Справа № 640/19042/19
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2021-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року м. Київ №640/19042/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін адмініс-тративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними дій, визнання протиправними і скасування рішень,

в с т а н о в и в:

Представник позивача адвокат Шевцов О.А. звернувся з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо прийняття рішення про коригування митної вартості товарів від 27.08.2019 №UA100000/2019/000298/2 та картки відмови в прий-нятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100150/2019/00250;

- визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 27.08.2019 №UA100000/2019/000298/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100150/2019/00250.

Підстави позов: - необґрунтованість висновків відповідача про наявність розбіжностей у поданих документах і відсутність необхідних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості чи не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за транспортний засіб; - зазначені відповідачем розбіжності не впливають факт продажу автомобіля і його ціну та правильність визначення декларантом митної вартості, оскільки відсутність відомостей про транспортування автомобіля пояснюється тим, що позивач таких витрат не поніс, зважаючи на умови поставки FCA Dorohusk; платіжний документ в країні експортера не потребує посвідчення підписом та печаткою; - необґрунтованість висновків про неможливість визначення митної вартості транспортного засобу за основним методом.

Відповідач подав відзив, в якому просить відмовити в позові з таких підстав: - під час митного оформлення спрацював індикатор ризику Автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСУАР) (заявлена фактурна вартість оцінюваного транспортного засобу менша від встановленого індикатора ризику) у зв`язку з чим та з огляду на виявлені розбіжності у поданих документах відповідач запропонував подати додаткові документи; - декларант повідомив, що надав усі наявні документи; - декларантом не надано документів, які підтверджують числові значення митної вартості імпортованого автомобіля і не надано запрошених додаткових документів, тому митну вартість розраховано за резервним методом з урахуванням інформації у митній декларації від 04.07.2019 №UA204010/2019/222406.

Представник позивача подав відповідь на відзив, в якій зазначив про ненадання відповідачем доказів спрацювання індикатора ризику і митної декларації, яка була джерелом інформації; визначення митної вартості на підставі однієї альтернативної вартості, а не двох.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що позивач подала до митного оформлення придбаний нею автомобіль Mersedes-Benz, V-Klasse, 2018р.в., ідентифікаційний (VIN) № НОМЕР_1 , та подала його до митного оформлення згідно з митною декларацією від 23.08.2019 №UA100150/2019/105316 за заявленою митною вартістю 24900 Євро.

Для митного оформлення подано документи, вказані в гр.44 митної декларації, зокрема:

- рахунок-фактуру від 20.08.2019 №FER00001153 на суму 24900 Євро;

- банківський платіжний документ від 20.08.2019 №209553 про оплату за автомобіль у сумі 24900 Євро.

Відповідач повідомив декларанту про виявлені недоліки (розбіжності) у поданих документах та запропонував надати додаткові документи для підтвердження митної вартості згідно з переліком, наведеним у ч. 3 ст. 53 КАС України.

Декларант листом від 23.08.2019 №121635 повідомив відповідача про неможливість надання додаткових документів.

Відповідач виніс рішення про коригування митної вартості товарів від 27.08.2019 №UA100000/2019/000298/2, яким визначив митну вартість за резервним методом на рівні 42000 Євро, і картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення №UA100150/2019/00250.

Спірні правовідносини виникли у сфері митної справи і стосуються правомірності рішення відповідача про щодо коригування митної вартості товару, який імпортується на митну територію України.

Згідно із ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу (ч. 1). Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (ч. 2).

Частиною 1 ст. 57 глави 9 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Цією ж статтею визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3). Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч. 4). У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу (ч. 5). Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч. 6). Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 7). У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу (ч. 8).

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), закріплено в ст. 58 МК України.

Як визначено в ч. 4 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Водночас, як визначено у ч. 5 ст. 58 МК України, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Такими документами, згідно ч. 2 цієї статті, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспор-тування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 ст. 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізова-ними експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Статтею 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч. 1). Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (ч. 2). За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч. 3).

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 25.02.2020 у справі №260/718/19, вимоги ч.ч. 3, 4 ст. 53 та ч. 2 ст. 58 МК України зобов`язують орган доходів і зборів зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларо-вану митну вартість товарів, орган доходів і зборів повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Згідно з ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у т.ч. невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у т.ч. невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з пере-ліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч. 7 ст. 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у т.ч. невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Як вбачається з копій рахунку-фактури і банківського платіжного документу, вони містять відомості про ціну автомобіля 24900 Євро, що спростовує твердження відповідача про відсутність таких відомостей у поданих до митного оформлення документах.

Крім того, як вірно зазначив позивач і проти чого не заперечував у відзиві відповідач, така ж митна вартість у злотих - 106027 (24900*4,2581) вказана у експортній митній декларації від 20.08.2019 №19PL445010Е1164872, яка надавалась до митного оформлення.

Суд враховує висновок Верховного Суду у постанові від 20.03.2020 №480/3807/18 про те, що митною вартістю товарів є ціна, яку декларант дійсно сплатив за придбаний товар, щодо якого здійснюється митне оформлення. Така ціна має бути підтверджена належними та достовірними документами, зокрема, зовнішньоекономічним договором (контрактом) або рахунком-фактурою (інвойсом). При цьому, якщо рахунок сплачено, декларант в обов`язко-вому порядку зобов`язаний надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюва-ного товару.

Отже, відповідно до наданих позивачем доказів остання сплатила на користь продавця 24900 Євро.

Щодо посилань відповідача на ненадання до митного оформлення документів, які містять відомості про транспортування, то у відзиві відповідач обґрунтованість таких вимог не довів і не спростував доводів позивача про те, що позивач вказаних витрат не понесла, зважаючи на умови поставки (FCA Dorohusk), згідно з якими товар був поставлений продавцем до пункту пропуску "Дорохуск".

Щодо зазначення в автомобільній карті № НОМЕР_2 і технічному паспорті НОМЕР_4 попереднього власника "Astoria servis sp.z.o.o", а інвойс на продаж виданий фірмою "Fermatt inter LP", то у відзиві відповідач не обґрунтував, яким чином дані відомості впливають на факт придбання, ціну і рівень митної вартості оцінюваного товару, а суд такого зв`язку не вбачає. При цьому відповідач не заперечує факт придбання позивачем автомобіля і, з огляду на коригування відповідачем митної вартості, на можливість проведення його митного оформлення.

Щодо відсутності підпису та печатки у банківському документі, то у відзиві відповідач не спростував посилань позивача на те, що підтвердження про оплату сформовано у електронному вигляді і не вимагає печатки та підпису.

Щодо використання відповідачем в якості джерела інформації про митну вартість оцінюваного товару митної декларації від 04.07.2019 №UA204010/2019/222406 щодо митного оформлення подібного автомобіля, копія якої додана до відзиву, то сама по собі різниця між вартістю подібних (аналогічних) товарів не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює.

Отже, відповідач не спростував перед судом дійсність поданих до митного оформлення документів та наявність необхідних відомостей про числове значення митної вартості, а також можливість перевірити згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 54 МК України вартість операції з купівлі-продажу товару на підставі наданих позивачем документів. Відповідач не довів наявність передбачених ч. 6 ст. 54 МК України підстав, за яких митниця могла відмовити позивачу в митному оформленні товару за заявленою ним митною вартістю та прийняти рішення про коригування митної вартості товарів.

За таких обставин і враховуючи висновок, наведений у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 №803/667/17, суд вважає, що неподання декларантом інших запитуваних відпові-дачем документів під час митного оформлення за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом резервного методу визначення митної вартості.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає про наявність підстав для визнання протиправними і скасування оспорюваних рішень і картки відмови, тому дані вимоги підлягають задоволенню.

Водночас, вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо прийняття рішення і картки відмови задоволенню не підлягають, оскільки не відповідають належному способу захисту порушеного права, яким, у даному випадку, є визнання протиправним і скасування прийнятих відповідачем стосовно позивача індивідуальних актів.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Зважаючи на часткове задоволення позову та згідно із ст. 139 КАС України сплачений судовий збір у загальній сумі 1536,80 грн., підтверджений меморіальними ордерами від 01.10.2019 №МВ29755390 і від 24.10.2019 №МВ31893070, та понесені витрати на професійну правничу допомогу у загальній сумі 10000 грн., підтверджені доданими до клопотання від 05.12.2019 документами, які відповідачем не заперечувались і щодо яких клопотання про зменшення розміру відповідачем не подавалось, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірах 768,40 грн. і 5000 грн., пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 90, 139, 241-246, 262 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Задовольнити позов ОСОБА_1 частково.

2. Визнати протиправними і скасувати рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 27.08.2019 №UA100000/2019/000298/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 27.08.2019 №UA100150/2019/00250.

3. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в іншій частині.

4. Стягнути з бюджетних асигнувань Київської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 коп.).

Позивач: ОСОБА_1 ;

АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Київська міська митниця ДФС;

03124, м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 8-А, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення рішення.

Суддя Д.А. Костенко