Справа № 500/133/21
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/133/21

03 червня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В. за участю:

секретаря судового засідання Куриляк М.Г.

представника позивача Дрозда В.П.

представника відповідача Бобровський С.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання частково протиправним та часткове скасування наказу від 30.11.2020 року №405,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (надалі, відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 30.11.2020 року №405 (надалі, Наказ №405) в частині, а саме:

- абзаци 3, 4, 5 описової (мотивувальної) частини наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 30.11.2020 року №405, в яких вказано, що 11.09.2020, неналежно виконуючи обов`язки військової служби в добовому наряді, лейтенант ОСОБА_1 втратив ввірене йому для службового користування військове майно, а саме тепловізор PULSAR QUANTUM XQ38, заводський номер НОМЕР_2 - 2016 р.в. Своїми діями лейтенант ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст.11,17,291,296,301 Статуту Внутрішньої Служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV. Також в діях лейтенанта ОСОБА_2 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст.413 Кримінального кодексу України;

- пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 30.11.2020 року №405, яким наказано притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності, оголосити 30.11.2020 дисциплінарне стягнення «СУВОРА ДОГАНА» і позбавити премії за листопад 2020 року в повному обсязі;

- пункт 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 30.11.2020 року №405, яким наказано притягнути позивача до повної матеріальної відповідальності на загальну суму 73302 (сімдесят три тисячі триста дві) грн. 13 коп.;

- пункт 7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 30.11.2020 року №405, яким наказано внести в Книгу грошових стягнень і нарахувань за позивачем грошові кошти на загальну суму 73302 (сімдесят три тисячі триста дві) грн. 13 коп. та провести стягнення.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що у пункті 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.11.2020 року №405 зазначено про завершення службового розслідування від 20.08.2020 № 647, яке не має жодного відношення до службового розслідування, яке було призначене після виявлення відсутності тепловізора PULSAR QUANTUM XQ38 заводський номер НОМЕР_2 . В порушення вимог закону службове розслідування по факту виявлення відсутності даного тепловізора було проведене підлеглим начальника польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 , який також чергував разом з ОСОБА_1 , коли було виявлено відсутність тепловізора. Просить врахувати, що службове розслідування проведене без участі безпосереднього керівника ОСОБА_1 , саме службове розслідування проведене з порушенням строків визначених ст. 8 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», ОСОБА_1 , не був ознайомлений про свої права та обов`язки під час проведення цього розслідування, не давав пояснень стосовно відсутності тепловізора. Зазначив, що не був ознайомлений з Актом службового розслідування і дізнався про нього 16.12.2020 з оскаржуваного наказу. Крім того підкреслив, що на час чергування ОСОБА_1 були наявні описи майна інші, ніж ті, що з`явились після зникнення тепловізора. Вважає, що тепловізор PULSAR QUANTUM XQ38 заводський номер НОМЕР_2 не був втрачений під час чергування позивача та майора ОСОБА_3 , а він був викрадений. Тому вважає наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 30.11.2020 року №405 в частині, що стосується ОСОБА_1 протиправним і просить його у цій частині скасувати.

Ухвалою суду від 18.01.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання необхідних документів на адресу суду. У вказаний судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Ухвалою суду від 26.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 18.02.2021 о 10:00 год. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Також даною ухвалою визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено позивачу строк звернення до суду.

Відповідачем поданий відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає, просить відмовити у їх задоволенні повністю. Вважає, що службове розслідування проведене у відповідності до вимог Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних силах України, Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Просить врахувати, що тепловізор PULSAR QUANTUM XQ38 заводський номер 783025330 втрачений під час несення чергування позивачем та майором ОСОБА_3 внаслідок порушення правил його зберігання. Вважає, що командування військової частини НОМЕР_1 діяло у межах визначених повноважень та у відповідності до норм чинного законодавства при проведенні службового розслідування та при винесенні наказу №405 від 30.11.2020, що стосується ОСОБА_1

18.02.2021 у відкритому судовому засіданні розгляд справи відкладено до 12.03.2021 о 10:00 год.

12.03.2021 у відкритому судовому засіданні оголошено перерву до 01.04.2021 о 14:30 год.

Ухвалою суду від 01.04.2021 розгляд справи відкладено до 20.04.2021 о 12:00 год.

20.04.2021 у відкритому судовому засіданні оголошено перерву до 05.05.2021 о 14:30 год.

05.05.2021 у відкритому судовому засіданні оголошено перерву до 24.05.2021 о 11:00 год.

Ухвалою суду від 24.05.2021 постановлено витребувати у Військової частини НОМЕР_1 Витяг з штатного розпису польового вузла зв`язку і роти майнового забезпечення Військової частини НОМЕР_1 станом з 11.09.2020 по 30.11.2020.

24.05.2021 у відкритому судовому засіданні розгляд справи відкладено до 28.05.2021 о 12:00 год.

28.05.2021 у відкритому судовому засіданні оголошено перерву до 03.06.2021 о 15:00 год.

03.06.2021 у відкритому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю з мотивів, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у відкритому судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити у задоволенні позову повністю з мотивів, наведених у відзиві на позов.

Судом встановлено, що 30.11.2020 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято Наказ № 405 (з основної діяльності) "Про результати службового розслідування по факту відсутності тепловізора PULSAR QUANTUM XQ38 інвентарний номер 783025330".

Зокрема, у відповідності до абзаців 3, 4, 5 описової (мотивувальної) частини наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 30.11.2020 року №405, 11.09.2020, неналежно виконуючи обов`язки військової служби в добовому наряді, лейтенант ОСОБА_1 втратив ввірене йому для службового користування військове майно, а саме тепловізор PULSAR QUANTUM XQ38, заводський номер НОМЕР_2 - 2016 р.в. Своїми діями лейтенант ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст.11,17,291,296,301 Статуту Внутрішньої Служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV. Також в діях лейтенанта ОСОБА_1 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст.413 Кримінального кодексу України.

У пункті 2 Наказу №405 зазначено: "За втрату тепловізора Pulsar Quantum XQ38 заводський номер 716 р.в., та порушення вимог ст.ст.11,17,291,396,301 Статуту Внутрішньої Служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548 - XIV, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551 - ХІV, лейтенанта ОСОБА_1 , заступника командира роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та оголосити вид дисциплінарною стягнення «СУВОРА ДОГАНА» і позбавити премії за листопад 2020 року в повному обсязі.

Згідно пункту 3 Наказу №405, за втрату тепловізора Pulsar Quantum XQ38 заводський номер 783025330 - 2016 р.в., лейтенанта ОСОБА_1 , заступника командира роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , притягнути до повної матеріальної відповідальності на загальну суму 73302,13 (сімдесят три тисячі триста дві) грн. 13 коп.

Також, у пункті 7 Наказу №405 зазначено: "Помічнику командира Військової частини НОМЕР_1 з фінансово - економічної роботи - начальнику служби, або особі допущеній до виконання обов`язків за вказаною посадою, внести в Книгу грошових стягнень нарахувань за лейтенантом ОСОБА_1 , заступником командира роти матеріального забезпечення Військової частини НОМЕР_1 грошові кошти на загальну суму 73302,13 (сімдесят три тисячі триста дві) грн. 13 коп.

Не погоджуючись з Наказом №405 в частині, що стосується позивача, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує наступне.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (далі - Статут, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 9 Статуту встановлено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актам.

Відповідно до статті 11 Статуту, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (статті 16 Статуту).

Згідно із статтями 26 та 27 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення.

Законом України від 24.03.1999 № 551-ХІУ затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут), статтями 1-4 якого установлено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Військова дисципліна досягається, у тому числі, шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; формування правової культури військовослужбовців.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності (стаття 6 Дисциплінарного статуту).

Поряд з цим, механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України визначає Порядок, затверджений наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371 (далі - Порядок; у редакції, чинній на момент проведення службового розслідування).

Так, пунктом 1 Розділу ІІ Порядку визначено, що службове розслідування призначається у разі, якщо за характером вчиненого правопорушення на військовослужбовця буде накладено дисциплінарне стягнення, застосування якого призведе до позбавлення військовослужбовця премії повністю або частково, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, накладення дисциплінарного стягнення, внаслідок чого військовослужбовець буде понижений у посаді, понижений у військовому званні, позбавлений військового звання, звільнений з військової служби.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Відповідно до пункту 3 Розділу ІІ Порядку службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди - причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

Рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення. Інші посадові (службові) особи у разі необхідності звертаються за підпорядкованістю з клопотанням про призначення службового розслідування (пункт 1 Розділу ІІІ Порядку).

Відповідно до пункту 3 Розділу ІІІ Порядку службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).

Згідно із пунктом 1 Розділу V Порядку за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

Відповідно до пункту 3 Розділу V Порядку, в описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.

За результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу. Вид дисциплінарного стягнення зазначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування (пункт 1 Розділу VІ Порядку).

Згідно із статтею 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Статтею 48 передбачено, що на військовослужбовців можуть бути накладені, зокрема, такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана.

Відповідно до статті 86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

З огляду на викладені норми Дисциплінарного статуту, суд зазначає, що підставою для застосування до військовослужбовця дисциплінарного стягнення є невиконання або неналежне виконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку. При цьому, обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок є дискреційними повноважень суб`єкта його накладення. Крім того, положення наведеного законодавства, не містять жодних застережень щодо необхідності дотримання послідовності при застосуванні до осіб дисциплінарних стягнень, а передбачають необхідність застосування до особи, якою вчинено дисциплінарний проступок, дисциплінарного стягнення, співрозмірного з вчиненим нею проступком та з урахуванням обставин його скоєння.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №816/70/16.

Як слідує з матеріалів справи, 12.09.2020 від чергового частини в/ч НОМЕР_1 на ім`я командира частини надійшов рапорт, у якому повідомлено, що 12.09.2020 помічником чергового частини прапорщиком ОСОБА_4 під час приймання чергування було виявлено відсутність тепловізора Pulsar QUANTUM XQ38, інвентарний номер 783025130, що знаходився в кімнаті для відпочинку.

У зв`язку з наведеним, наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 16.09.2020 №718 інженеру роти зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку старшому лейтенанту ОСОБА_5 доручено провести службове розслідування (а.с. 64).

За результатом службового розслідування складено акт, затверджений тво. командира в/ч НОМЕР_1 (а.с. 59-63), у якому зазначено, що тепловізор Pulsar QUANTUM XQ38, інвентарний номер 783025130, 2016 р.в., передано із служби ракетно-артилерійського озброєння в/ч НОМЕР_1 до польового вузла зв`язку в/ч НОМЕР_1 . Актом від 27.06.2018 вказаний тепловізор закладено до приміщення чергового в/ч НОМЕР_1 (а.с. 74-75, 84).

Згідно із наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 10.09.2020 №255-НР (з урахуванням змін, внесених наказом від 10.09.2020 №255-НР), 11.09.2020 ОСОБА_1 заступив в добовий наряд помічником чергового частини, а ОСОБА_3 - черговим частини.

Відповідно до Книги прийняття та здавання чергування помічника чергової частини НОМЕР_1 інв.№994, станом на момент прийняття чергування вказаними військовослужбовцями, майно та документація в/ч НОМЕР_1 була в наявності.

12.09.2020 під час прийняття чергування помічника чергового в/ч НОМЕР_1 прапорщик ОСОБА_4 виявив відсутність тепловізора Pulsar QUANTUM XQ38, інвентарний номер 783025130, у зв`язку із чим начальником оркестру - військовим диригентом в/ч НОМЕР_1 на ім`я командира подано відповідний рапорт.

У наданих поясненнях ОСОБА_1 підтвердив, що заступаючи 11.09.2020 черговим частини недоліків у опису майна ним виявлено не було. За час несення служби у добовому наряді сторонніх осіб не було. Разом з тим, 12.09.2020 під час здачі чергування було виявлено відсутність тепловізора, що знаходився в кімнаті відпочинку. Перевірка приміщень чергової частини результатів не дала. Місцезнаходження тепловізора невідоме.

Майор ОСОБА_3 надав аналогічні пояснення у рапорті від 12.09.2020.

Так, суд зазначає, що відповідно до статті 17 Статуту на військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Між тим, статтею 295 Статуту установлено, що черговий частини призначається з числа офіцерів управлінь військової частини та батальйонів, а також командирів рот та з тих, хто прирівнюється до них. Він відповідає за своєчасне оповіщення підрозділів та управління військової частини про приведення військової частини в бойову готовність (переведення на функціонування в умовах особливого періоду), за підтримання внутрішнього порядку у військовій частині і несення служби добовим нарядом, а також за зберігання пістолетів та патронів до них військовослужбовців офіцерського, сержантського (старшинського) складу військової частини.

Відповідно до Інструкції черговому в/ч НОМЕР_1 , затвердженої командиром в/ч НОМЕР_1 , черговий військової частини відповідає, зокрема, за несення служби добовим нарядом, зберігання пістолетів та боєприпасів офіцерів (визначення посадових осіб) військової частини.

Позаяк, з рапорту ОСОБА_3 від 12.09.2020 вбачається, що останнім надано вказівку помічнику чергового частини - ОСОБА_1 (Наказ командиру Військової частини НОМЕР_1 ) №255А-НР від 11.09.2020) 11.09.2020 прийняти майно згідно опису приміщень.

Згідно рапорта ОСОБА_1 від 12.09.2020 судом встановлено, що ОСОБА_1 близько 11 год 00 хв. 11.09.2020 прийняв чергування по списку майна, серед якого прийняв два тепловізори. При цьому зазначив, що при здачі чергування було виявлено відсутність одного тепловізора.

В подальшому, 12.09.2020 помічником чергового частини, прапорщиком ОСОБА_4 під час прийняття чергування було виявлено відсутність тепловізора Рulsar QUANTUM XQ38, інвентарний номер 783025130, що знаходився в кімнаті для відпочинку.

Враховуючи наведене, Актом підсумків службового розслідування від 26.11.2020 рекомендовано притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та оголосити йому «сувору догану» і позбавити премії за листопад 2020 в повному обсязі, а також притягнути до повної матеріальної відповідальності на загальну суму 73302,13 грн.13 коп..

Вказаний вид дисциплінарної відповідальності реалізований наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 30.11.2020 №405.

Позивач у поданому позові не заперечує виявлені під час службового розслідування обставини, однак зазначає, що воно проведене підлеглим майора ОСОБА_3 (якого спірним наказом також притягнуто до відповідальності) військовослужбовцем ОСОБА_5 , з порушенням процедури проведення службового розслідування, тому вказаний наказ має бути скасований.

Однак, з такою позицією суд не погоджується, враховуючи таке.

Пунктом 7 Розділу І Порядку встановлено, що службове розслідування за фактами завданої шкоди державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, проводиться з дотриманням вимог даного Порядку та положень Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі".

У статті 8 Закону України від 03.10.2019 №160-ІХ "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" (далі - Закон №160-ІХ) зазначено, що у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Порядок проведення службового розслідування визначається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, правоохоронними органами спеціального призначення, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державним бюро розслідувань.

Відповідно до пункту 11 Розділу ІІІ Порядку до участі у проведенні службового розслідування заборонено залучати осіб, які є підлеглими військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, осіб, які брали участь у правопорушенні або особисто зацікавлені у результатах розслідування.

Відповідно до статей 29-31 Статуту за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.

Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Згідно із статтею 12 Статуту про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Суд зазначає, що службове розслідування по факту втрати тепловізора Pulsar QUANTUM XQ38, інвентарний номер 783025130, проводилось військовослужбовцем інженерної роти зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку в/ч НОМЕР_1 . Безпосереднім керівником для вказаного військовослужбовця є командир роти зв`язку командного пункту польового зв`язку в/ч НОМЕР_1 .

За наведених обставин, ОСОБА_1 не є безпосереднім керівником військовослужбовця, який проводив службове розслідування, а останній, відповідно, не є підлеглим позивача, тому командуванням в/ч НОМЕР_1 дотримано вимоги Порядку.

Водночас, відповідно до статті 1 Закону України від 21.09.1999 №1075-XIV «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Відповідно до статті 1 Закону №160-ІХ матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності; службовий ризик - можливість виникнення та вірогідні масштаби наслідків негативного впливу протягом певного часу, спричиненого діями або бездіяльністю особи, на яку поширюється дія цього Закону, в особливих, надзвичайних (екстремальних) умовах, спрямованими на запобігання шкоді, якщо її не можна було уникнути іншим способом.

Статтею 3 Закону №160-ІХ установлено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

У статті 8 Закону №160-ІХ зазначено, що у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.

В даному випадку, суд погоджується з доводами позивача, що службове розслідування проведене з порушенням строків службового розслідування, так як дане службове розслідування проведене з перевищенням двох місяців, які встановлені законом, однак дане порушення не вплинуло на виявлені порушення, допущені ОСОБА_1 під час несення чергування 11.09.2020.

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.

Таким чином, на думку суду, для притягнення військовослужбовця до матеріальної відповідальності, обов`язковою умовою є підтвердження матеріалами службового розслідування факту умисного чи з необережності скоєння ним дій чи бездіяльності, та з якою метою завдано шкоду або збитки. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, попередню поведінку військовослужбовця та його ставлення до виконання службових обов`язків.

Відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.

Враховуючи наведене, суд вважає, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується неналежне виконання позивачем функціональних обов`язків, а тому висновок в/ч НОМЕР_1 про заподіяння ОСОБА_1 державі шкоди на суму 73302,13 грн.13 коп. є обґрунтованим. Обставини, що виключають матеріальну відповідальність (стаття 9 Закону №160-ІХ), судом не встановлені, а тому наказ відповідача від 30.11.2020 №405 є правомірним.

Наведені позивачем у позові недоліки проведеного службового розслідування, не спростовують факту відсутності тепловізора після чергування ОСОБА_3 ( який також був притягнутий до дисциплінарної відповідальності) та ОСОБА_1 , а також неналежного виконання ОСОБА_1 обов`язків несення військової служби в добовому наряді.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.05.2011: згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Суд вважає, що в ході дослідження наявних в матеріалах справи доказів, посилання відповідача на порушення позивачем вимог керівних документів, які регламентують його службову діяльність, та невиконання позивачем належним чином покладених на нього обов`язків, знайшли своє підтвердження.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до переконання, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання частково протиправним та часткове скасування наказу від 30.11.2020 року №405 - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 08 червня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач - Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.