Справа № 520/7230/21
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

04 червня 2021 року № 520/7230/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Зоркіної Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО" до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради у Харківській області, про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувся до суду з зазначеним позовом та просить: визнати протиправною та скасувати постанову від 15.03.2021 року про відкриття виконавчого провадження № 64800132 з примусового виконання постанови Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 03.09.2019 року №148/2185/0/250-19-П; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню оскільки винесена за виконавчим документом, строк пред`явлення якого закінчився.

Відповідач не погодився з позовними вимогами та направив до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що перевіркою відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було встановлено, що на виконанні Київського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) перебуває виконавче провадження №64800132. Згідно доповідної записки документознавця 1-ї категорії відділу Прядун К.І. від 11.03.2021 при перевірці канцелярії виявлені виконавчі документи, котрі не пройшли реєстрацію, а саме: дев`ять постанов Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради про стягнення штрафів з Приватного акціонерного товариства «Концерн АВЕК та Ко». Постанова від 03.09.2019 року вважається поданою вчасно у зв`язку з тим, що була подана стягувачем до відділу 12.03.2020, про що свідчить відмітка канцелярії відділу на заяві про відкриття (екземпляр стягувана), а строк на пред`явлення постанов на виконання спливає у травні 2020 року.

Третя особа, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради у Харківській області, - надала суду пояснення по суті позовних вимог , у яких зазначила, що інспекція своєчасно звернулася до державного виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі постанови № 148/2185/0/250-19, тоді як в силу положень ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

За результатами проведення заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Харківської області винесено постанову від 03.09.2019 № 148/2185/0/250-19-П про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в розмірі 30105,00 грн. За результатами судового оскарження вказаної постанови позивачем в задоволенні позову про скасування постанови відмовлено.

Постанова про накладення штрафу у сфері містобудівної діяльності Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради № 148/2185/0/250-19-П виданої 03.09.2019 року набрала законної сили 24.02.2020 року.

В матеріалах справи наявна заява Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради у Харківській області про відкриття виконавчого провадження від 12.03.2020. Відповідачем надано до суду примірник вказаної заяви, який належить третій особі, на якому міститься відмітка про отримання канцелярією Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вказаної заяви 12.03.2020.

Перевіркою відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень Київським відділом державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було встановлено, що на виконанні Київського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) перебуває виконавче провадження №64800132.

Згідно доповідної записки документознавця 1-ї категорії відділу Прядун К.І. від 11.03.2021 при перевірці канцелярії було виявлено виконавчі документи, котрі не пройшли реєстрацію, а саме: дев`ять постанов Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради про стягнення штрафів з Приватного акціонерного товариства «Концерн АВЕК та Ко»

У зв`язку з виявленням вказаного факту відповідачем зареєстровано зазначену заяву 11.03.2021 та передано на виконання до заступника начальника відділу, яким після перевірки дотримання даними виконавчими документами вимог ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягувачем постанови направлено на виконання 12.03.2020 року, тобто у встановлений законом тримісячний строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання, у зв`язку з чим державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64801602. Вказану постанову позивачем отримано 16.04.2021.

Надаючи правову оцінку правомірності прийняття спірної постанови, суд виходить з таких приписів діючого законодавства.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», до рішень, що підлягають примусовому виконанню, віднесені виконавчі документи - це рішення інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» постанови про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесені посадовими особами, визначеними у частині другій статті 3 цього Закону, є виконавчими документами і підлягають виконанню в установленому законом порядку. Згідно п. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

За змістом п.26 Постанови КМ України від 06.04.1995 № 244 "Про затвердження Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" (далі Порядок), постанова про накладення штрафу та постанова про закриття справи набирають законної сили після закінчення строку їх оскарження.

Відтак, у разі оскарження постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, набрання законної сили наступає з моменту набрання законної сили рішення суду, якою останню визнано законною.

Постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у сфері містобудівної діяльності № 148/2185/0/250-19-П від 03.09.2019 набрала законної сили 24.02.2020 у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 520/10285/19.

Відповідно до п.30,31 Порядку, у разі несплати штрафу в установлений строк уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю надсилає другий примірник постанови про накладення штрафу до органу державної виконавчої служби для примусового виконання за адресою місцезнаходження (місця проживання, місця реєстрації), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, у встановленому законом порядку. Постанова про накладення штрафу є виконавчим документом і підлягає виконанню в установленому законом порядку з дня набрання нею законної сили. У разі оскарження постанови про накладення штрафу та належного повідомлення відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю про її оскарження така постанова направляється до органу державної виконавчої служби для примусового виконання після набрання законної сили відповідним рішенням суду, крім випадків скасування її судом.

З огляду на зазначені вище норми права, слід дійти висновку, що Постанова Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю №148/2185/0/250-19-П від 03.09.2019, як виконавчий документ, могла бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з моменту набрання законної сили, тобто до 24.05.2020 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, визначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 4, ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Судом з матеріалів справи встановлено, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Харківської області Постанову №148/2185/250-19-П від 03.09.2019 подано для примусового виконання 12.03.2020, тобто в межах тримісячного строку для пред`явлення виконавчого документу на виконання, тоді як постанову про відкриття виконавчого провадження №64800132 відповідачем прийнято 15.03.2021 року.

Вирішуючи вказаний спір, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постановах №813/1790/18 від 23.04.2020 року та №825/2328/16 від 22 травня 2020 року, відповідно до яких, межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Допущення суб`єктом владних повноважень недоліків (дефектів) у роботі може не пов`язуватись з змістом прийнятого рішення, а стосуватися процедури його прийняття. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок допущених недоліків (дефектів) прийняте рішення суперечитиме закону (тоді рішення є нікчемним), або допущені недоліки (дефекти) не вплинули на зміст прийнятого рішення (тоді наслідків для дійсності рішення не повинно наставати взагалі).

Стосовно ж недоліків (дефектів) суб`єкта владних повноважень при виконанні покладених функцій, то в залежності від їх характеру вони можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність рішення, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Направляючи заяву про відкриття виконавчого провадження, третя особа мала легітимні очікування та законні сподівання на те, що відповідачем буде прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з дотриманням вимог ч. 5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» та проводитимуться відповідні виконавчі дії.

Не реєстрація або несвоєчасна реєстрація органом виконавчої служби заяви про відкритті виконавчого провадження з доданим виконавчим документом, не свідчить про пропуск стягувачем строку пред`явлення виконавчого документа, а підтверджує факт бездіяльності органу виконавчої служби в частині реєстрації таких документів та вирішенні питання про відкритті виконавчого провадження.

Така бездіяльність може мати наслідком порушення прав стягувача, а не боржника, який будучи обізнаним про наявність виконавчого документа в добровільному порядку мав можливість погасити заборгованість, однак цього не зробив.

Крім того суд звертає увагу на те, що за приписами ч.5 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження», що порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене вище, уд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови та вчиненні виконавчих дій відповідач діяв у межах своїх повноважень.

Вирішуючи спір по суті, суд також зважає на рішення Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Отже, суд приходить до висновку, що заявлені в даному адміністративному позові позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачеві сплаченого при зверненні до суду судового збору у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 90, 139, 242 246, 250, 251, 255, 260-263, 287, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Зоркіна Ю.В.