Справа № 380/3937/20
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2021-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа№380/3937/20
У Х В А Л А

04 червня 2021 року.

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сасевича О.М. розглянувши у письмовому провадженні питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комтех Аутдор», Приватної фірми науково-виробничого підприємства «Комтех-плюс» до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання утриматись від вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

На розгляд до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Комтех Аутдор», Приватної фірми науково-виробничого підприємства «Комтех-плюс» до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, із вимогами:

- визнати протиправними дії Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради щодо повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Комтех Аутдор» дозволів на розміщення зовнішньої реклами у м.Львові після закінчення строку розгляду поданої 17.02.2020 року заяви про їх продовження без прийняття рішення про відмову у продовженні строку їх дії, та без внесення відповідних змін у надані дозволи щодо продовження строку їх дії на 5 років, згідно з поданою заявою;

- зобов`язати Департамент економічного розвитку Львівської міської ради утриматись з 01.01.2021 року 31.12.2025 року включно від вчинення дій, направлених на примусовий демонтаж рекламних конструкцій, встановлених Товариством з обмеженою відповідальністю «Комтех Аутдор» на підставі дозволів на розміщення зовнішньої реклами у м.Львові;

- визнати протиправними дії Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради щодо повернення Приватній фірмі науково-виробничому підприємству «Комтех-плюс» дозволів на розміщення зовнішньої реклами у м.Львові після закінчення строку розгляду поданої 17.02.2020 року заяви про їх продовження без прийняття рішення про відмову у продовженні строку їх дії, та без внесення відповідних змін у надані дозволи щодо продовження строку їх дії на 5 років, згідно з поданою заявою;

- зобов`язати Департамент економічного розвитку Львівської міської ради утриматись:

1) з 30.12.2020 року по 29.12.2025 року включно від вчинення дій, направлених на примусовий демонтаж рекламних конструкцій, встановлених Приватною фірмою науково-виробничим підприємством «Комтех-плюс» на підставі дозволів на розміщення зовнішньої реклами у м.Львові №3-08-12-072 вул.Городоцька (непарна сторона, навпроти ТЦ «МЕТРО»); №4-08-12-070 пр.Чорновола, 95, місце №1;

2) з 01.01.2021 року 31.12.2025 року включно від вчинення дій, направлених на примусовий демонтаж рекламних конструкцій, встановлених Приватною фірмою науково-виробничим підприємством «Комтех-плюс» на підставі дозволів на розміщення зовнішньої реклами у м.Львові.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивачі в позовній заяві вказують на те, що ними було подано заяви про продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами у м.Львові. Однак, у встановлений чинним законодавством десятиденний строк відповідачем не було прийнято ані рішення про продовження відповідних строків дії дозволів, ані про відмову в їх продовженні. У зв`язку з чим позивачі, покликаючись на принцип мовчазної згоди, стверджують про набуття ними права на провадження діяльності з розміщення зовнішньої реклами у м.Львові на продовжений строк.

Ухвалою судді від 02.06.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою судді від 05.10.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

03.12.2020 року представником позивачів через систему «Електронний суд» було подано заяву про забезпечення позову.

Судом розглянуто заяву представника позивачів про забезпечення позову у письмовому провадженні та 04.12.2020 року постановлено ухвалу, якою, враховуючи наявність підстав для забезпечення позову в адміністративній справі, було задоволено відповідну заяву й ужито заходи забезпечення позову, які окреслено в належному співвідношенні з предметом спору в даній справі.

18.01.2021 ухвалою судді клопотання представника Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про скасування заходів забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комтех Аутдор», Приватної фірми науково-виробничого підприємства «Комтех-плюс» до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання утриматись від вчинення дій задоволено частково. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 04.12.2020 року в частині спеціальних рекламних конструкцій, встановлених Товариством з обмеженою відповідальністю «Комтех Аутдор» та Приватною фірмою науково-виробничим підприємством «Комтех-плюс» (на підставі раніше виданих дозволів на розміщення зовнішньої реклами у м.Львові. У задоволенні решти вимог клопотання відмовлено.

Ухвалою від 22.03.2021 затверджено умови примирення сторін в адміністративній справі №380/3937/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комтех Аутдор», Приватної фірми науково-виробничого підприємства «Комтех-плюс» до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання утриматись від вчинення дій, викладені у заяві про примирення сторін від 15.03.2021 року та закрито провадження.

24.03.2021 року від представника позивача на адресу суду надійшла заява про компенсацію судових витрат.

06.05.2021 року на адресу суду за вх.№31834 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення щодо судових витрат на професійну правничу допомогу. Зазначають, що з наданих позивачем документів не можна зробити висновок про обсяг наданих адвокатом Єсіповим І.А. послуг та вказано на неспівмірну кількість нормогодин та вартість. Проти задоволення заяви заперечують, просять залишити таку без задоволення.

В судове засідання, що відбулось 31.05.2021 року, з`явилися представник позивачів та представник відповідача. Представник позивачів клопотання підтримав, просить таке задоволити. Представник відповідача проти задоволення заяви представника позивача щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу заперечив. Проти переходу до письмового провадження у справі для подальшого розгляду та винесення рішення не заперечили.

Ухвалою суду постановлено перейти до розгляду справи у письмовому проваджені для ухвалення рішення у справі.

Розглядаючи клопотання суд керується таким.

Щодо судових витрат суд зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Статтею 59 Конституції України гарантовано право кожного на правову допомогу. У випадках передбачених законом це право надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до приписів ч. 1 та ч. 2 ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За правилами ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Положеннями ч.5 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що професійна правнича допомога позивачам надавалася адвокатом Єсіповим Ігорем Анатолійовичем (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 29.08.2018 серії ЛВ №001113).

З метою підтвердженні судових витрат «ТОВ «Комтех Аутдор» на професійну правничу допомогу у розмірі 48087,50 грн. представником позивача надано:

договір № 20-05/19/1 від 21.05.2019,

Додаткова угода № 4/20-05/19/1 від 07.05.2020,

акт виконаних робіт № КА/380/5073/20 від 18.03.2021,

платіжне доручення № 206 від 04.06.2020 на суму 16087,50 грн.,

платіжне доручення № 104 від 22.03.2021 на суму 32000 грн.

З метою підтвердженні судових витрат НВП «Комтех-плюс» на професійну правничу допомогу у розмірі 48087,50 грн. представником позивача надано:

договір № 20-05/19/2 від 21.05.2019,

Додаткова угода № 5/20-05/19/1 від 07.05.2020,

акт виконаних робіт № КП/380/5073/20 від 18.03.2021,

платіжне доручення № 195 від 04.06.2020 на суму 16087,50 грн.,

платіжне доручення № 106 від 22.03.2021 на суму 32000 грн.

Механізм визначення розміру гонорару, який належить представнику за надання правової допомоги ТОВ Комтех Аутдор по даній справі у судах всіх інстанцій, та порядок його сплати встановлені Додатковою угодою №4/20-05/19/1 від 07.05.2020 до Договору пpo надання професійної правничої допомоги № 20-05/19/1 від 21.05.2019.

Аналогічний механізм визначення розміру гонорару, який належить представнику за надання правової допомоги НВП Комтех-плюс по даній справі у судах всіх інстанцій, та порядок його сплати встановлені Додатковою угодою №5/20-05/19/2 від 07.05.2020 до Договору пpo надання професійної правничої допомоги № 20-05/19/2 від 21.05.2019 (надалі - Договір № 2).

18.03.2020 сторонами Договору № 1 (тобто ТОВ Комтех Аутдор й адвокатом Єсіповим І.А.) було складено акт виконаних робіт № КА/380/5073/20 (надалі - Акт №1) з описом цих робіт, згідно з яким на їх виконання адвокатом було витрачено 40,5 нормогодин часу за погодинною ставкою 1125 грн., тобто на суму 45560,53 грн. (= 40,5 х 1125).

Крім того, згідно з Актом № 1 належить до виплати додаткова винагорода за позитивний для ТОВ Комтех Аутдор результат розгляду справи (так званий гонорар успіху) у розмірі 5000 грн.

Таким чином, загальний розмір гонорару на користь представника-адвоката становить суму 50560,53 грн. (= 45560,53 + 5000), а з урахуванням наданої адвокатом знижки у розмірі 2473,03 грн. належить до виплати 48087,50 грн. (=50560,53 - 2473,03).

ТОВ Комтех Аутдор повністю розрахувалось за надану йому правову допомогу двома платежами, а саме: платіжним дорученням № 206 від 04.06.2020 на суму 16087,50 грн. і платіжним дорученням № 104 від 22.03.2021 на суму 32000 грн (16087,50 + 32000 = 48087,50).

Такий самий акт виконаних робіт № КП/380/5073/20 (надалі - Акт № 2) з описом всіх виконаних адвокатом робіт був складений 18.03.2020 сторонами Договору № 2 (тобто НВП Комтех-плюс й адвокатом Єсіповим І.А.).

НВП Комтех-плюс повністю розрахувалось за надану йому правову допомогу двома платежами, а саме: платіжним дорученням № 195 від 04.06.2020 на суму 16087,50 грн. і платіжним дорученням № 106 від 22.03.2021 на суму 32000 грн. (16087,50 + 32000 = 48087,50).

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Така позиція викладена Верховним Судом в постанові від 11.05.2018 у справі №910/8443/17.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини, як джерело права.

Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У справі «Est/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04; остаточне рішення 02.06.2014) Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У п. 269 цього рішення суд зазначив, що підприємство-заявник уклало договір з юридичною фірмою щодо її гонорару, який можна порівняти з угодою про умовний адвокатський гонорар. Така угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Дослідивши відповідні докази на підтвердження надання витрат щодо надання правової допомоги, суд акцентує увагу на таких обставинах.

Представник позивача неодноразово представляв інтереси позивачів у справах з аналогічним предметом спору. Вартість послуг з складання позовної заяви, а саме 15 592,50 грн. на переконання суду, є непропорційною складності справи та предмету спору, адже представником вже було попередньо проаналізовано нормативну базу для складання процесуальних документів у зазначеній категорії справ.

Також слід звернути увагу на те, що усі документи щодо надання адвокатом правової допомоги складенні для кожного з позивачів окремо, тому з акту виконаних робіт слідує, що представник затратив 40,50 нормогодини щодо кожного з позивачів, тобто 81,00 нормогодин, що не відповідає дійсності.

У актах виконаних робіт зазначено підготовка процесуальних документів -2 заяви про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат 09.09.2020, а також 17.03.2021 підготовка процесуальних документів (заява про розподіл судових витрат). Підготовка зазначених процесуальних документів у справах такої категорії не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних.

Оцінивши подані позивачем процесуальні документи під час розгляду адміністративної справи, зокрема відповіді на відзив, заяв про примирення суд зауважує, що такі значною мірою базуються на позовній заяві;

Не бере суд до уваги доводи представника позивача, що обрахунок витрат на правничу допомогу здійснено відповідно до Регламенту послуг, зокрема щодо визначення коефіцієнту співучасті 0,5, а не 1 (питома вага вимог Клієнта у загальному обсязі (розмірі) позовних вимог позовного товариства), оскільки як вже зазначалося судом, навіть з урахування коефіцієнту співучасті 0,5, заявлена сума 91121,06 грн витрат на правничу допомогу не є обґрунтованою та пропорційною до предмета спору.

Оцінивши викладене у сукупності, суд не вважає належним чином обґрунтованою суму компенсації витрат у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

Своєю чергою суд звертає увагу, що розгляд цієї справи завершено постановленням у цій справі ухвали про закриття провадження у зв`язку і примиренням сторін. Відтак, підстав для виплати додаткової винагороди за позитивний результат розгляду справи (так званий гонорар успіху) у розмірі 5000 грн. не вбачає.

Суд зауважує, що предмет спору в цій справі не є складним, містить лише епізод взаємопов`язаних спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними. Окрім цього, Єдиний державний реєстр судових рішень містить значну кількість судових рішень щодо справ у аналогічних правовідносинах, що не потребує значного часу на опрацювання нормативно-правових актів, пошуку в Єдиному державному реєстрі судових рішень та вивчення практики в аналогічній категорії справ, а розгляд справи здійснено за правилами ст. 263 КАС України, що призначений для розгляду справи незначної складності

Враховуючи незначну складність категорії справи, виходячи з усталеної правової позиції у таких справах, суд вважає, що витрати на професійну правничу не відповідають критерію реальності адвокатських витрат.

Суд також зазначає, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а ухвалив постанову від 26.06.2019, в якій сформував правову позицію, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Вказаний висновок Верховного Суду у відповідності до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд враховує під час вирішення такого питання.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Таким чином, заявлені до відшкодування по 48087,50 грн. витрат на правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).

Незначна складність цієї справи не заперечується самим представником позивача про, що свідчить пункт 3.4 Додаткових угод, у якому вказано коефіцієнт складності справи 1, 5 - відносно складні справи.

Зважаючи на наведене, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала 45560,53, 25 грн витрат на правничу допомогу та 5000, 00 грн гонорару успіху в користь кожного з позивачів, суд дійшов висновку, про застосування принципу співмірності та зменшення витрат на правничу допомогу шляхом стягнення в користь позивачів по 15000, 00 грн витрат на правничу допомогу.

Щодо розподілу судових витрат у вигляді сплаченого судового збору, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 141 КАС України якщо спір вирішується шляхом примирення і сторони не дійшли згоди щодо розподілу судових витрат, то кожна сторона у справі несе половину судових витрат.

Ч.1 ст.142 КАС України встановлено, що у разі вирішення справи шляхом примирення, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як встановлено матеріалами справи, позивачі при поданні позовної заяви сплатили по 4204,00 грн. судового збору, що стверджується відповідним платіжніми дорученнями про сплату судового збору (№190 від 18.05.2020, №168 від 18.05.2020, №170 від 28.05.2020, 191 від 28.05.2020).

З наведеного вбачається, що на користь ТзОВ "Комтех Аутдор" Приватної фірми науково-виробничого підприємства "Комтех-плюс" підлягає поверненню 50 відсотків судового збору сплаченого за подання позову до суду, що становить по 2102, 00 грн.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивачів судового збору за подання заяви про забезпечення позову, суд зауважує таке.

Ухвалою суду від 04.12.2020 задоволено заяву позивача про забезпечення позову, за подання якої позивачами сплачено по 630,61 грн. судового збору.

Суд зазначає, що ні КАС України, ні Законом України "Про судовий збір" не передбачено поверенння чи стягнення судового збору з відповідача, після задоволення відповідної заяви. Тому така вимога задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 150-154, 157, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву представника позивачів про розподіл витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (пл. Ринок, 1, м. Львів, 79008, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комтех Аутдор» (кім.316, вул. Зелена, 109, м. Львів, 79035, ) 15000 (п`ятнадцять тисяч) 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (пл. Ринок, 1, м. Львів, 79008, ) на користь Приватної фірми науково-виробничого підприємства «Комтех-плюс» (вул. Кульпарківська, 180/46, 79021, ) 15000 (п`ятнадцять тисяч) 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Повернути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комтех Аутдор» (вул. Зелена, 109, м. Львів, 79035, ) з Державного бюджету України судові витрати у вигляді судового збору у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Повернути на користь Приватної фірми науково-виробничого підприємства «Комтех-плюс» (вул. Кульпарківська, 180/46, 79021, ) з Державного бюджету України судові витрати у вигляді судового збору у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд у п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.

Суддя Сасевич О.М.