Справа № 460/2674/20
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 рокуЛьвівСправа № 460/2674/20 пров. № А/857/3651/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Кухтея Р.В., Шевчук С.М.

з участю секретаря судового засідання Максим Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Поліської митниці ДМС на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року, ухвалене суддею Нор У.М. у м. Рівне о 17 год. 19 хв. у справі № 460/2674/20 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Даліс Аутомотів Груп» до Поліської митниці ДМС про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови у прийнятті митної декларації,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Поліської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA204120/2020/000023/1 від 17.03.2020 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 16.03.2020 року декларант, приватне підприємство «Сіа-Брок» в інтересах позивача (далі декларант), подав відповідачу митну декларацію № UA204120/2020/025735, у якій до митного оформлення заявив товар: шини пневматичні гумові безкамерні для легкових автомобілів, торгова марка Habilead, виробник Shandong Hongsheng Rubber Technology Co.LTD, China.

Разом із вказаною митною декларацією декларант надав відповідачу такі документи: контракт; інвойс; пакувальний лист; свіфт-платіж, прайс-лист постачальника, коносамент, сертифікат походження товару, лист-пояснення.

На думку позивача, відповідач протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України, та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, визначив митну вартість товару, який ввозився на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом (резервним). Позивач вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів подані документи і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки відповідач не довів обставин, які, на його думку, свідчать про існування обґрунтованих сумнівів щодо визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованого товару. Крім того, позивач вказав, що рішення про коригування митної вартості є необґрунтованим, оскільки не містить розрахунку числового значення митної вартості товару.

Позивач вважає, що відповідач порушив його право на визначення митної вартості за ціною договору. Захист порушеного права, на думку позивача, можливий шляхом скасування рішення про коригування митної вартості товару.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Поліської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA204120/2020/000023/1 від 17.03.2020 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Поліської митниці Держмитслужби на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Даліс Аутомотів Груп» сплачений судовий збір у сумі 2102 грн.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, Поліська митниця Держмитслужби, подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, неповно з`ясував обставини справи та зробив помилковий висновок про задоволення позову.

Таку позицію відповідач пояснює тим, що, при проведенні контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митний орган встановив, що у документах, які подав до митного оформлення декларант, є розбіжності, а саме: в пункті 3.1 контракту від 18.06.2019 року та рахунку від 16.01.2020 року міститься інформація про умови поставки CIF Чорноморськ, однак у графі 20 митної декларації зазначено про умови поставки CIF Луцьк, відсутні банківські платіжні документи, наданий декларантом прайс-лист складений не для широкого кола осіб та не містить терміну дії.

У зв`язку із наявністю вказаних вище розбіжностей та внаслідок того, що декларант не надав документів на їх спростування, які витребовував відповідач, митний орган застосував резервний метод визначення митної вартості транспортного засобу, скоригувавши митну вартість на підставі даних раніше визнаної митним органом митної декларації, визначивши її в сумі 19816,18 доларів США щодо першої партії товару та 10665,60 доларів США щодо другої партії товару.

З цих підстав, відповідач вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів прийняв в порядку, з підстав, у спосіб та в межах повноважень митного органу, які визначені чинним законодавством України.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що між ТзОВ «Даліс Аутомотів Груп» і компанією SHANDONGHONSHENGRUBBERTECHNOLOGYCO.,LTD, CN (Китайська Народна Республіка) укладений контракт № HSTYREWWR026-20190618 від 18.06.2019 року на поставку автомобільних запасних частин. Умови поставки CIF Чорноморськ, Україна якщо інше не вказано в інвойсі. Одним із способів оплати за товар є передоплата в розмірі 30% від суми рахунка-проформи до початку виробництва та 70% по факту готовності.

На виконання умов такого контракту між його сторонами оформлений попередній комерційний рахунок-проформа NHSTYREWWR026-20191206 від 06.12.2019 року на купівлю нових автомобільних шин в асортименті за специфікацією загальною вартістю 132299,36 USD.

16.03.2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Даліс Аутомотів Груп» подало до Поліської митниці митну декларацію № UA204120/2020/025735 щодо митного оформлення товару - шин пневматичних гумових безкамерних для легкових автомобілів, нових на загальну суму 26384,80 доларів США.

До митної декларації надані наступні документи: контракт № HSTYREWWR026-20190618 від 18.06.2019 року; інвойс № HTSTYREWWR026/20200116 від 16.01.2020 року; пакувальний лист від 16.01.2020 року, свіфт платіж від 04.03.2020 року; свіфт платіж від 19.12.2019 року; прайс постачальника від 01.12.2019 року; коносамент № 910107205 від 23.01.2020 року; сертифікат походження товару № ССPIT920; лист пояснення постачальника від 24.02.2020 року.

За результатами розгляду поданих декларантом документів митний орган 17.03.2020 року прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA204120/2020/000023/1, яким скоригував митну вартість товарів:

товару 1 - шини пневматичні гумові безкамерні для легкових автомобілів, нові: шина автомобільна 205/60R1692V 100 шт.; шина автомобільна 185/65R1486Н 20шт.; шина автомобільна 195/65R15XL95Н 84 шт.; шина автомобільна 205/55R1691V 100 шт.; шина автомобільна 205/60R16ХL96Н 100 шт.; шина автомобільна 215/65R16XL98Н 60 шт.; шина автомобільна 225/55ZR16XL99W 24 шт.; шина автомобільна 235/65R17XL108Н 48 шт.; шина автомобільна 175/65R14XL 86T 52 шт.; шина автомобільна 185/60R14 82Н 28 шт.; шина автомобільна 185/65R14 86Т 28 шт.; шина автомобільна 205/55R16 91V 16 шт.; шина автомобільна 205/60R16XL96Н 20 шт.; шина автомобільна 185/75R16C104/102T 12 шт. - з 17238,21 USD до 19816,18 USD;

товару 2 шини пневматичні гумові безкамерні для легкових автомобілів, нові: шина автомобільна 185/65R15XL92Н 44 шт.; шина автомобільна 185/65R1486Н 32 шт.; шина автомобільна 225/65R17102Н 12 шт.; шина автомобільна 215/55ZR16ХL97W 28 шт.; шина автомобільна 255/55R18XL109W 12 шт.; шина автомобільна 175/70R1382T 40 шт.; шина автомобільна 205/55R1691V100 шт.; шина автомобільна 205/60R1692V 120 шт.; шина автомобільна 215/50ZR17XL95W 12 шт.; торгівельна марка: KAPSEN з 9146,59 USD до 10665,64USD.

У графі 33 Рішення № UA204120/2020/000023/1 зазначено про те, що документи подані декларантом містять розбіжності, зокрема:

в п. 3.1 контракту від 18.06.2019 року № HSTYREWWR026-20190618 та рахунку від 16.01.2020 року № HSTYREWWR026-20200116 міститься інформація щодо умови поставки СIF Чорноморськ. При цьому товари подано до митного оформлення із зазначенням у графі 20 МД умов поставки - СIF Луцьк;

не подано банківські платіжні документи за якими сплачено вартість товару продавцеві у повному обсязі, оскільки пункт 4.1 контракту № HSTYREWWR026-20190618 від 18.06.2019 року та рахунком від 16.01.2020 року № HSTYREWWR026-20200116 передбачено здійснення оплати в розмірі 30% суми проформу та 70% по факту готовності замовлення;

наданий декларантом прейскурант (прайс-лист) виробника товарів складений не для широкого кола осіб та не містить терміну дії.

Для підтвердження інформації щодо числових значень складових митної вартості запропоновано надати такі документи: виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товарів на заявлених комерційних умовах поставки; прайс-листи, каталоги, специфікації виробника товару для незалежного кола покупців; банківські платіжні документи, що стосуються поставленого товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, копію митної декларації країни відправлення, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У зв`язку з тим, що декларант не надав затребуваних документів, відповідач визначив вартість товару на основі раніше визнаних органами доходів і зборів митних вартостей.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим, при цьому, сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються, виключно, на його припущеннях та жодним чином не обґрунтовані та не підтверджені. Суд вважав, що позивач під час митного оформлення надав усі необхідні документи, які не мали розбіжностей, ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні та достовірні дані, що піддавалися обчисленню і підтверджували усі складові митної вартості імпортованого товару, натомість відповідач не довів правомірності коригування митної вартості імпортованого позивачем товару.

Апеляційний суд не погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 статті 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як визначено у частині 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з пунктом 2 частини 6 статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями частин 2 та 3 статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Разом з тим, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Під час проведення консультацій з декларантом, митний орган зазначив, що для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант повинен подати такі документи: виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товарів на заявлених комерційних умовах поставки; прайс-листи, каталоги, специфікації виробника товару для незалежного кола покупців; банківські платіжні документи, що стосуються поставленого товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, копію митної декларації країни відправлення, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Заявою від 16.03.2020 року № 1/1 декларант повідомив відповідача що інших документів для підтвердження митної вартості немає.

Неподання документів, що витребовував відповідач на спростування сумнівів митного органу щодо митної вартості товару, яку визначив декларант, стали підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Тому, для оцінки рішення про коригування митної вартості товару, на думку апеляційного суду, необхідно дослідити та з`ясувати чи є сумніви митного органу щодо митної вартості товару, яку визначив декларант, обґрунтованими і чи вправі був митний орган витребовувати додаткові документи та чи всі документи, які витребовував митний орган стосуються обставин, які викликали у митного органу сумніви щодо правильності визначення митної вартості декларантом.

Відповідач при митному оформленні товарів зазначив, що наданий декларантом прейскурант (прайс-лист) виробника товарів складений не для широкого кола осіб та не містить терміну дії.

Для цього відповідач витребував у декларанта виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товарів на заявлених комерційних умовах поставки; прайс-листи, каталоги, специфікації виробника товару для незалежного кола покупців.

Апеляційний суд дослідивши вказаний прайс-лист виробника встановив те, що він складений лише для позивача, тому відповідач правомірно витребував у позивача (декларанта) зазначені документи.

Проте, декларант з цього приводу не надав документів, які витребовував відповідач і жодним чином не пояснив ці обставини.

Крім цього, відповідач у оскарженому рішенні зазначив, що декларант не надав банківських платіжних документів за якими було сплачено вартість товару продавцеві у повному обсязі.

Апеляційний суд встановив, що між ТзОВ «Даліс Аутомотів Груп» і компанією SHANDONGHONSHENGRUBBERTECHNOLOGYCO.,LTD, CN (Китайська Народна Республіка) укладений контракт № HSTYREWWR026-20190618 від 18.06.2019 року. Пунктом 4.1 контракту та рахунком від 16.01.2020 року № HSTYREWWR026-20200116 передбачено здійснення оплати за товар в розмірі 30% від суми вказаної у рахунку-проформі та 70% по факту готовності замовлення.

Отже, відповідно до умов контракту позивач зобов`язувався сплатити 100% вартості товару по факту готовності товару незалежно від кількості партій якими цей товар поставлятиметься до місця призначення.

На виконання умов такого Контракту між його сторонами оформлений попередній комерційний рахунок-проформа №NHSTYREWWR026-20191206 від 06.12.2019 року на купівлю нових автомобільних шин в асортименті за специфікацією загальною вартістю 132299,36 USD.

Товар поставлявся чотирьома партіями на кожну з яких видавався окремий комерційний рахунок-фактура (інвойс), хоча видача такого документа до оплати не передбачена контрактом.

Партія товару, митна вартість якого скоригована спірним рішенням відповідача поставлялась згідно з рахунком-фактурою (інвойсом) № HTSTYREWWR026/20200116 від 16.01.2020 року до зазначеного вище контракту.

Загальна вартість партії товару становила 26384, 80 доларів США, у тому числі: ціна товару - 23484,80 USD, фрахт - 2900USD. Умови оплати товару 30% авансовий платіж та 70% після отримання транспортної накладної по електронній пошті. Оплата товару здійснюється двома платежами: авансовим платежем на суму 7045,44 USD і платежем по сплаті повної його вартості на суму 19339,36 USD. Товар відпущений по транспортній накладній № 910107205.

Отже, відповідно до цих обставин, позивач здійснив оплату, у пропорції 30% авансовий платіж та 70% після отримання транспортної накладної по електронній пошті, вартості не всього товару, а партії товару.

Проте, апеляційний суд звертає увагу на те, що це суперечить умовам контракту, оскільки ним передбачено оплату вартості всього товару, а не партії товару, у відношенні 30% від суми вказаної у рахунку-проформі та 70% по факту готовності замовлення товару.

Позивачу був виставлений рахунок-проформа №NHSTYREWWR026-20191206 від 06.12.2019 року на купівлю нових автомобільних шин в асортименті за специфікацією загальною вартістю 132299,36 USD. Позивач надав митному органу свіфт-платіж про оплату 30% від суми вказаної у рахунку-проформі, однак, позивач не надав доказів оплати вартості товару в повному обсязі, оскільки товар був готовий.

Таким чином, позивач не спростував сумніви митного органу, щодо оплати за товар по факту його готовності та відповідні документи митному органу не надав, а відтак не довів заявленої митної вартості товару - шини пневматичні гумові безкамерні для легкових автомобілів.

Отже, у відповідача були обґрунтовані сумніви вважати, що вказані розбіжності вплинули на митну вартість товару, для цього декларант мав надати відповідні пояснення, про те їх не надав та сумніви митного органу не усунув.

Крім того, відповідач вказав на розбіжності місця поставки, які вказані у міжнародному контракті та митній декларації, проте, декларант не пояснив, чому у договорі місце поставки вказане CIF Чорноморськ, а у митній декларації CIF Луцьк.

Апеляційний суд погоджується з висновком митного органу про те, що вартість 4 партій товару, придбаного на підставі контракту № HSTYREWWR026-20190618 від 18.06.2019 року підтверджується рахунком-проформою № NHSTYREWWR026-20191206 від 06.12.2019 року, про що зазначено в контракті.

Підводячи підсумок наданої апеляційним судом оцінки обґрунтованості сумнівів митного органу щодо митної вартості товару, яку визначив декларант, апеляційний суд вважає, що такі сумніви є обґрунтовані в цілому.

Оскільки позивач на запит відповідача не надав відповідних документів, відповідач правомірно скористався наданим Митним кодексом України правом на самостійне визначення митної вартості імпортованого позивачем товару.

При визначенні митної вартості імпортованого позивачем товару, відповідач застосував резервний метод, який встановлений статтею 63 МК України.

Частиною 2 статті 63 МК України передбачено, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Апеляційний суд встановив те, що відповідач визначив митну вартість товару, який розмитнював позивач на підставі раніше визнаної митним органом митної декларації № UA401160/2020/006952 від 02.03.2020 року.

Тому, враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення Поліської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA204120/2020/000023/1 від 17.03.2020 року є законним, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції не правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги суттєвими та такими, що спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Поліської митниці ДМС задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року в справі № 460/2674/20 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Даліс Аутомотів Груп» до Поліської митниці ДМС про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови у прийнятті митної декларації відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повний текст постанови складений 07.06.2021 року

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду