Справа № 420/5018/21
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2021-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5018/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся з позовом (а.с.1-6) ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ), в якому позивач просить суд: - визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ №91 від 07.10.2020 року про відмову у виплаті грошової допомоги; - зобов`язати ГУ ПФУ виплатити йому - ОСОБА_1 , грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій.

Позивач зазначив, що він разом із заявою про призначення пенсії подав заяву про виплату грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій у відповідності до п. 7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі - Закон №1058). Рішенням відповідача №91 від 07.10.2020 відмовлено у виплаті грошової допомоги.

04.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Відповідача із заявою про повторний розгляд заяви про виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій з урахуванням довідок від 02.11.2020 №134, від 21 грудня 2020 р. №47 та від 02.03.2021 №27.

Рішенням відповідача від 18.03.2021 №3905-3525/П-02/8-1500/21 відмовлено у виплаті грошової допомоги з огляду на те, що позивачу з 19.09.2020 року призначена пенсія за віком з урахуванням страхового стажу 42 роки 6 місяців, в тому числі роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років - 30 років 2 місяці. На думку відповідача, оскільки при обчисленні стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років зараховуються період роботи за основним місцем роботи, не має підстав для зарахування періоду роботи позивача за сумісництвом з 01.08.1988 по 29.08.1994.

Позивач вважає таке рішення протиправним, оскільки у спірний період він працював за сумісництвом на посадах педагогічних працівників з обсягом роботи не менше ніж на 0,25 посадового окладу (ставки заробітної плати), та вказаний період слід зарахувати до спеціального стажу.

Ухвалою суду від 05.04.2021 позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків (а.с.38).

Ухвалою суду від 09.04.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.46).

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву (а.с.48-51), в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та зазначив, що на підставі наданих документів, ним було здійснено розрахунок стажу позивача. Загальний страховий стаж склав 42 роки. 6 місяців. Стаж, що дає право на призначення пенсії за вислугу років склав 30 років 2 місяці.

У зв`язку з розрахунком вказаного спеціального стажу позивач не мав права на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, оскільки станом на день призначення пенсії він не мав необхідних 35 років стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII (далі - №1788).

Таким чином відповідачем було прийняте рішення №91 від 07.10.2020 про відмову у виплаті позивачу грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій.

Представник відповідача звертає увагу на те, що посилання відповідача на довідку Одеської спеціалізованої школи №121 І-ІП ступенів від 02.11.2020 як на підставу для визнання протиправним та скасування рішення №91 від 07.10.2020 є безпідставними, оскільки зазначена довідка не була подана разом із заявою №7977 від 01.10.2020 про виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, а отже відомості, наявні у такій довідці, з об`єктивних причин не могли були бути враховані відповідачем під час розгляду заяви позивача.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що позивачу, ОСОБА_1 , 1960 року народження ІНФОРМАЦІЯ_1 призначено пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону №1058 (а.с.17).

01.10.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо виплати грошової допомоги на підставі пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058 (а.с.20).

Рішенням №91 від 07.10.2020 року відповідач відмовив у виплаті грошової допомоги, у зв`язку із тим, що спеціальний стаж позивача складає 30 років 2 місяці, що не відповідає належному стажу в 35 років, який являється підставою для виплати грошової допомоги (а.с.16).

Позивач повторно звернувся до відповідача з приводу виплати вищезазначеної допомоги та повідомив, що Одеською спеціалізованою школою №121 І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов Одеської міської ради йому видано довідку від 02.11.2020 року №134 про період роботи вчителем історії з 01.08.1988 року по 29.08.1994 та 02.03.2021 за вих. №27 видано довідку про кількість відпрацьованих годин вчителем історії з 1988 року по 1993 року. Також Відділом освіти Приморської районної адміністрації Одеської міської ради йому видано довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 21.12.2020 року №47 за період роботи з вересня 1988 року по листопад 1993 року, у зв`язку з чим просив повторно розглянути заяву (а.с.22-23).

Листом від 18.03.2021 року відповідач повідомив позивача, що пенсія за віком йому призначена з 19.09.2020 року з урахуванням страхового стажу 42роки 6 місяців, в т.ч. роботи в закладах та установах державної та комунальної власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років - 30 років 2 місяця, у цій період не зарахована робота за сумісництвом. У зв`язку з відсутністю 35 років страхового стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, підстав для виплати грошової допомоги не має (а.с.28-29).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058 визначено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону №1788, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 р. №1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV (далі - Порядок №1191).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону №1788-ХІІ, що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» (далі - Перелік № 909).

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 19.03.2019р. по справі №466/5637/17 Верховний Суд дійшов висновку, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах і виходом на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058 будь-якого іншого виду пенсії.

Судом встановлено, що позивачу при призначенні пенсії до спеціального стажу зарахований страховий стаж - 30 років та 2 місяці. Для призначення та виплати одноразової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу XV Закону №1058 страховий стаж на таких посадах має складати 35 років.

Судом також встановлено, що оскаржуване рішення ГУ ПФУ №91 про відмову у виплаті грошової допомоги прийнято відповідачем 07.10.2020 року з підстав відсутності необхідного спеціального стажу - 35 років.

Друге звернення позивача про виплату йому одноразової грошової допомоги подано з додатковими документами щодо спеціального стажу роботи. Відповідач повідомив позивача про призначення йому пенсії з 19.09.2020 року з урахуванням страхового стажу 42 роки 6 місяців, в т.ч. роботи в закладах та установах державної та комунальної власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років - 30 років 2 місяця, що стало підставою для відмови виплати одноразової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу XV Закону №1058.

Частинами 2,3 ст.9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позовними вимогами позивача є визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ №91 від 07.10.2020 року про відмову у виплаті грошової допомоги; зобов`язання ГУ ПФУ виплатити грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій.

Верховний суд в постанові від 19.03.2019 р. по справі №466/5637/17 вказав, що згідно із законодавством право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах і виходом на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058 будь-якого іншого виду пенсії.

Між тим, згідно з позовними вимогами позивача не є предметом спірних правовідносин зарахування у спеціальний стаж при призначенні пенсії періодів роботи за сумісництвом. Позивач не оскаржує розрахунок його стажу, у тому числі спеціального, при призначенні пенсії.

Крім того, суд приймає до уваги доводи відповідача, що оскаржуване рішення прийнято на підставі наданих позивачем документів станом на час призначення пенсії та розрахунку його страхового стажу, у тому числі спеціального, якій склав 30 років 2 місяця. Додаткові документи позивачем були надані після прийняття оскаржуваного рішення.

Згідно зі ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Станом на час прийняття оскаржуваного рішення воно прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначений законодавством, що відповідає частині 2 статті 2 КАС України. Судом на час розгляду справи не встановлено підстав для його скасування, оскільки предметом розгляду по вказаній справі не є правомірність (неправомірність) розрахунку відповідачем станом на час призначення пенсії та розрахунку його страхового стажу, у тому числі спеціального, якій склав 30 років 2 місяця. В цій частині позивач не оскаржує дій відповідача. Проте саме наявність спеціального стажу при призначенні пенсії є підставою для призначення та виплати йому грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, яка передбачена п.7-1 Перехідних положень Закону №1058.

Оскаржуване позивачем рішення відповідача є похідним від прийняття ним рішення щодо призначенні пенсії та обрахування стажу при призначенні пенсії, яке не оскаржується позивачем. Тобто повинно бути доведено наявність спеціального страхового стажу у розмірі 35 років на час призначення пенсії.

Судом не встановлено підстав щодо виходу в силу приписів ст.9 КАС України за межі позовних вимог з метою ефективного захисту прав позивача, оскільки фактично змінюються предмет та підстави позову. Між тим, саме розрахунок спеціального стажу при призначенні пенсії є передумовою для прийняття рішення про виплату грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Перехідних положень Закону №1058.

Враховуючи викладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, відповідно до свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Суд вважає необхідним зазначити, що оскаржуване рішення в межах розгляду підстав позову по даній справі не підлягає скасуванню у зв`язку не вирішенням позивачем спірних правовідносин щодо наявності спеціального стажу - 35 років на час призначення пенсії. Відповідно до розрахунку спеціального стажу при призначенні пенсії він склав 30 років 2 місяця. При вказаних обставинах рішення відповідача є правомірним.

Статтями 72-76 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, відповідно до свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.