Справа № 444/1439/20
Суддя: Зеліско Р. Й.
Дата ухвалення: 2021-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/1439/20
Провадження № 2-а/444/4/2021
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2021 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Галина Ігорівна
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовква Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в невавтоматичному режимі серії ЕАМ №2620842 від 02.06.2020 року та серії ЕАМ №2620597 від 02.06.2020 року,-
В С ТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом та просить скасувати постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в неавтоматичному режимі серії ЕАМ №2620842 від 02.06.2020 року та серії ЕАМ №2620597 від 02.06.2020 року. Мотивує свої позовні вимоги тим, що 02 червня 2020 року інспектором 1 батальону 1 роти лейтенантом поліції Панасюк Сергієм Анатолійовичем винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ЕАМ №2620842 від 02.06.2020 року про визнання його винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 425 грн. та постанову серії ЕАМ №2620597 від 02.06.2020 року про визнання його винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 170 грн. Зазначає, що жодних доказів про те, що він порушив ч.6 ст. 121 КУпАП, ч.1 ст. 126 КУпАП не має, що підтверджується оскаржуваною постановою, яка не містить відомостей про докази, не містить будь-яку фіксацію правопорушення. Також зазначає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, без обгрунтування її доказами не може достовірно свідчити про вчинення ним адміністративного правопорушення. Стверджує, що відповідачем не з`ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не подано доказів, які підтверджують наявність складу правопорушення, які б дозволили вказати на достовірність, того що він дійсно керував транспортним засобом з номерним знаком, який не освітлюється в темну пору доби та не відповідає державному стандарту. Просить скасувати постановипро накладення на нього адміністративного стягнення за порушення ч.1 ст.126 КУпАП, ч.6 ст. 121 ч.1 КУпАП.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що не погоджується з позовними вимогами з огляду на наступне. 02.06.2020 року в ході виконання службових обов`язків інспектор Управління виявив транспортний засіб Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням, як пізніше стало відомо, громадянина ОСОБА_1 що рухався о 03 год. 40 хв., автодорогою R15 Ковель-Жовква, 160 км, з номерним знаком який не відповідає державному стандарту та неосвітлювався в темну пору доби, чим порушив пункт 2.9.в. Правил дорожнього руху затверджених, за що передбачена відповідальність за ч. 6 ст. 121 КУпАП. Під час з`ясування обставин справи, громадянин ОСОБА_1 , на вимогу інспектора поліції не пред`явив реєстарційний документ на транспортний засіб, порушив пункт 2.1.6. ПДР. Санкція за дане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст.126 КУпАП. Відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП інспектор поліції виніс постанову серії ЕАМ № 2620597 по справі про накладення адміністративного стягнення за ч. 6 ст. 121 КУпАП та постанову серії ЕАМ № 2620842 по справі накладення адміністративного стягнення за ч. 1. ст. 126 КУпАП у виді штрафу. Вказують, що інспектор чітко спостерігав факт допущення Позивачем порушення вимог ПДР, а тому, як посадова особа єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення, що і було зроблено шляхом винесення Постанови. Зазначають, що Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України відповідно Закону України «Про дорожній рух», встановлено ПДР.
Стверджують, що згідно з пунктом 2 частини 1 статті 32 Закону України Про Національну поліцію - поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документ що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадку якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або намір вчинити правопорушення. Від так працівник поліції діяв відповідно до законодавства, а отже, вимога зупинити транспортний засіб вимога пред`явити документи на право керувати транспортним засобом законна. Відповідно до вищевказаного, інспектор поліції виніс постанову серії ЕА № 2620842 від 02.06.2020 р. по справі про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня: патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказ МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395.
Розгляд справи відбувався в присутності особи що відповідає пункту Інструкції № 1395 від 07.11.2015, з дотримання вимог пункту 9, а саме, повідомлено яка справа розглядається, з посиланням на статтю ПДР, роз`яснено права та обов`язки. Стверджують, що не має підстав для скасування постановисерії ЕАМ №2620842 від 02.06.2020 року та серії ЕАМ №2620597 від 02.06.2020 року, а вимоги позивача є необгрунтовані та задоволенню не підлягають. Просять залишити позовну заяву без задоволення.

Позивач в судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак від нього на адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити.
Представник відповідача управління патрульної поліції у Львівській області ДПП Департаменту поліції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак, подав до суду відзив на позовну заяву, вважає таку безпідставною та просить у позові відмовити з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

П. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У зв`язку із неявкою всіх учасників справи у відповідності до положень ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Конституцією України закріплено норму щодо обов`язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, згідно КАС, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак на думку суду це не може розумітись таким чином, що позивач взагалі звільнений від обов`язку доказування своїх вимог.
З огляду на зазначене суд вважає, що обов`язок доказування розподіляється також таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обгрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 року по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 року по справі №536/583/17).
Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 02 червня 2020 року інспектором 1 батальону 1 роти лейтенантом поліції Панасюк Сергієм Анатолійовичем винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ЕАМ №2620842 від 02.06.2020 року про визнання його винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 425 грн. та постановусерії ЕАМ №2620597 від 02.06.2020 року про визнання його винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 170 грн.

За змістом зазначених постанов, ОСОБА_1 , 02.06.2020 року на автодорозі Ковель-Червоноград-Жовква керував автомобілем Фольксваген Гольф, номерний знак НОМЕР_1 , не освітленим в темну пору доби,який не відповідає державному стандарту та не освітлювався в темну пору доби, при перевірці документів водій не пред`явив реєстраційні документи на транспортний засіб, чим порушив п.2.1б, п.2.9 Правил дорожнього руху.
Відповідно до ст. 245 КУпАПзавданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Нормами ст. 280 КУпАПвстановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За ч. 1 ст. 126 КУпАП особа підлягає адміністративній відповідальності, яка під час керування транспортним засобом не має при собі або не пред`явила посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).
Відповідальність за ч. 6 ст. 121 КУпАПнастає за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.
А тому суд приходить до висновку, що інспектором 1 батальону 1 роти лейтенантом поліції Панасюк Сергієм Анатолійовичем правомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, так і за ч. 6 ст. 121 КУпАП.
Суд бере до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.
Крім того суд звертає увагу, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення на транспорті, що за своєю природою несе високий рівень суспільної небезпеки, так як транспорт є підвищеним джерелом небезпеки, а тому інспектор поліції, який виніс оскаржувану постанову, правильно обрав вид та міру стягнення ОСОБА_1 .
Так, позивач надав до матеріалів справи копію постанови Жовківського районного суду Львівської області від 29.07.2020 року. З даної постанови вбачається, що справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення- закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. З мотивувальної її частини вбачається, що до суду надіслано протокол серії ДПР 18 № 522842 від 02.06.2020 року, який складено інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 УПП у Львівській області молодшим лейтенантом поліції Ватанянюк М.І. відносно ОСОБА_1 , згідно якого ОСОБА_1 , 02.06.2020 року о 02 год. 45 хв. на автодорозі Ковель-Червоноград-Жовква керував автомобілем Фольксваген Гольф, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, тобто поліцейський, який склав протокол, вважає, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Однак, суд звертає увагу на те, що постанови про накладення адміністративних стягнень по справах про адміністративні правопорушення в невавтоматичному режимі серії ЕАМ №2620842 від 02.06.2020 року та серії ЕАМ №2620597 від 02.06.2020 року винесені через певний проміжок часу, що свідчить про те, що позивач мав змогу протягом даного часу вчинити адміністративні правопорушення внаслідок чого в подальшому було винесено працівниками патрульної поліції у Львівській області вищевказані постанови.

Суд враховує, що згідно ч. 3 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ст.251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зіст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Ст.69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскаржувані постанови складені повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, постанови складені на місці вчинення правопорушення, як це передбачено вимогами чинного законодавстява у сфері правил дорожнього руху.
Працівниками поліції пропонувалося ОСОБА_1 ознайомитися з постановами та підписати їх, проте, він відмовився їх підписувати.
Відповідно до ч.1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Відповідно до Розділу ІІІ Наказу МВС України від 07.11.2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Верховний суд у постанові від 27 грудня 2019 року по справі №310/4817/17 (2-а/310/156/17) висловив наступну правову позицію. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу (рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 5-рп/2015).
Разом з тим, Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" внесено зміни до статті 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 283 КУпАП.
Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов"язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, що оскаржувані постанови відповідають встановленим до неї вимогам законодавства, відповідач при їх винесенні діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Оскаржувані постанови такі, що вчинені відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що вимоги ОСОБА_1 є безпідставі, спрямовані на уникнення відповідальності та задоволенню не підлягають.
Керуючись ч. 4 ст. 229, 241, 245, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:
У позовній вимозі ОСОБА_1 про скасування постанови ЕАМ № 2620842 від 02.06.2020 року винесену інспектором 1 батальйону 1 роти лейтенантом управління патрульної поліції у Львівській області Панасюк Сергієм Анатолійовичем про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити провадження у справі - відмовити.

У позовній вимозі ОСОБА_1 про скасування постанови ЕАМ № 2620597 від 02.06.2020 року винесену інспектором 1 батальйону 1 роти лейтенантом управління патрульної поліції у Львівській області Панасюк Сергієм Анатолійовичем про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП та закрити провадження у справі - відмовити.

У позовній вимозі ОСОБА_1 про стягнення з відповідачів судового збору в розмірі 840,80 грн. - відмовити.

Апеляційна скарги на судове рішення відповідно до ст. 286 КАС України може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Суддя: Р. Й. Зеліско