Справа № 160/9/20
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2021-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 червня 2021 року м. Дніпросправа № 160/9/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Волкової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року (головуючий суддя Юрков Е.О.)

у справі № 160/9/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Головне управління ДПС у Дніпропетровській області

про визнання протиправними та скасування наказів, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.08.2020 у цій справі задоволено частково пред`явлений позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 1342-0 від 09.12.2019 про звільнення ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 96-Ф від 19.11.2019 в частині позбавлення ОСОБА_1 премії за жовтень 2019 року.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області 9794,17 грн., що включають невиплачену їй частину заробітної плати за жовтень та листопад 2019 року, а саме: надбавку за інтенсивність праці за жовтень 2019 року у сумі 5110,00 грн., надбавка за інтенсивність праці за листопад 2019 року у сумі 3406,67 грн., премія за жовтень 2019 року у сумі 1277,50 грн.

Стягнуто з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 недоплачену їй при звільненні суму 735,71 грн. за невикористану відпустку.

Стягнуто з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, виходячи з розрахунку середнього заробітку 649,92 грн. за день, з дати звільнення - 09.12.2019 по дату працевлаштування - 27.04.2020 у сумі 60442,56 грн.

Стягнуто з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 відшкодування за час затримки виплати недоплачених їй грошових коштів при звільненні (надбавок за інтенсивність праці, премій, компенсації за невикористану відпустку), виходячи з розрахунку середнього заробітку 649,92 грн. за день, з дати звільнення 09.12.2019 по дату винесення рішення у справі у сумі 105936,96 грн. В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.03.2021 апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області задоволено частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.08.2020 в адміністративній справі № 160/9/20 скасовано в частині вирішення спору про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення компенсації за час затримки виплати недоплачених позивачеві грошових коштів при звільненні.

Позов ОСОБА_1 в частині вимог про поновлення на посаді

головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та зобов`язання відповідача оформити звільнення по переведенню до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсації за час затримки виплати недоплачених грошових коштів при звільненні задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з 10.12.2019.

Стягнуто з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 199525 (сто дев`яносто дев`ять тисяч п`ятсот двадцять п`ять) грн. 44 коп.

У задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації за час затримки

виплати недоплачених грошових коштів при звільненні відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

05.03.2021 Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони (боржника) його правонаступником, в якій просив:

- замінити відповідача (боржника) у справі № 160/9/20 з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на його правонаступника - Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, якого залучити до участі у судовій справі в якості відповідача (боржника);

- замінити боржника у виконавчому листі, який підлягає видачі (або уже виданий) Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі № 160/6/19 з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на його правонаступника - Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, якого залучити до участі в якості боржника.

Заява обґрунтована тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 537 утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1; реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2. Зокрема утворено Головне управління ДПС у Дніпропетровській області; Головне управління ДФС у Дніпропетровській області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.03.2021 заяву задоволено частково.

Допущено у адміністративній справі № 160/9/20 заміну відповідача правонаступником з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на Головне управління ДПС у Дніпропетровській області. В задоволенні іншої частини вимог заяви відмовлено.

Суд застосовуючи положення ст.52 КАС України, виходив з встановлених у справі обставин, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області є правонаступником Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 24 березня 2021 року, третя особа - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм права, просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

В апеляційній скарзі зазначає, що станом на 24.03.2021 державний орган ГУ ДФС у

Дніпропетровській області з якого було вивільнено держаного службовця ОСОБА_1 , функціонує. Також ГУ ДФС у Дніпропетровській області проводить конкурсний відбір на велику кількість посад, управління/відділ кадрового забезпечення в даному органі функціонує, отже технічно даний орган має

всі можливості для виконання рішень суду, в тому числі щодо поновлення на робочому місці працівника.

Стосовно застосування судом ст.52 КАС України скаржник звертає увагу суду, що у взаємовідносинах ГУ ДФС у Дніпропетровській області з державним службовцем ОСОБА_1 не відбулося заміни, вибуття чи припинення будь-якої із сторін.

В судове засідання представник скаржника не з`явився, про час і місце судового засідання Головне управління ДПС у Дніпропетровській області повідомлено судом належним чином.

Позивач, представники відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечують, просять залишити ухвалу суду від 24.03.2021 без змін.

Відповідач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що зараз у форматі Державної фіскальної служби України та її територіальних управлінь на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 25.09.2019 № 846 функціонує податкова міліція, тоді як усі податківці (працівники, за їх бажанням), майно, повноваження, права та обов`язки, тобто все, що стосується адміністрування податків (у т.ч. підрозділ, де працювала позивач) перейшло під юрисдикцію новоутвореного територіального органу - ГУ ДПС. Також відповідач вказує, що окремим видом

правонаступництва є публічне правонаступництво органів державної влади, правонаступництво в сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції. Коли відбувається публічне правонаступництво, вирішальним є встановлення факту переходу повністю чи частково функцій (адміністративної компетенції) від одного суб`єкта владних повноважень до іншого, а не факту державної реєстрації припинення вибувшого з публічних правовідносин суб`єкта владних повноважень як юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

В даному випадку судом встановлено, що Постановою Кабінету Міністрів України №537 від 19.06.2019 утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби та реорганізовані деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби.

Зокрема утворено Головне управління ДПС у Дніпропетровській області; Головне управління ДФС у Дніпропетровській області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України № 537 від 19.06.2019 визначено територіальні органи Державної податкової служби правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, у відповідних сферах діяльності.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Головне управління ДФС у Дніпропетровській області перебуває з 02.08.2019 в стані припинення за рішенням засновників.

Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідач правильно зазначив, що публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва.

Правонаступництво в сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

У такому випадку також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.

Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама по собі має бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.

Отже, коли відбувається публічне правонаступництво, вирішальним є встановлення факту переходу повністю чи частково функцій (адміністративної компетенції) від одного суб`єкта владних повноважень до іншого, а не факту державної реєстрації припинення вибувшого з публічних правовідносин суб`єкта владних повноважень як юридичної особи.

Разом з тим, посилання відповідача на публічне правонаступництво є помилковим, оскільки в межах даної справи спірні правовідносини виникли не з приводу виконання відповідачем владних управлінських функцій, а з приводу звільнення позивача з публічної служби на підставі наказу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 1342-0 від 09.12.2019.

Рішеннями суду у цій справі вказаний наказ визнаний протиправним та скасований, позивача поновлено на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з 10.12.2019.

Відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами п.3 ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відносини щодо проходження публічної служби, врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.

Спеціальним законодавством, що визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях є Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 за №889-VIII

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.5 Закону України «Про державну службу» відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Статтею 235 КЗпП України встановлено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до статті 240-1 КЗпП України у разі, коли працівника звільнено без законної підстави або з порушенням встановленого порядку, але поновлення його на попередній роботі неможливе внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язує ліквідаційну комісію або власника (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках правонаступника) виплатити працівникові заробітну плату за весь час вимушеного прогулу.

Отже, виходячи з наведених норм, якщо на день прийняття судом рішення про поновлення працівника на роботі процедура ліквідації підприємства, установи, організації не закінчена, відповідачем у справі, на якого покладається обов`язок поновлення на роботі, є підприємство, установа, організація, стосовно яких хоч би і почалася або продовжувалася на цей день ліквідація.

Статтею 104 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

За приписами статті 36 КЗпП України зміна підпорядкованості підприємства, установи, організації (керівників або складу державних органів) не припиняє дії трудового договору і в разі реорганізації підприємства (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника повинна бути продовжена.

Тобто, при реорганізації до правонаступника переходять права та обов`язки юридичної особи, які стосуються не лише майнових правовідносин, але і правовідносин з приводу проходження публічної служби, зокрема, в частині продовження дії трудового договору з працівником.

Проте такий обов`язок переходить на новоутворену установу в разі повної ліквідації органу, з якого відбулося звільнення. В іншому випадку працівник не вправі вимагати поновлення на роботі у заново утвореному органі, якщо він не був переведений до такої установи в установленому законом порядку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 818/572/16.

При цьому за приписами ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений саме на попередній роботі.

Відповідно до правової природи спірних відносин вважається, якщо звільнення працівника визнане в судовому порядку незаконним, воно є таким, що не відбулось, тобто сторони (в даному випадку позивач і Головне управління ДФС у Дніпропетровській області) повертаються у положення, яке існувало на день звільнення, у трудовій книжці працівника у встановленому порядку запис про звільнення визнається недійсним.

З огляду на наведені норми, приймаючи до уваги, що станом на дату вирішення спору в суді запис щодо припинення ГУ ДФС у Дніпропетровській області в ЄДРПОУ відсутній, особа перебуває у стані припинення, правові підстави для заміни відповідача у справі Головного управління ДФС у Дніпропетровській області його правонаступником Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області відсутні.

Крім того, слід зазначити, що в іншому випадку це призведе до фактичного поновлення (призначення) позивача на рівнозначній або аналогічній посаді в Головному управління Державної податкової служби України без дотримання певної, законодавчо встановленої процедури, що є неприпустимим.

Оскаржувана ухвала винесена судом першої інстанції без з`ясування обставин, що мають значення для справи, внаслідок чого підлягає скасуванню, а заява позивача про забезпечення позову підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 311, 312, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року у справі №160/9/20 скасувати.

В задоволенні заяви Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про заміну відповідача правонаступником відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко