відносинах, а займався підприємницькою діяльністю, то гарантії, передбачені статтею 33 Закону України "Про статус депутатів" щодо позивача не застосовуються.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 16.11.2001 проведення державна реєстрація ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця, а 17.08.2006 - державна реєстрація припинення підприємницької діяльності позивача.

За даними трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 обраний сільським головою Орловецької сільської ради 11.04.2006, та цією ж датою прийняв присягу посадової особи органу місцевого самоврядування. Згідно запису № 8 вказаної трудової книжки 27.11.2020 повноваження позивача як орловецького сільського голови закінчилися відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

03.12.2020 позивач звернувся до голови Городищенської ОТГ із заявою, в якій на підставі ч. 2 ст. 118 Кодексу законів про працю України, ч. 5 ст. 12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та ч. 2 ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" просив надати йому рівноцінну роботу, а у разі неможливості надання такої роботи просив на період працевлаштування зберегти та виплатити середньомісячну заробітну плату протягом 6-ти місяців.

Листом від 10.12.2020 № 87602/18 міська рада повідомила позивача, що оскільки за день, що передував обранню на посаду сільського голови останній не перебував в трудових відносинах на іншому підприємстві, установі, організації, то вимоги ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" на нього не поширюються.

У січні 2021 року позивач повторно звернувся до голови Городищенської ОТГ із заявою, в якій з посиланням на вищенаведені положення просив у разі неможливості забезпечити його роботою в Городищенській об`єднаній територіальній громаді, на період його працевлаштування зберегти та виплатити середньомісячну заробітну плату протягом 6-ти місяців.

Листом від 10.02.2021 № 218.02/18 виконавчий комітет міської ради повідомив позивача, що оскільки попереднє місце його роботи - підприємницька діяльність, яку позивач за власним бажанням може відносити і забезпечити себе роботою самостійно, то гарантії, передбачені статтею 33 Закону України "Про статус депутатів" щодо позивача не застосовуються.

Такі дії відповідача позивач протиправними, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернувся до суду.

Під час вирішення спору по суті, суд враховує таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 5 статті 12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) на сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.

Правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради, гарантії депутатської діяльності визначено в Законі України "Про статус депутатів місцевих рад" від 11.07.2002 № 93-IV (далі - Закон № 93-IV).

Згідно з частинами 1-2 статті 6 Закону № 93-IV депутат місцевої ради здійснює свої повноваження, не пориваючи з виробничою або службовою діяльністю. Депутат місцевої ради, обраний секретарем сільської, селищної, міської ради, головою, заступником голови районної, обласної, районної у місті ради, працює у відповідній раді на постійній основі і не може суміщати свою службову діяльність з іншою роботою, у тому числі на громадських засадах (за винятком викладацької, наукової та творчої у позаробочий час), займатися підприємницькою діяльністю, одержувати від цього прибуток, якщо інше не передбачено законом.

Частина 1 статті 33 Закону № 93-IV передбачає, що у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. Обраний на виборну посаду у відповідній раді, на якій він працює на постійній основі, депутат місцевої ради, який перебуває на службі у військових формуваннях чи правоохоронних органах держави, прикомандировується до місцевої ради із залишенням на цій службі.

Відповідно до частини 2 вказаної статті депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації. У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді.

Таке право може бути реалізовано за умови наявності тієї самої або іншої рівноцінної посади на попередній роботі або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Неможливість надання відповідної роботи (посади) є підставою для збереження за депутатом середньої заробітної плати на період працевлаштування, але не більше шести місяців.

Під неможливістю надання відповідної роботи (посади) необхідно розуміти лише об`єктивну неможливість надати депутату місцевої ради, звільненому з виборної посади, попередньої посади через ліквідацію підприємства, установи, організації, її скорочення тощо.

Суд встановив, що до обрання 11.04.2006 сільським головою Орловецької сільської ради позивач здійснював підприємницьку діяльність, яку припинив за власним рішенням, тобто не перебував у трудових відносинах з жодним підприємством, установою, організацією, а тому у відповідача відсутні правові підстави, визначені ч. 2 ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", для збереження за позивачем середньої заробітної плати на період працевлаштування, але не більше шести місяців.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2020 року у справі № 275/318/16-а.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 - 246, 255, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

2) відповідач - Городищенська міська рада (19502, Черкаська область, м. Городище, площа Миру, 8, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 07.06.2021.

Суддя В.О. Гаврилюк