Справа № 480/1525/21
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2021 р. Справа № 480/1525/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Сумська виправна колонія (№116)" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та стягнення грошової компенсації,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до державної установи "Сумська виправна колонія (№116)" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України (далі - відповідач, ДУ "Сумська виправна колонія (№116)"), в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за належні до видачі предмети речового майна у сумі 19296,36грн.

Свої вимоги мотивував тим, що після його звільнення з органів ДКВС України, на порушення Порядку забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби, постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 № 578, відповідач не провів з ним остаточний розрахунок, а саме не виплатив грошову компенсацію за належні до видачі предмети речового майна у сумі 19296,36грн, з приводу чого позивач неодноразово в усному порядку звертався до керівництва відповідача із запитами про виплату вказаних коштів, однак, відповідач йому відмовляв у виплаті через відсутність коштів. На думку позивача, така бездіяльність відповідача є протиправною.

Ухвалою суду від 01.03.2021 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі отримано представником відповідача 18.03.2021, про що свідчить підпис представника відповідача на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.21), однак, відзиву на позовну заяву до суду у встановленій в ухвалі строк надано не було.

Частиною другою статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відтак, вбачається можливим розглянути справу за наявними матеріалами у справі.

Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що у період з 04 лютого 2008 року по 06 липня 2018 року позивач проходив службу на різних посадах в органах Державної кримінально-виконавчої служби України.

Наказом начальника ДУ "Сумська виправна колонія (№116)" №120/ОС-18 від 06.07.2018 позивач був звільнений з органів ДКВС України з посади заступника начальника установи з інтендантського та комунально-побутового забезпечення- начальника відділу інтендантського та господарського забезпечення установи, відповідно до Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» та ч.І. пп.7 ст.77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію» (а.с.8зворот).

При звільненні зі служби позивачу грошову компенсацію за належні до видачі предмети речового майна виплачено не було.

03.02.2021 адвокат Страшок Є.В., діючи в інтересах позивача, звернувся до начальника ДУ "Сумська виправна колонія (№116)" із запитом стосовно виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна після його звільнення (а.с.7).

На вказаний запит відповідач листом від 17.02.2021 № 07/604 повідомив, що грошова компенсації за належні до видачі предмети речового майна після звільнення ОСОБА_1 не виплачена у зв`язку з тим, що фінансування на вказані цілі не надходили (а.с.8). При цьому, надано довідку ДУ "Сумська виправна колонія (№116)" за №7, відповідно до якої грошова компенсація за належні до видачі предмети речового майна ОСОБА_1 складає 19296,36грн. (а.с.9-10).

Оскільки відповідачем не було здійснено виплату грошової компенсації, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові основи організації та діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, її завдання та повноваження визначає Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" від 23.06.2005 №2713-IV, відповідно до ст.23 якого держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України. Умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати.

На осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 № 578 "Про забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби" затверджений Порядок забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби (далі - Порядок в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), який визначає механізм речового забезпечення персоналу Державної кримінально-виконавчої служби - осіб рядового і начальницького складу, спеціалістів, які не мають спеціальних звань, та працівників, які працюють за трудовими договорами.

Пунктом 23 вказаного Порядку визначено, що грошова компенсація замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу, виплачується згідно з пунктом 60 цього Порядку. Вартість предметів речового майна особистого користування визначається ДПтС відповідно до їх закупівельної вартості.

За приписами пункту 27 Порядку під час звільнення із служби особам рядового і начальницького складу за їх бажанням може видаватися речове майно особистого користування, яке не було ними отримано на день звільнення, або виплачуватися грошова компенсація за нього за цінами, що діють на день підписання наказу про звільнення.

Відповідно до п. 60 Порядку для виплати персоналу грошової компенсації за належні до отримання предмети речового майна особистого користування оформляється довідка про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна за формою згідно з додатком 7 у двох примірниках, перший з яких подається бухгалтерії органу чи установи для виплати компенсації, другий додається до арматурної картки.

Згідно довідки ДУ "Сумська виправна колонія № 116" про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна №7 загальна сума до виплати компенсації ОСОБА_1 складає 19296,36грн. (а.с.9-10).

Отже, на час підписання наказу від 06.07.2018 №120/ОС-18 про звільнення ОСОБА_1 позивач мав право на грошову компенсацію за належні до видачі предмети речового майна, які він не отримав в період проходження служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

ДУ "Сумська виправна колонія № 116" як суб`єкт владних повноважень не довела правомірності невиплати позивачу грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна на суму 19296,36грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна та стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна у сумі 19296,36грн.

Щодо розподілу судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00грн. та судового збору у розмірі 908,00грн., суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 244 Кодексу адміністративного судочинства України, під час ухвалення рішення, суд, окрім іншого, має вирішити як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

У позовні заяві представник позивача просив стягнути з відповідача понесені судові витрати, які складають: 908,00грн. - сплачений судовий збір та 2000,00грн. витрат на правничу допомогу.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що у відповідності до ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вказаних вимог, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження) та суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі №810/3806/18, від 31.03.2020 у справі №726/549/19.

Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога у даній справі надавалася позивачу адвокатом Страшком Євгеном Володимировичем (далі - адвокат, ОСОБА_2 ).

Адвокатом для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до суду було подано наступні документи: копію договору про надання правничої допомоги від 01.02.2021, укладеного між адвокатом Страшком Є.В. та позивачем (далі - Договір від 01.02.2021, а.с.11-12), копію додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 01.02.2021, укладеної 02.02.2021 між адвокатом Страшком Є.В. та позивачем, з додатком - опис виконаних робіт (далі - Додаткова угода від 02.02.2021, а.с.13-14), квитанцію про сплату позивачем коштів у розмірі 2000,00грн. (а.с.14), а також копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії СМ №000576, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Сумської області 06.02.2019 №4 (а.с.15-16).

Згідно п.п.1.2 Договору від 01.02.2021 ОСОБА_2 надає позивачу консультаційні та юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього перед фізичними особами, в органах державної влади, органах прокуратури, МВС та СБУ, державної виконавчої служби, органах нотаріату, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності, підпорядкування, а також в загальних, адміністративних та господарських судах України усіх інстанцій, зокрема у цивільних, господарських, адміністративних справах, у справах про адміністративні правопорушення, у справах окремого та наказного провадження, в кримінальному провадженні, в тому числі оскарження дій та бездіяльності службових та посадових осіб.

Розмір оплати праці адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків визначаються сторонами в додатках до Договору від 01.02.2021 (п.п.4.1 Договору від 01.02.2021).

Так, згідно п.1 Додаткової угоди від 02.02.2021 позивач доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надати правову допомогу у вигляді наданні юридичних консультацій з приводу стягнення з державної установи "Сумська виправна колонія (№116)" грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна, а саме: аналіз документів ,наданих позивачем та надання усних консультацій; направлення адвокатського запиту для витребування інформації, необхідної для звернення до суду; аналіз судової практики з вказаного питання; підготовки позовної заяви та представництва інтересів клієнта у судах.

Також, згідно Додаткової угоди від 02.02.2021 вартість послуг адвоката складає 2000,00грн. та не залежить від судових засідань та часу розгляду справи судом. Оплата вартості послуг адвоката здійснюється позивачем протягом п`яти календарних днів з дати підписання Додаткової угоди.

При цьому, згідно опису виконаних робіт, що є додатком до Додаткової угоди від 02.02.2021 (а.с.14), адвокатом виконано:

1) аналіз документів, надання усних консультацій - 200 грн.;

2) підготовка та направлення адвокатського запиту - 400 грн.;

3) аналіз судової практики з вказаного питання - 200 грн.;

4) підготовка позовної заяви та представництво інтересів в суді - 1000 грн.

Сума вартості робіт є фіксованою та складає 2000,00грн.

Згідно квитанції адвоката Страшка Є.В. від 02.02.2021 позивачем було сплачено 2000,00грн. за послуги згідно Додаткової угоди від 02.02.2021 (а.с.14).

Дослідивши зміст поданих позивачем документів, суд відмічає, що перераховані в описі виконаних адвокатом робіт такий вид послуг, як аналіз документів, надання усних консультацій та аналіз судової практики з вказаного питання не дає змоги визначити об`єм та кількість опрацьованих матеріалів, їх відношення до предмету спору, ступінь впливу на кінцевий результат, якого прагне досягти сторона при розгляді даної справи, та кількість витраченого часу на кожен вид робіт, при цьому даний вид послуг, може бути складовою витрат понесених під час складання позову, відповіді на відзив, тощо.

Також, з вказаного опису неможливо встановити час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт за Договором від 01.02.2021, зокрема, складання позову. При цьому судом враховано, що сама по собі справа є не складною, а спірні правовідносини - не новими у судовій практиці, а тому, підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, а також не потребувала затрат значного часу та коштів, які заявлені позивачем як витрати на правову допомогу.

Щодо такого виду виконаних робіт, зазначених в описі, як представництво інтересів в суді, суд зауважує, що розгляд даної справи здійснювався у порядку спрощеного позовного провадження б е з повідомлення учасників справи, що не вимагало від адвоката Страшка Є.В. участі в судовому засіданні.

Таким чином, з урахуванням досліджених судом доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, тому суд, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 1000грн. за підготовку позовної заяви та направлення адвокатського запиту, у зв`язку з чим відшкодувати 1000грн. позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Крім того, суд вважає за необхідне також стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору в розмірі 908,00грн., сплаченого позивачем за подання позовної заяви згідно квитанції від 23.02.2021 (а.с.3).

Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до державної установи "Сумська виправна колонія (№116)" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України (вул. Войти, 5,с. Сад,Сумський район, Сумська область,42343, ) про визнання бездіяльності протиправною та стягнення грошової компенсації - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність державної установи "Сумська виправна колонія (№116)" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна.

Стягнути з державної установи "Сумська виправна колонія (№116)" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за належні до видачі предмети речового майна у сумі 19296 (дев`ятнадцять тисяч двісті дев`яносто шість) грн. 36коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань державної установи "Сумська виправна колонія (№116)" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України (вул. Войти, 5,с. Сад,Сумський район, Сумська область,42343, ) в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00коп., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 07.06.2021.

Суддя І.Г. Шевченко