Справа № 260/355/21
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

08 червня 2021 року м. Ужгород№ 260/355/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Адміністрації державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ), в якому просить:

1) визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), які полягають у не застосуванні п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" при обчисленні ОСОБА_1 , починаючи з 01.03.2018 по 31.12.2018 включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07.12.2017 №2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на 01.01.2018;

2) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), вчинити дії щодо перерахунку ОСОБА_1 , починаючи з 01.03.2018 по 31.12.2018 включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07.12.2017 №2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на 01.01.2018, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

3) визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), які полягають у не застосуванні п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" при обчисленні ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2019 по 13.12.2019 включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 23.11.2018 №2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» на 01.01.2019;

4) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) вчинити дії щодо перерахунку ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2019 по 13.12.2019 включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 23.11.2018 №2699-VІII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" на 01.01.2019 року, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

5) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) сплатити ОСОБА_1 недоплачені протягом 2018 та 2019 років суми грошового забезпечення з урахуванням проведеного перерахунку, відповідно до пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" 50-ти відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законами на 1 січня календарного року, а саме: Законом України від 07.12.2017 №2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на 01.01.2018 та Законом України від 23.11.2018 №2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» на 01.01.2019 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку від 15.01.2004 №44.

6) визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ), які полягають у не застосуванні п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" при обчисленні ОСОБА_1 , починаючи з 17.12.2019 по 31.12.2019 включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме: встановленого Законом України від 23.11.2018 №2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» на 01.01.2019;

7) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) вчинити дії щодо перерахунку ОСОБА_1 , починаючи з 17.12.2019 по 31.12.2019 включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме: встановленого Законом України від 23.11.2018 №2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» на 01.01.2019 року, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

8) визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ), які полягають у не застосуванні п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" при обчисленні ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2020 по 01.08.2020 включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме: встановленого Законом України від 14 листопада 2019 року №294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01.01.2020;

9) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) вчинити дії щодо перерахунку ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2020 по 01.08.2020 включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 14 листопада 2019 року №294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік», та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

10) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) сплатити ОСОБА_1 , недоплачені із 17.12.2019 по 31.12.2019 року та із 01.01.2020 по 01.08.2020 року суми грошового забезпечення з урахуванням проведеного перерахунку відповідно до пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" 50-ти відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законами на 1 січня календарного року, а саме: Законом України від 23.11.2018 №2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» на 01.01.2019 року та Законом України від 14 листопада 2019 року №294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01.01.2020 року відповідно, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку від 15.01.2004 №44.

11) зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України вчинити дії щодо перерахунку та виплатити, з урахуванням раніше виплачених сум, ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні, що передбачена ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», обрахованої, виходячи із розмірів грошового забезпечення, обрахованого з урахуванням п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, але не менш як 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме: Законом України від 14 листопада 2019 року №294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку від 15.01.2004 №44.

Свої вимоги мотивує тим, що у 2018 2020 роках при встановленні його посадового окладу позивача та окладу за військовим званням, відповідачами не були враховані вимоги законодавства про те, що розмір таких слід вираховувати шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт. При цьому, у разі, якщо прожитковий мінімум для працездатних осіб буде менше, ніж 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, повинно братись до розрахунку саме 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

17 лютого 2021 року військова частина НОМЕР_1 надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому проти заявлених позовних вимог заперечила. Так, зокрема, зазначила, що постановою Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 та вилучено умову, що розрахунок грошового забезпечення військовослужбовців повинен проводитися, виходячи з 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року. Тому з 24 лютого 2018 року розрахунковою величиною для визначення розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням є стала величина, а саме: розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначених законом на 01 січня 2018 року. Вказане узгоджується також з спеціальними нормами, зокрема, Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України. При цьому вважає безпідставними посилання позивача на примітку до додатку до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017, оскільки така за загальним правилом не повинна суперечити змісту основної норми, яку вона супроводжує, та не може містити в собі нормативних положень.

01 березня 2021 року позивач надіслав до суду відповідь на відзив, в якій з доводами відповідача 2 не погоджується. Так, вважає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме положення постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 які мають вищу юридичну силу у порівнянні з нормами інших правових актів, на які посилається відповідач 2. Окрім того, суперечність, яка внесена постановою Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 до постанови №704 від 30.08.2017 не може братися до уваги, оскільки саме положення додатків останньої визначають правила та умови розрахунку посадових окладів та окладів за військовим званням військовослужбовців. Більше того, такі норми носять за своєю суттю соціальну спрямованість, а тому держава зобов`язана вжити всіх заходів для забезпечення реалізації цих правил.

11 березня 2021 року відповідач 2 подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких звернув увагу суду на правову позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 11.02.2021 у справах №200/3757/20-а, №200/3774/20-а, №240/11952/19, відповідно до якої не приведення Кабінетом Міністрів України приміток до додатків 1, 12, 13, 14 постанови №704 від 30.08.2018 у відповідність до змін, що були внесені в п. 4 цієї ж постанови, не може бути підставою для обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням з використанням у якості розрахункової величини «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року)».

11 березня 2021 року до Закарпатського окружного адміністративного суду від відповідача 1 надійшов відзив на позов, відповідно до змісту якого із заявленими позовними вимогами не погоджується. Так, зокрема, також наголошує на внесених до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 змінах, що виключають можливість розрахунку розміру посадового окладу військовослужбовців з розміру мінімальної заробітної плати.

16 березня 2021 року позивач надіслав до суду відповідь на відзив відповідача 1, доводи якого зводяться до тих, що наведені у відповіді на відзив відповідача 2.

29 березня 2021 року до Закарпатського окружного адміністративного суду від відповідача 1 надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких також просив врахувати правову позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 11.02.2021 у справах №200/3757/20-а, №200/3774/20-а, №240/11952/19.

05 квітня 2021 року позивач надіслав до суду додаткові пояснення на заперечення відповідача 1, в яких в свою чергу звертає увагу суду на скасування постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 №826/6453/18 п. 6 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018. Тому вважає, що з 29 січня 2020 року була відновлена дія п. 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 у первісній редакції, а отже з 29.01.2020 по 01.10.2020 суб`єкти владних повноважень були зобов`язані при розрахунку розміру посадового окладу та окладу за військовим званням виходити з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) проходив військову службу в органах Державної прикордонної служби України.

Так, наказом начальника 27-го прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби (далі НОМЕР_3 прикордонний загін) від 13.12.2019 №562-ОС підполковника ОСОБА_1 , помічника начальника загону начальника групи правового забезпечення, який вибуває для подальшого проходження військової служби до Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі АДПС України), виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 16 грудня 2019 року (арк. спр. 14).

Як вбачається з витягу з наказу голови Державної прикордонної служби України від 20 грудня 2019 року №1349-ОС, з 17 грудня 2019 року підполковника юстиції ОСОБА_1 зараховано у списки особового складу АДПС України (арк. спр. 15).

Відповідно до наказу голови Державної прикордонної служби України від 30 червня 2020 року №615-ОС з 29 травня 2020 року ОСОБА_1 присвоєно чергове військове звання полковник юстиції (арк. спр. 16).

Наказом голови Державної прикордонної служби України від 27 липня 2020 року №719-ОС припинено контракт та звільнено з військової служби у запас полковника юстиції ОСОБА_1 , начальника сектору договірної роботи управління будівництва Департаменту матеріального та технічного забезпечення (арк. спр. 17).

Згідно з наказом голови Державної прикордонної служби України від 30 липня 2020 року №737-ОС полковника юстиції ОСОБА_1 виключеного зі списків особового складу та всіх видів забезпечення АДПС України з 01 серпня 2020 року (арк. спр. 18).

З відомостей особистої картки грошового забезпечення та архівної відомості ОСОБА_1 за період з 2018 по 2019 рік вбачається, що в період проходження військової служби у 27 прикордонному загоні посадовий оклад позивача становив 6200,00 грн., а оклад за військове звання 1410,00 грн. (арк. спр. 19 20).

Окрім того, розмір посадового окладу ОСОБА_1 з січня по червень 2020 року (у період проходження військової служби в АДПС України) становив 6910,00 грн., окладу за військове звання 1410,00 грн., а в липні 2020 року 7132,90 грн. та 1532,41 грн. відповідно (арк. спр. 22).

Отже, розмір посадового окладу та окладу за військове звання ОСОБА_1 розраховувався відповідачами шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Не погодившись із порядком такого розрахунку, позивач звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Спір в даній адміністративній справі виник з приводу правомірності дій відповідачів щодо не врахування при розрахунку посадового окладу та окладу за військове звання позивача положень приміток до додатків 1, 12, 13, 14 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2018, якими передбачено, що такі вираховуються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдина система їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовців та членів їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах встановлені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011).

Ч. 2 ст. 9 Закону №2011 визначено, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону №2011, грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

За приписами ч. 4 ст. 9 Закону №2011, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 (далі постанова №704). Такою, зокрема, затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

При цьому п. 4 постанови №704 (в редакції, чинній до 24.02.2018) було встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

У свою чергу додатки 1, 12, 13, 14 до п. 4 постанови №704 містять примітки, у яких в якості розрахункової величини зазначений розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).

В Додатках 1 та 14 до постанови №704 у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти. Вказані Додатки також мають примітки пояснювального характеру. Зокрема, у цих примітках наведена інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.

Тобто вказані додатки до п. 4 постанови №704 дублювали положення п. 4 постанови №704 в частині зазначення розрахункової величини - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).

В подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 (далі - Постанова №103) (яка набрала чинності 24 лютого 2018 року) до постанови №704 було внесено зміни, внаслідок яких п. 4 постанови №704 викладено у новій редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».

Таким чином, вказаними змінами було виключено положення, відповідно до яких розрахункова величина при розрахунку розміру посадового окладу та окладу за військове звання військовослужбовців не повинна бути меншою 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Однак при цьому зміст приміток до Додатків 1 та 14 до постанови №704 не було приведено у відповідність з нормою п. 4 такої (в редакції постанови №103).

Разом з тим, суд вважає що така обставина не може бути підставою для обчислення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням військовослужбовця з використанням у якості розрахункової величини «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року)», оскільки примітки, не є нормами права, які встановлюють правила поведінки, а тому не можуть бути застосовані для регулювання спірних правовідносин.

З цього приводу суд зазначає, що примітки за своїм змістом та призначенням є такими, що лише роз`яснюють механізм (формулу) обчислення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 06 вересня 2005 року №870 були затверджені Правила підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України (далі - Правила №870), які визначають загальні підходи до підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України (постанов і розпоряджень), їх форму, структуру та техніко-юридичні особливості розроблення з урахуванням нормопроектувальної техніки.

За змістом п. 20 вказаних Правил у структурі проекту положення або іншого нормативно-правового акта, який передбачається затвердити постановою, в окремих випадках допускається, як виняток, застосування примітки (зноски) без нормативних положень.

Положеннями п. 2.16 Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2005 року № 34/5, також передбачено, що включення до нормативно-правових актів приміток не допускається, за винятком випадків, якщо необхідно дати визначення будь-якого суміжного поняття або помістити короткий коментар, що допоможе точніше зрозуміти положення, викладені в структурній одиниці нормативно-правового акта. Примітки не повинні містити норм права.

Тобто, примітка до нормативно-правового акту носить інформаційний характер та не може містити норм права.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що примітки до постанови №704 не можуть встановлювати порядок розрахунку посадового окладу військовослужбовців, а тому положення щодо використання у якості розрахункової величини «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року)» не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

До такого ж висновку дійшов також Верховний Суд у постановах від 11.02.2021 у справах №200/3757/20-а, №200/3774/20-а, №240/11952/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому суд відхиляє посилання позивача на скасування постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 п. 6 постанови №103 з огляду на наступне.

Так, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 було скасовано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2019 в частині відмови в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування пункту постанови і прийнято в цій частині нову постанову, якою визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови №103.

Отже, з 29 січня 2020 року дня набрання законної сили рішенням у справі №826/6453/18 п. 6 постанови №103 втратив чинність та була відновлена дія п. 4 постанови №704 у первісній редакції.

Разом з тим, суд враховує те, що п. 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01 січня 2017 року, встановлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

При цьому, згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 11.12.2019 у справі №240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме: п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 №1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», за якою після набрання чинності цим Законом положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають.

Тому оскільки норма п. 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 №1774-VІІІ не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за положення п. 4 постанови №704, у редакції до внесення змін Постановою №103, а також додатків 1, 12, 13, 14 постанови №704, суд не вбачає правових підстав для обчислення розміру окладу за посадою позивача та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року.

З огляду на що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Позовна вимога про зобов`язання АДПС України вчинити дії щодо перерахунку та виплатити ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні, обрахованої, виходячи із розмірів грошового забезпечення з урахуванням п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови №704, є похідною від попередніх позовних вимог, а тому така задоволенню також не підлягає.

Таким чином, провівши правовий аналіз обставин даної справи крізь призму законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) до Адміністрації державної прикордонної служби України (місцезнаходження: вул. Володимирська, буд. 26, м. Київ 1, 01001, ), Мукачівського прикордонного загону (в/ч НОМЕР_1 ) (місцезнаходження: вул. Недеції, буд. 45, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у відповідності до вимог п. 15.5 Розділу VII Перехідних положень КАС України (у редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017).

Суддя Р.О. Ващилін