Справа № 120/2057/21-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2021-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/2057/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Поліщук І.М.

Суддя-доповідач - Драчук Т. О.

08 червня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Ватаманюка Р.В. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника позивача: Тлоки С.В.,

представника відповідача: Паламарчука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2021 року позивач Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання протиправною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) щодо не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №64588730 від 22.02.2021.

Також, позивач просив зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) винести постанову про закінчення виконавчого провадження №64588730 від 22.02.2021.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13.04.2021 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) щодо не вирішення питання про закінчення виконавчого провадження №64588730.

Зобов`язано відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) вирішити питання про закінчення виконавчого провадження №64588730, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В решті позовних вимог, - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволені позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив щодо доводів апеляційної скарги, просив її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа в судове засідання не з`явилась. Разом з тим, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши, суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.12.2020 по справі №120/5403/20-а частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 та, окрім іншого, зобов`язано ГУ ДСНС у Вінницькій області підготувати та направити до ГУ ПФУ у Вінницькій області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії.

На виконання зазначеного рішення суду, 15.12.2020 позивачем складено та направлено на адресу ГУПФУ у Вінницькій області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за №4702-6647-03/47-15.

В той же час, встановлено, що 22.02.2021 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64588730 з примусового виконання виконавчого листа Вінницького окружного адміністративного суду №120/5403/20-а від 26.01.2021.

Листом від 01.03.2021 позивач повідомив державного виконавця про те, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.12.2020 ГУ ДСНС у Вінницькій області уже було підготовлено та направлено до ГУ ПФУ у Вінницькій області оновлену довідку №4702-6647-03/47-15 від 15.12.2020 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 05.03.2019.

Разом із тим, як зазначає представник позивача у позовній заяві, відповідач безпідставно не вирішує питання щодо закінчення виконавчого провадження №64588730, у зв`язку з фактичним виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду по справі №120/5403/20-а.

З огляду на викладене, а також вважаючи, що відповідачем допущено бездіяльність, яка полягає у не винесенні постанови про закінченням виконавчого провадження №64588730, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.12.2020 по справі №120/5403/20-а частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 та, окрім іншого, зобов`язано ГУ ДСНС у Вінницькій області підготувати та направити до ГУ ПФУ у Вінницькій області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 , станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії.

При цьому, у рішенні від 04.12.2020 суд зазначив, що вимоги позивача про зобов`язання відповідача під час виготовлення довідки про розмір його грошового забезпечення пенсіонера вказати складові такого грошового забезпечення, суд вважає передчасними, оскільки відсутні підстави вважати, що відповідач при здійсненні виготовлення довідки про розмір грошового забезпечення та направлення її до ГУ ПФУ в Вінницькій області для подальшого перерахунку пенсії, порушить права позивача в цій частині та не вкаже у довідці складові грошового забезпечення, які просить включити позивач, а тому задоволення позову в такий спосіб буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.

З огляду на викладене, суд відмовив у задоволенні вимог ОСОБА_2 , які стосуються зобов`язання відповідача під час виготовлення довідки про розмір його грошового забезпечення пенсіонера вказати конкретні складові такого грошового забезпечення.

Таким чином, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.12.2020 визначено за позивачем право на отримання оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 для перерахунку пенсії починаючи з 01.04.2019.

В той же час, рішенням від 04.12.2020 по справі №120/5403/20-а не визначено за позивачем обов`язку зазначити у відповідній довідці конкретні складові грошового забезпечення ОСОБА_2 чи/або відсоткового розміру таких складових.

При цьому, із матеріалів справи слідує, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.12.2020 ГУ ДСНС у Вінницькій області було підготовлено та направлено до ГУ ПФУ у Вінницькій області оновлену довідку №4702-6647-03/47-15 від 15.12.2020 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 05.03.2019.

Із наведеного слідує, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.12.2020 фактично було виконане позивачем 15.12.2020, тобто ще до відкриття виконавчого провадження №64588730.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як видно із матеріалів справи, листом від 01.03.2021 позивач повідомив державного виконавця про те, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.12.2020 ГУ ДСНС у Вінницькій області уже було підготовлено та направлено до ГУ ПФУ у Вінницькій області оновлену довідку №4702-6647-03/47-15 від 15.12.2020 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 05.03.2019.

Крім того, суд першої інстанції вказав, що питання складових грошового забезпечення ОСОБА_2 , які підлягали відображенню у довідці про розмір його грошового забезпечення, в межах розгляду справи №120/5403/20-а судом не досліджувалось та оцінка їм не надавалась.

Отже, незгода стягувача із розміром чи/або складовими його грошового забезпечення, які були зазначені позивачем у довідці №4702-6647-03/47-15 від 15.12.2020 не може бути підставою для подальшого примусового виконання рішення від 04.12.2020 по справі №120/5403/20-а, адже останнє вважається виконаним ГУ ДСНС у Вінницькій області з моменту підготовки та надсилання до ГУ ПФУ у Вінницькій області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 05.03.2019.

При цьому, суд наголошує, що рішенням від 04.12.2020 по справі №120/5403/20-а не визначено за позивачем обов`язку зазначити у відповідній довідці конкретні складові грошового забезпечення ОСОБА_2 чи/або їх відсотковий розмір.

З огляду на викладене, суд першої інстанції погоджується із твердженням представника позивача про те, що відповідачем безпідставно не вирішується питання про закінчення виконавчого провадження №64588730, у зв`язку з повним виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.12.2020 по справі №120/5403/20-а.

В той же час, не погоджуючись із діями ГУ ДСНС у Вінницькій області щодо зазначення чи/або не зазначення у довідці про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 05.03.2019 конкретних складових грошового забезпечення чи/або їх розміром, останній не позбавлений права оскаржити такі дії в судовому порядку.

Таким чином, беручи до уваги усі наведені вище обставини, суд першої інстанції приходить до висновку, що відповідачем не обґрунтовано не вирішується питання щодо закінчення виконавчого провадження №64588730, що, в свою чергу, свідчить про допущену з його боку бездіяльність.

Разом з цим, суд першої інстанції зазначив, що належним та достатнім способом захисту прав позивача буде саме зобов`язання відповідача вирішити питання щодо закінчення виконавчого провадження №64588730, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.1 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.2 вказаного Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Пунктом 5 ч.1 ст.3 ЗУ "Про виконавче провадження" визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як передбачено ч.1 ст.26 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

На виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.12.2020 по справі №120/5403/20-а ГУ ДСНС у Вінницькій області було підготовлено та направлено до ГУ ПФУ у Вінницькій області оновлену довідку №4702-6647-03/47-15 від 15.12.2020 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 05.03.2019.

Згідно з рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.12.2020 по справі №120/5403/20-а визнано протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_2 в підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 , станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо фактичного виконання рішення суду в справі №120/5403/20-а.

Крім того, судом першої інстанції вірно зазначено, що питання складових грошового забезпечення ОСОБА_2 , які підлягали відображенню у довідці про розмір його грошового забезпечення, в межах розгляду справи №120/5403/20-а судом не досліджувалось та оцінка їм не надавалась, а питання щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а саме їх відповідності відсотковому значенню судом в межах справи №120/5403/20-а була визнана передчасною.

З урахуванням вказаного, колегія суддів приходить до висновку про правомірність висновків та рішення суду першої інстанції.

Щодо доводів апелянта в частині розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.1-3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.7 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

В свою чергу, в межах даних правовідносин Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області не виступає як суб`єкт владних повноважень, оскільки не оскаржуються ні його дії рішення, і позов подано не на виконання його повноважень.

Враховуючи вказане доводи апелянта не знаходять свого підтвердження в цій частині.

Відповідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 "Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачений ст.ст.272, 328, 329 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Ватаманюк Р.В. Полотнянко Ю.П.