Справа № 160/3976/21
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 червня 2021 року Справа №160/3976/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віхрової В.С., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ - Маркет» про винесення додаткового рішення у справі №160/3976/21 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови в прийнятті митної декларації, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови в прийнятті митної декларації.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 року позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови в прийнятті митної декларації задоволено:

- визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 28.09.2020 року №UA500500/2020/500039/1;

- визнано протиправною та скасовано картку відмови Одеської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.09.2020 року №UA500500/2020/50069;

- в порядку розподілу судових витрат стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4540 грн. 00 коп.;

- в задоволенні клопотання про стягнення витрат на правову допомогу відмовлено.

24.05.2021 року до суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ - Маркет» про винесення додаткового рішення у справі, в якій позивач просить стягнути з Одеської митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань цього суб`єкта владних повноважень судові витрати, пов`язані з розглядом справи №160/3976/21 у Дніпропетровському окружному адміністративному суді в сумі 5000 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.05.2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» про винесення додаткового рішення у справі №160/3976/21 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови призначено до розгляду в письмовому провадженні.

Згідно з частиною третьою статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оскільки судове рішення у справі № 160/3976/21 прийнято в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), розгляд клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» про ухвалення додаткового судового рішення у цій справі також здійснюється в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши клопотання про відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу про ухвалення додаткового судового рішення, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про її необґрунтованість, мотивуючи це таким.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених норм дає суду підставу прийти до висновку про те, що витрати сторони на правничу допомогу мають бути фактично понесеними (здійсненими) та підтвердженими відповідними належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами.

До матеріалів справи позивачем додано:

- копію договору про надання правової (правничої) допомоги №08/02-19/1 від 08.02.2019 року;

- копію додаткової угоди №02/04/19-ЗВ від 02.04.2019 року до договору про надання правової (правничої) допомоги №08/02-19/1 від 08.02.2019 року;

- копію протоколу погодження детального опису робіт (наданих послуг) та їх вартості, що надавались АО «Альянс» у рамках судової справи №160/3976/21 в суді першої інстанції від 21.05.2021 року;

- копію довіреності №15/03/21 від 15.03.2021 року;

- копію акту здавання-приймання наданих послуг до договору №08/02-19/1 від 08.02.2019 року про надання правової (правничої) допомоги від 31.03.2021 року;

- копію акту здавання-приймання наданих послуг до договору №08/02-19/1 від 08.02.2019 року про надання правової (правничої) допомоги від 30.04.2021 року;

- копію платіжного доручення №468821 від 06.04.2021 року на суму 900000,00 грн.;

- копію платіжного доручення №179365 від 07.05.2021 року на суму 700000,00 грн.;

- копію платіжного доручення №179364 від 07.05.2021 року на суму 200000,00 грн.

З поданих позивачем документів, судом встановлено, що 08.02.2019 року між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» та Адвокатським об`єднанням «Альянс» було укладено договір №08/02-19/1 про надання правової (правничої) допомоги.

02.04.2019 року було укладено додаткову угоду № 02/04/19-ЗВ до цього договору.

Адвокатське об`єднання «Альянс» () є однією із форм здійснення адвокатської діяльності, що передбачено ч.3 ст. 4 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до п.1.1. договору, Об`єднання зобов`язується надавати Клієнту правову (правничу) допомогу на умовах та у порядку, зазначених у цьому договорі, а Клієнт зобов`язується приймати та оплачувати надану об`єднанням правову (правничу) допомогу на умовах та у порядку, зазначених у цьому договорі.

Відповідно до п. 3.1. договору, за надання Об`єднанням правової (правничої) допомоги за цим договором клієнт щомісячно сплачує Об`єднанню гонорар, розмір якого визначається за згодою сторін залежно від обсягу правової (правничої) допомоги, наданої Об`єднанням клієнту у звітному місяці та зазначається в акті здавання- приймання наданих послуг за звітний місяць, підписаному обома сторонами.

Відповідно до п. 3.2. договору, гонорар сплачується клієнтом Об`єднанню щомісячно не пізніше 07 (сьомого) числа місяця, наступного за кожним звітним місяцем, у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок об`єднання, зазначений у наданому об`єднанням рахунку на сплату гонорару.

При цьому, відповідно до п.1 додаткової угоди №02/04/19-38 від 02.04.2019 року до договору про надання правової (правничої) допомоги №08/02-19/1 від 08.02.2019 року: «з метою визначення вартості професійної правової (правничої) допомоги, що надавалася об`єднанням клієнту у конкретній судовій справі, сторони погоджують протокол, що міститиме детальний опис послуг, що надавалися у конкретній судовій справі та їх вартість».

На підставі викладеного вище, 21.05.2021 року сторони підписами протокол, яким визначено, що вартість професійної правничої допомоги, що надавалася у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товару від 28.09.2020 року №UA500500/2020/500039/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації від 28.09.2020 року №UA500500/2020/50069, за підготовку та подання позову до Дніпропетровського окружного адміністративного суду склала 5000, 00 грн. (з ПДВ).

На підставі викладеного вище, та з посиланням як на ст. ст. 132, 134 КАС України, так і на той факт, що в матеріалах справи міститься документальне підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, представник позивача просить суд ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути на користь з Одеської митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» витрати на правову допомогу адвоката в сумі 5 000,00 грн.

Будь-яких інших документів, що підтверджують вартість послуг адвоката за період, а саме: з 21.07.2020 р. по 26.11.2020 р. на загальну суму 5000,00 грн., як-то: рахунку, опису виконаних робіт тощо, представником позивача надано не було.

Аналізуючи додані до позовної заяви зазначені вище по тексту документи щодо компенсації витрат на правничу допомогу на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» в розмірі 5000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, суд зазначає наступне.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Верховним судом в постанові від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Суд зазначає, що здійснені адвокатом дії, визначені в рахунках на оплату, мали бути здійснені адвокатом фактично, та дійсність їх вчинення має бути підтверджена в матеріалах справи.

Більше того, адвокатом в поданих документах має бути відображений фактичний час, витрачений на здійснення тих чи інших дій в межах заявленого спору.

Суд зазначає, що будь-яких документів, що підтверджують обсяг часу (годин), витраченого в цілому на надання правничої допомоги ТОВ «АТБ-маркет» адвокатом Галкіною Іриною Вячеславівною до суду надано не було.

При цьому, суд зазначає, що розглянувши копії поданих позивачем документів, встановлено, що вони не містять жодного посилання на адміністративну справу, в межах якої заявлені витрати до відшкодування, а також не відображають суті наданих послуг.

Тобто, матеріали справи, не доводять факту понесення позивачем витрат за складання та подання позовної заяви до суду в адміністративній справі № 160/3976/21, оскільки в доданих до матеріалів даної справи підтверджуючих документів щодо оплати професійної правничої допомоги не зазначено номер справи, в якій надавалась відповідна правнича допомога.

Враховуючи те, що наданими до суду, документами витрати на правничу допомогу у конкретній адміністративній справі не підтверджено, суд проходить до висновку про відмову у розподілі судових витрат на професійну правничу допомогу.

Зазначена правова позиція викладена Верховним судом у додатковому рішенні від 24 січня 2019 року по справі № 9901/350/18 (провадження №П/9901/350/18), в тексті якого зазначено, що надані до суду представником позивача документи на підтвердження того, що позивач поніс витрати на правову допомогу, такі витрати не підтверджують, оскільки не містять інформацію про номер справи, чи відповідний акт приймання-передачі наданих послуг згідно з якими були сплачені кошти.

Водночас, посилання у вказаних платіжних дорученнях представника позивача на договір, не є свідченням того, що кошти сплачувалися за надання правової допомоги саме у цій справі, оскільки згідно вказаного договору адвокат здійснював представництво інтересів позивача не лише в цій справі, а й в інших провадженнях за участю позивача.

Відповідно до частини четвертої статті 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Беручи до уваги викладене в сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволені клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОБІЛД» про відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 139, 241, 252, 292, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» щодо стягнення з Одеської митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» витрати на правову допомогу адвоката в сумі 5000,00 грн., - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова