Справа № 9901/173/21
Суддя: Золотніков Олександр Сергійович
Дата ухвалення: 2021-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2021 року

м. Київ

Справа № 9901/173/21

Провадження № 11-203ав21

Велика Палата Верховного Суду у складі:

головуючого судді Князєва В. С.,

судді-доповідача Золотнікова О. С.,

суддів Анцупової Т. О., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Григор`євої І. В., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Катеринчук Л. Й., Крет Г. Р., Лобойка Л. М., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Сімоненко В. М., Ткача І. В., Штелик С. П.,

за участю:

секретаря судового засідання Сороки Л. П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - Зозулі Т. М.,

представника третьої особи - Торбєєва М. О.,

представника Політичної партії «Слуга Народу» - Малюги В. В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги кандидата в народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року ОСОБА_2 , Центральної виборчої комісії та Політичної партії «Слуга Народу»на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23 травня 2021 року (судді Губська О. А. , Калашнікова О. В. , Мартинюк Н. М. ) у справі за позовом кандидата в народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії, третя особа - кандидат в народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року ОСОБА_2 , про скасування протоколу, визнання дій і рішень протиправними, зобов`язання вчинити дії та

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

1. Кандидат в народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі (далі - ОВО) № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року ОСОБА_1 21 травня 2021 року звернувся до Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії Центральної виборчої комісії (далі - ЦВК, Комісія) від 19 травня 2021 року щодо встановлення результатів виборів народного депутата України в ОВО № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року;

- визнати протиправним і скасувати протокол ЦВК про результати виборів народних депутатів України в ОВО № 87 від 19 травня 2021 року з поміткою «Уточнений»;

- визнати протиправним та скасувати пункт 2 постанови ЦВК від 19 травня 2021 року № 214 «Про виконання постанови Великої Палати Верховного Суду від 1 травня 2021 року в справі № 9901/114/21»;

- визнати протиправним та скасувати пункт 1 постанови ЦВК від 19 травня 2021 року № 214 «Про виконання постанови Великої Палати Верховного Суду від 1 травня 2021 року в справі № 9901/114/21»;

- зобов`язати ЦВК вчинити дії щодо встановлення результатів виборів народного депутата України в ОВО № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року з урахуванням висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 1 травня 2021 року у справі № 9901/114/21.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Комісія при встановленні результатів виборів в ОВО № 87 всупереч висновкам, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 1 травня 2021 року № 9901/114/21, не врахувала у протоколі про результати виборів відомості щодо результатів голосування виборців на виборчих дільницях № 260019, 260025, 260028, 260536, 261029, 261030 загальною кількістю 3189 голосів.

3. Зазначає, що позбавлення громадян виборчих прав (права віддати свій голос за певного кандидата) внаслідок неспроможності держави в особі ЦВК організувати точну фіксацію результату такого голосування є прямим порушенням вимог Конституції та законів України, а також приписів міжнародних актів, які були визнані державою Україною.

4. Наголошує, що відповідач всупереч положенням частини сьомої статті 113 Закону України «Про вибори народних депутатів України» прийняв рішення, яке по суті повторює рішення, визнане судом протиправним.

5. Зауважує, що ЦВК 19 травня 2021 року склала протокол про результати виборів народних депутатів України в ОВО № 87 з поміткою «Уточнений», при цьому чинним законодавством Комісія не наділена повноваженнями на складення такого протоколу в порядку уточнення. Попередній протокол ЦВК від 22 квітня 2021 року про результати виборів народних депутатів України в ОВО № 87 скасований постановою Великої Палати Верховного Суду від 1 травня 2021 року у справі № 9901/114/21, а отже, оскаржуваний протокол не може бути уточненим.

Короткий зміст рішення суду попередньої інстанції

6. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду рішенням від 23 травня 2021 року позов задовольнив частково. Визнав протиправними дії ЦВК від 19 травня 2021 року щодо встановлення результатів виборів народного депутата України в ОВО № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року. Визнав протиправним і скасував протокол ЦВК про результати виборів народних депутатів України в ОВО № 87 від 19 травня 2021 року з поміткою «Уточнений». Визнав протиправним та скасував пункт 2 постанови ЦВК від 19 травня 2021 року № 214 «Про виконання постанови Великої Палати Верховного Суду від 1 травня 2021 року в справі № 9901/114/21». Визнав протиправним та скасував пункт 1 постанови ЦВК від 19 травня 2021 року № 214 «Про виконання постанови Великої Палати Верховного Суду від 1 травня 2021 року в справі № 9901/114/21». Зобов`язав ЦВК вчинити дії щодо встановлення результатів виборів народного депутата України в ОВО № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року з урахуванням висновків, наданих судом у рішенні, ухваленому за результатами розгляду цієї справи. В іншій частині позовних вимог відмовив. Вирішив питання судових витрат.

7. Своє рішення мотивував тим, що положення Закону України «Про вибори народних депутатів України» та Закону України «Про Центральну виборчу комісію» не містять підстав та повноважень ЦВК визнавати вибори недійсними на окремій виборчій дільниці.

8. Велика Палата Верховного Суду у пунктах 115 та 116 постанови від 1 травня 2021 року запропонувала різні шляхи вирішення проблеми - як проведення повторного голосування, так і анулювання результатів голосування на окремих виборчих дільницях. Як анулювання результатів голосування ЦВК розуміє визнання голосування на виборчих дільницях недійсним. Однак подібне ототожнення понять «анулювання результатів голосування» і «визнання голосування недійсним» суд першої інстанції вважає помилковим.

9. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зауважив, що неврахування ЦВК 504 голосів інтерпретоване Великою Палатою Верховного Суду як порушення, яке унеможливлює встановлення реального волевиявлення громадян. Тому неврахування Комісією голосів у кількості понад три тисячі не може бути визнане судом правомірним.

10. Наголосив, що у тексті постанови Великої Палати Верховного Суду від 1 травня 2021 року відсутня вказівка на вирішення існуючої проблеми саме шляхом визнання результатів виборів недійсними, натомість зазначено про можливість у спірних правовідносинах анулювання результатів виборів лише на якійсь виборчій дільниці.

11. Отже, за таких обставин визнання недійсним голосування на виборчих дільницях, яке не тягне проведення будь-якого повторного голосування, а веде тільки до неврахування ще більшої кількості голосів громадян, які сподіваються на чесні та демократичні вибори, не відповідає меті виборів, зокрема не веде до встановлення дійсних результатів виборів.

12. Суд першої інстанції дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позову, оскільки пунктами 1, 2 постанови ЦВК № 214 усунуто з етапу встановлення результатів голосування голоси 3189 осіб, які проживають на зазначених спірних дільницях, у зв`язку із цим виникає сумнів у спроможності Комісії відобразити реальне волевиявлення виборців.

Короткий зміст та обґрунтування наведених в апеляційних скаргах вимог

13. Кандидат в народні депутати України в ОВО № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року ОСОБА_2 , не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, звернувся до Великої Палати Верховного Суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято внаслідок неповного та неправильного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23 травня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

14. Скаргу мотивує тим, що оскаржувана постанова ЦВК прийнята на виконання постанови Великої Палати Верховного Суду від 1 травня 2021 року у справі № 9901/114/21, у пунктах 115 та 116 якої судом визначено два можливі варіанти поведінки для ЦВК з метою розв`язання ситуації, що склалася. Ця позиція підкріплена ухвалою Великої Палати Верховного Суду про роз`яснення вказаної вище постанови суду.

15. При цьому суд першої інстанції проігнорував такий висновок Великої Палати Верховного Суду, зазначивши про один можливий варіант поведінки для Комісії у вирішенні цієї ситуації - застосування аналогії інституту повторного голосування на окремих дільницях.

16. Звертає на себе увагу те, що невідповідність висновків суду, що лягли в основу оскарженого рішення, фактичним обставинам у справі потягло порушення норм матеріального права, що стосується обов`язковості судового рішення, яке набуло значення закону для сторін у вказаних правовідносинах. Це порушення виразилося у неправильному застосуванні судом таких норм матеріального права, як: статті 129-1 Конституції України та частини п`ятої статті 14 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» у поєднанні з пунктом 12 частини першої статті 4 та частини другої статті 255, частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

17. Зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, зобов`язуючи ЦВК в подальшому, при встановленні результатів виборів, враховувати не висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 9901/114/21, а власні висновки, якими, на думку третьої особи, викривлено зміст висновків Великої Палати Верховного Суду.

18. ЦВК, уважаючи, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, подала до Великої Палати Верховного Суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23 травня 2021 року скасувати та прийняти нове - про відмову у задоволенні позову.

19. Скаржник посилається на помилковість висновків суду першої інстанції щодо протиправності пунктів 1, 2 постанови Комісії від 19 травня 2021 року та дій ЦВК щодо встановлення нею на засіданні 19 травня 2021 року результатів виборів, оскільки, обираючи спосіб реалізації дискреційних повноважень ЦВК щодо встановлення результатів виборів, Комісія виходила з обов`язковості для неї висновків, викладених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 1 травня 2021 року та ухвалі від 14 травня 2021 року у справі № 9901/114/21.

20. Зі змісту вказаних судових рішень убачається, що встановлення результатів виборів з урахуванням відомостей щодо підрахунку голосів виборців на дільницях № 260019, 260025, 260028, 260536, 261029, 261030 не може вважатися достовірним, а отже, визнання недійсним голосування на вказаних дільницях було єдино можливим рішенням Комісії, яке узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду.

21. Зазначає, що рішення ЦВК про визнання недійсним голосування на шести дільницях зі ста сімнадцяти в ОВО № 87 прийнято пропорційно, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, оскільки воно має легітимну мету.

22. Крім того, розв`язання ситуації щодо встановлення результатів виборів народного депутата України в ОВО № 87 належить до сфери дискреційних повноважень ЦВК, при цьому реалізація таких дискреційних повноважень передбачає прийняття рішення безпосередньо Комісією, з метою встановлення дійсних результатів волевиявлення.

23. Вказує, що для прийняття рішення про призначення повторного голосування у ЦВК відсутні підстави і обставини, визначені частиною четвертою статті 99 Закону України «Про вибори народних депутатів України», а прийняття такого рішення призведе до порушення частини другої статті 19 Конституції України, статей 1, 2, 16, 17 Закону України «Про Центральну виборчу комісію», статей 99, 103 Закону України «Про вибори народних депутатів України», статті 48 Бюджетного кодексу України.

24. Також Політична партія «Слуга Народу» (далі - ПП «Слуга Народу»), зазначаючи, що рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23 травня 2021 року прямо впливає на її права та законні інтереси як суб`єкта висування ОСОБА_2 , а також є таким, що прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, звернулась до Великої Палати Верховного Суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

25. Наголошує, що, вирішуючи питання по суті окреслених позивачем вимог, суд першої інстанції порушив правила підсудності, оскільки вимоги про визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2 постанови ЦВК від 19 травня 2021 року № 214 не стосуються кінцевого встановлення результатів виборів та самої процедури, а стосуються дії, передбаченої пунктом 8 частини п`ятої статті 11 Закону України «Про вибори народних депутатів України», - підрахунку голосів та встановлення підсумків голосування.

Позиція інших учасників справи стосовно апеляційних скарг

26. У відзиві на апеляційну скаргу третьої особи представник позивача - адвокат Попов А. С. зазначив, що апеляційну скаргу позивач не визнає.

27. На переконання сторони позивача, слід звернути увагу на те, що ймовірні варіанти розв`язання проблемних питань було наведено у пункті 115 постанови Великої Палати Верховного Суду від 1 травня 2021 року, суть яких зводиться до проведення процедури повторного голосування на виборчих дільницях № 260019, 260025, 260028, 260536, 261029, 261030. При цьому вказівка у пункті 116 цієї постанови Великої Палати Верховного Суду про те, що не обов`язково анулювати результати по всьому округу, а цілком можливо анулювати результати лише на якійсь виборчій дільниці, є продовженням позиції суду щодо можливого вирішення питання, викладеного у пункті 115 зазначеної постанови, оскільки анулювання результатів голосування передбачає анулювання самої процедури голосування (на відміну від неврахування поданих голосів під час процедури встановлення результатів голосування) та відповідно необхідність проведення такої процедури повторно, й, на думку Великої Палати Верховного Суду, повторно проводити процедуру голосування немає потреби у всьому окрузі, коли спірне питання виникло тільки на шести дільницях.

28. Більше того, апелянт не враховує дійсний зміст і смислове навантаження підпункту «е» пункту 3.3 «Існування дієвої системи оскарження» розділу ІІ «Умови реалізації принципів» Керівних принципів щодо виборів, на який посилається Велика Палата Верховного Суду у висновку, що відображений у пункті 116 постанови, яка звучить так: «Орган з розгляду скарг має бути вповноважений анулювати вибори в тих випадках, коли порушення могли вплинути на їхні результати. Можливість анулювання результатів виборів має бути передбачена як для виборів у цілому, так і для результатів по окремих виборчих округах чи дільницях. У випадку анулювання результатів голосування у відповідному районі мають бути організовані нові вибори».

29. Отже, представник позивача вважає, що вказана норма говорить про можливість анулювання результатів виборів як по округу, так і по окремих дільницях, та містить кінцеву мету/результат такого анулювання - нові вибори. В той же час апелянт намагається змінити саму ідею і мету вказаної норми інститутом недійсності голосування на дільницях, передбаченим статтею 92 Закону України «Про вибори народних депутатів України», який передбачає зовсім інший наслідок - неврахування усіх голосів виборців, відданих на відповідних дільницях, та, відповідно, невідображення їх у кінцевих результатах виборів.

30. Представник позивача також зауважив, що використане апелянтом розуміння пункту 116 постанови Великої Палати Верховного Суду щодо можливості неврахування відомостей про результати голосування на виборчих дільницях № 260019, 260025, 260028, 260536, 261029, 261030 через застосування на рівні ЦВК процедури визнання голосування виборів на цих дільницях недійсними не може вважатися правовим, оскільки у ЦВК у силу вимог Закону України «Про вибори народних депутатів України» взагалі немає таких повноважень (не кажучи вже про відсутність для цього підстав, визначених законом).

31. У поясненнях щодо поданої ПП «Слуга Народу» апеляційної скарги представник позивача зазначив, що суд першої інстанції питання про права, свободи та інтереси ПП «Слуга Народу» не вирішував, заявник вказує про порушення порядку об`єднання позовних вимог, при цьому взагалі не висловлює позицію щодо законності або незаконності судового рішення по суті спірних правових правовідносин. Така позиція заявника на цій стадії розгляду справи (після оголошення змісту рішення суду першої інстанції) свідчить про спробу зловживання процесуальними правами, а саме: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню цією особою, що за приписами частини третьої статті 45 КАС має своїм наслідком повернення цієї скарги заявнику.

32. На переконання сторони позивача, виборчий процес за наслідками скасування 1 травня 2021 року протоколу ЦВК від 22 квітня 2021 року про результати виборів народних депутатів України в ОВО № 87 залишається на стадії встановлення результатів виборів. Будь-яких рішень про повернення виборчого процесу на стадію встановлення підсумків голосування в порядку, визначеному частиною другою статті 97 Закону України «Про вибори народних депутатів України», Комісія не приймала. Крім того, стаття 99 вказаного Закону, якою керувався відповідач при прийнятті постанови від 19 травня 2021 року № 214, регулює виключно питання встановлення результатів виборів, тобто відповідач чітко окреслив стадію виборчого процесу, у якій приймається відповідне рішення з метою встановлення результатів виборів.

33. Отже, представник позивача вважає, що позивач оскаржив до суду рішення та дії відповідача від 19 травня 2021 року щодо встановлення ЦВК результатів виборів народних депутатів України в ОВО № 87, що спростовує доводи заявника про те, що позивач начебто порушив порядок об`єднання позовних вимог у поданій позовній заяві, а відтак подальший висновок заявника про підсудність частини позовних вимог Шостому апеляційному адміністративному суду також є безпідставним.

34. У зв`язку з викладеним представник позивача просить взяти до уваги доводи відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 та пояснень щодо поданої ПП «Слуга Народу» апеляційної скарги при розгляді справи по суті.

35. У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представники кандидата в народні депутати України в ОВО № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року ОСОБА_2 , ЦВК та ПП «Слуга Народу» підтримали доводи апеляційних скарг та просили їх задовольнити з викладених у них підстав.

36. Позивач та представник позивача просили оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Рух апеляційних скарг

37. Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 26 травня 2021 року відкрила провадження за апеляційними скаргами кандидата в народні депутати України в ОВО № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року ОСОБА_2 , ЦВК та ПП «Слуга Народу» на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23 травня 2021 року та призначила справу до судового розгляду.

38. Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 29 травня 2021 року заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнила, заборонивши ЦВК вчиняти дії з реєстрації ОСОБА_2 народним депутатом України до набрання законної сили рішенням у справі № 9901/173/21.

ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Установлені обставини справи, оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи

39. Судом першої інстанції установлено та з матеріалів справи вбачається, що ЦВК постановою від 27 листопада 2020 року № 522 призначила проміжні вибори народного депутата України в ОВО № 87 (Івано-Франківська область) на неділю, 28 березня 2021 року.

40. Постановою ЦВК від 9 лютого 2021 року № 46 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано кандидатом в народні депутати України, висунутим Політичною партією «За майбутнє», в ОВО № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року.

41. 28 березня 2021 року відбулося голосування виборців на проміжних виборах народного депутата України в ОВО № 87.

42. 4 квітня 2021 року окружна виборча комісія (далі - ОВК) склала протокол про підсумки голосування.

43. ОВК у процесі прийняття виборчої документації від дільничних виборчих комісій (далі - ДВК) було виявлено факт втрати виборчих бюлетенів, які фіксували голосування виборців за кандидата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в загальній кількості 504 одиниці по виборчих дільницях № 260019, 260025, 260028, 260536, 261029, 261030, що відображено в актах про невідповідність кількості виборців, які взяли участь у голосуванні на виборчій дільниці, сумі кількості недійсних виборчих бюлетенів з виборів народного депутата України для голосування в ОВО та виборчих бюлетенів з голосами виборців, поданими за кандидатів у народні депутати України у відповідному одномандатному окрузі, від 2 та 3 квітня 2021 року.

44. 5 квітня 2021 року ЦВК отримала від ОВК протокол про підсумки голосування в ОВО № 87 на зазначених виборах та іншу виборчу документацію.

45. За наслідками аналізу протоколу ОВК про підсумки голосування від 4 квітня 2021 року та інших документів, отриманих від ОВК, враховуючи надходження до ЦВК низки судових рішень у справах щодо оскарження рішень та дій цієї ОВК, що набрали законної сили та можуть вплинути на підсумки голосування у відповідному виборчому окрузі, а також інформації про наявність на розгляді суду інших справ щодо організації підготовки та проведення зазначених виборів, ЦВК 12 квітня 2021 року відповідно до частини другої статті 97 Закону України «Про вибори народних депутатів України» прийняла рішення про зобов`язання ОВК з виборів народного депутата України на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року скласти протокол з поміткою «Уточнений» з урахуванням судових рішень Івано-Франківського окружного та Восьмого апеляційного адміністративних судів, які набрали законної сили та згідно зі статтею 129-1 Конституції України та частиною другою статті 14 КАС підлягають обов`язковому виконанню, та не пізніше 17 год 00 хв 15 квітня 2021 року доставити його до ЦВК.

46. 15 квітня 2021 року ОВК доставлено протокол про підсумки голосування в ОВО № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року з поміткою «Уточнений», відомості якого того самого дня оголошено на засіданні Комісії.

47. 22 квітня 2021 року ЦВК продовжила засідання та на підставі протоколу ОВК № 87 про підсумки голосування від 14 квітня 2021 року з поміткою «Уточнений» встановила результати таких виборів, про що склала відповідний протокол.

48. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 1 травня 2021 року у справі № 9901/114/21 визнано протиправними дії ЦВК щодо встановлення результатів виборів народного депутата України в ОВО № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року; визнано протиправним і скасовано протокол ЦВК від 22 квітня 2021 року про результати виборів народних депутатів України в ОВО № 87.

49. ЦВК 19 травня 2021 року прийняла постанову № 214 «Про виконання постанови Великої Палати Верховного Суду від 1 травня 2021 року в справі № 9901/114/21», пунктом 1 якої вирішено визнати недійсним голосування на виборчих дільницях № 260019, 260025, 260028, 260536, 261029, 261030 з проміжних виборів народного депутата України 28 березня 2021 року в ОВО № 87, а пунктом 2 визначено, що результати проміжних виборів народного депутата України 28 березня 2021 року в ОВО № 87 встановлюватимуться на підставі протоколу ОВК з виборів народних депутатів України на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року в ОВО № 87 про підсумки голосування в ОВО № 87 з поміткою «Уточнений» від 14 квітня 2021 року, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 1 травня 2021 року у справі № 9901/114/21, ухвали Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2021 року в указаній справі та цієї постанови, без урахування відомостей про результати голосування на виборчих дільницях № 260019, 260025, 260028, 260536, 261029, 261030.

50. 19 травня 2021 року ЦВК повторно встановила результати виборів народного депутата в ОВО № 87 без урахування даних підрахунку голосів виборців на виборчих дільницях № 260019, 260025, 260028, 260536, 261029, 261030, про що склала відповідний протокол.

51. Загальна кількість неврахованих голосів виборців, які голосували за кандидатів на виборчих дільницях № 260019, 260025, 260028, 260536, 261029, 261030, склала 3189 голосів.

52. Вважаючи, що такі дії та рішення ЦВК від 19 травня 2021 року щодо встановлення результатів виборів народного депутата України в ОВО № 87 є протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.

53. Положеннями частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

54. Згідно із частиною третьою статті 77 Конституції України порядок проведення виборів народних депутатів України встановлюється законом.

55. Відповідно до пункту 20 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються організація і порядок проведення виборів і референдумів.

56. ЦВК є постійно діючим колегіальним державним органом, який діє на підставі Конституції України, цього та інших законів України і наділений повноваженнями щодо організації підготовки і проведення виборів, зокрема, народних депутатів України в порядку та в межах, встановлених цим та іншими законами України (частина перша статті 1 Закону України «Про Центральну виборчу комісію»).

57. Положеннями частини другої статті 1 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» визначено, що Комісія очолює систему виборчих комісій та комісій з референдуму, які утворюються для організації підготовки та проведення виборів, зокрема, народних депутатів України.

58. За змістом статті 2 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» Комісія відповідно до своїх повноважень забезпечує дотримання передбачених Конституцією та законами України принципів і засад виборчого і референдумного процесів, реалізацію виборчих прав громадян України та права на участь у референдумі, однакове застосування законодавства України про вибори і референдуми на всій території України. Комісія будує свою діяльність на принципах верховенства права, законності, незалежності, об`єктивності, компетентності, професійності, колегіальності розгляду і вирішення питань, обґрунтованості прийнятих рішень, відкритості і публічності.

59. Статтею 3 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» визначено, що Комісія є колегіальним державним органом, який здійснює свої повноваження самостійно, незалежно від інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб. Комісія та її члени зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, цим та іншими законами України. Порядок утворення, склад, повноваження та організація діяльності Комісії визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об`єднань у вирішення питань, що належать до повноважень Комісії, не допускається, крім випадків, передбачених законами України. ЦВК в установленому порядку забезпечується законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими Верховною Радою України, Президентом України, Кабінетом Міністрів України, а також офіційними матеріалами, що розповсюджуються центральними органами виконавчої влади та органами судової влади. Гарантії незалежності Комісії у здійсненні своїх повноважень встановлюються Конституцією України, цим та іншими законами України. Незалежність Комісії забезпечується: особливим, встановленим Конституцією України і цим Законом порядком призначення на посади та звільнення з посад членів Комісії; визначеними цим Законом та іншими законами України гарантіями діяльності Комісії; особливим, встановленим цим Законом порядком фінансування та матеріально-технічного забезпечення Комісії; визначеними цим Законом належними умовами оплати праці Голови Комісії, заступників Голови Комісії, секретаря та членів Комісії, а також належними умовами оплати праці працівників Секретаріату Комісії, її регіональних та територіальних представництв.

60. Відповідно до частин першої, четвертої статті 11 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» основною організаційною формою діяльності Комісії є її засідання. На засіданні Комісії може бути розглянуто будь-яке питання, яке відповідно до цього та інших законів України належить до повноважень Комісії. Засідання Комісії, як правило, проводяться за місцезнаходженням Комісії. У разі необхідності можуть проводитися виїзні засідання Комісії, а також засідання за допомогою технічних засобів, у тому числі в режимі відеоконференції. Засідання Комісії є повноважним за умови присутності не менш як одинадцяти членів Комісії. Присутність члена Комісії на засіданні Комісії може забезпечуватися за допомогою технічних засобів у порядку, визначеному Комісією.

61. Згідно із частиною першою статті 16 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» якщо Комісії стане відомо про порушення законодавства України про вибори і референдуми, виборчих прав громадян України та права на участь у референдумі з результатів проведених нею перевірок або із засобів масової інформації чи інших джерел, що не суперечать законодавству України, Комісія має право розглянути за власною ініціативою питання, що належать до її повноважень, та прийняти з цього приводу рішення у встановленому цим Законом порядку.

62. Загальні повноваження ЦВК встановлені статтею 17 Закону України «Про Центральну виборчу комісію».

63. Положеннями статті 19 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» визначені повноваження Комісії щодо організації підготовки і проведення виборів народних депутатів України. Зокрема, відповідно до пунктів 1, 2, 12 частини першої цієї статті Комісія: організовує підготовку і проведення виборів народних депутатів України; очолює систему виборчих комісій, які утворюються для проведення виборів народних депутатів України, спрямовує та контролює їх діяльність; встановлює результати виборів народних депутатів України та офіційно оприлюднює їх.

64. Відповідно до частини п`ятої статті 15, частини шостої статті 16 та статті 106 Закону України «Про вибори народних депутатів України» проміжні вибори народного депутата України призначаються ЦВК у разі дострокового припинення повноважень депутата, обраного в одномандатному виборчому окрузі. Рішення про призначення проміжних виборів депутата в одномандатному окрузі приймається ЦВК не пізніш як у десятиденний строк з дня отримання відповідного документа про дострокове припинення повноважень депутата, обраного в цьому окрузі. Проміжні вибори проводяться двічі на рік - в останню неділю березня та останню неділю жовтня. Виборчий процес проміжних виборів депутата починається за 60 днів до дня виборів (голосування).

65. Виборчий процес з виборів народних депутатів України включає визначені частинами п`ятою, шостою статті 11 Закону України «Про вибори народних депутатів України» етапи, в тому числі підрахунок голосів виборців та встановлення підсумків голосування, встановлення результатів виборів народних депутатів України та їх офіційне оприлюднення.

66. Згідно зі статтею 97 Закону України «Про вибори народних депутатів України» ЦВК на своєму засіданні розглядає та приймає окремо протоколи окружних виборчих комісій про підсумки голосування у загальнодержавному окрузі в межах одномандатного округу та протоколи окружних виборчих комісій про підсумки голосування в одномандатному окрузі. Відомості зазначених протоколів на засіданні ЦВК оголошуються головою чи заступником голови відповідної окружної виборчої комісії. Час прийняття ЦВК протоколу окружної виборчої комісії і занесені до протоколу відомості фіксуються у протоколі засідання ЦВК.

67. Відповідно до частини першої статті 99 Закону України «Про вибори народних депутатів України» ЦВК на своєму засіданні на підставі протоколів окружних виборчих комісій про підсумки голосування в одномандатних округах, у тому числі з поміткою «Уточнений», не пізніш як на п`ятнадцятий день з дня голосування встановлює результати виборів депутатів у відповідних одномандатних округах, про що складає протоколи.

68. За наслідками встановлення результатів виборів відповідно до частини першої статті 100 Закону України «Про вибори народних депутатів України» Комісія здійснює не пізніш як на п`ятий день офіційне оприлюднення таких результатів.

69. Позиція суду першої інстанції зводиться до того, що обраний ЦВК спосіб визначення результатів виборів не дозволяє встановити дійсне волевиявлення виборців. Фактично суд першої інстанції наполягає на тому, що єдиним правильним способом встановлення результатів виборів є проведення повторного голосування на «проблемних» виборчих дільницях.

70. Такі висновки суду не можна визнати обґрунтованими, оскільки вони є втручанням у дискреційні повноваження ЦВК та не враховують позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у її постанові від 1 травня 2021 року та ухвалі від 14 травня 2021 року у справі № 9901/114/21.

71. Наведені Великою Палатою Верховного Суду у зазначених судових рішеннях висновки ґрунтувалися на тому, що встановлені ЦВК у протоколі від 22 квітня 2021 року підсумки голосування викликають сумнів у достовірності дійсного волевиявлення виборців, оскільки різниця між кандидатами, що посіли перше та друге місця, становила 422 голоси, водночас результати встановлено за нестачі (втрати) 504 бюлетенів за одного з кандидатів, а саме того, який відповідно до протоколу ЦВК отримав другий результат. Це обумовило скасування результатів судом.

72. Тобто суть установленого судом «спотворення результатів» як підстави часткового задоволення позову у справі № 9901/114/21 полягає в тому, що всі «втрачені» голоси стосувалися одного кандидата - який за підсумками голосування посів друге місце, водночас їх кількість з урахуванням різниці голосів між ним і кандидатом, який переміг, давала підстави сумніватися у правильності встановлених результатів.

73. Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли під час встановлення ЦВК результатів виборів в ОВО № 87 на зазначених виборах, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 1 травня 2021 року та ухвалі від 14 травня 2021 року у справі № 9901/114/21 (провадження № 11-169ав21) зауважила, що ситуація, яка виникла у цій справі, дійсно є екстраординарною, оскільки законодавство, яким врегульовано спірні правовідносини, в силу його недосконалості не визначає чіткого механізму вирішення ЦВК подібних питань.

74. Разом із цим, оцінюючи за таких обставин імовірні шляхи розв`язання питання встановлення результатів виборів в ОВО № 87, Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на тому, що за чинним законодавством це є повноваженнями ЦВК, яка й має вирішити зазначене питання з урахуванням принципів верховенства права і законності. ЦВК має достатньо повноважень для виконання покладених на неї завдань.

75. Тобто ключовим мотивом зазначених судових рішень було те, що саме ЦВК має взяти на себе відповідальність і встановити результати виборів у найбільш прийнятний з позиції верховенства права і законності спосіб.

76. Як було зазначено, ЦВК є постійно діючим колегіальним державним органом, який діє на підставі Конституції та законів України і наділений повноваженнями щодо організації підготовки та проведення виборів, зокрема, народних депутатів України в порядку та в межах, встановлених законами України. Комісія очолює систему виборчих комісій та комісій з референдуму, які утворюються для організації підготовки та проведення виборів, зокрема, народних депутатів України.

77. Комісія відповідно до своїх повноважень забезпечує дотримання передбачених Конституцією України та законами України принципів і засад виборчого та референдумного процесів, реалізацію виборчих прав громадян України та права на участь у референдумі, однакове застосування законодавства України про вибори і референдуми на всій території України. Комісія будує свою діяльність на принципах верховенства права, законності, незалежності, об`єктивності, компетентності, професійності, колегіальності розгляду і вирішення питань, обґрунтованості прийнятих рішень, відкритості і публічності.

78. Статтею 3 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» визначено гарантії незалежності ЦВК, зокрема зазначено, що Комісія є колегіальним державним органом, який здійснює свої повноваження самостійно, незалежно від інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб.

79. Цією ж статтею визначено механізм забезпечення гарантій незалежності цього органу.

80. Виходячи з принципу розподілу влад судова влада має здійснювати обмежене втручання у рішення виконавчої влади.

81. Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

82. Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають їм можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох альтернативних варіантів управлінських рішень, кожен із яких є законним. При цьому повноваження державних органів не можуть визнаватися дискреційними за наявності лише одного правомірного та законно обґрунтованого варіанта поведінки суб`єкта владних повноважень.

83. Дискреція передбачає свободу вибору з-поміж декількох законних альтернатив. Коли ж передбачений тільки один законний варіант, тоді дискреція відсутня. Адже дискреція передбачає відсутність обов`язку застосовувати лише одну визначену можливість і наявність декількох варіантів.

84. У світлі ситуації, що склалася, скасовуючи попередній протокол ЦВК щодо встановлення підсумків голосування, суд, не втручаючись у виключні повноваження цього органу щодо встановлення результатів виборів, навів декілька можливих варіантів вирішення ситуації, що виникла.

85. Зокрема, у пунктах 115, 116 постанови від 1 травня 2021 року Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відповідно до частини четвертої статті 99 та розділу XII Закону України «Про вибори народних депутатів України» якщо в одномандатному окрузі найбільшу і водночас однакову кількість голосів набрали два або більше кандидати в депутати, ЦВК приймає рішення про проведення в окрузі повторного голосування по цих кандидатурах. За аналогією інститут повторного голосування може бути використаний і на окремих виборчих дільницях, коли через вказані вище обставини під час підрахунку голосів на виборчих дільницях неможливо буде встановити, хто з кандидатів на цих дільницях набрав найбільшу кількість голосів.

86. За змістом пункту 101 вказаної вище Пояснювальної доповіді (стосовно підпункту «е» пункту 3.3 «Існування дієвої системи оскарження» розділу ІІ «Умови реалізації принципів» Керівних принципів щодо виборів), не обов`язково анулювати результати по всьому округу, цілком можливо анулювати результати лише на якійсь виборчій дільниці. Це дозволяє уникнути двох крайнощів: анулювання виборів взагалі у ситуації, коли порушення вплинули лише на невелику територію, і відмови від анулювання під приводом, що територія, на якій порушення далися взнаки, була досить малою.

87. Таким чином, Комісія мала обрати спосіб, що дозволяв встановити дійсне волевиявлення. Водночас варто врахувати, що ЦВК у такому випадку обирає варіант поведінки з урахуванням її реальних можливостей.

88. Як зазначається у пункті 10 Доповіді про скасування результатів виборів, прийнятої Радою за демократичні вибори та Венеціанською комісією (10 та 11-12 грудня 2009 року), загальним стандартом є залишення компетентним органам досить широкого поля розсуду щодо того, чи порушення на виборах були достатньо серйозними, щоб мати наслідком скасування результатів голосування.

89. У Спільному висновку щодо проекту Закону «Про вибори народних депутатів України», прийнятому Радою за демократичні вибори та Венеціанською комісією 13 та 14-15 жовтня 2011 року, зазначається, що принциповим є те, що результати голосування мають бути визнані недійсними у тому випадку, коли рівень фальсифікації або порушень є таким, що не дозволяє встановити зміст волевиявлення виборців (пункт 116 Спільного висновку).

90. У ситуації, що виникла, ЦВК як вищий орган влади, який має забезпечити дійсне проведення виборів, повинна обрати такий варіант, який би у цій екстраординарній ситуації врахував багато факторів, серед яких: потреба забезпечення прав виборців у відповідному виборчому окрузі, забезпечення прав кандидатів у виборчому окрузі, необхідність якнайшвидшого формування складу органу законодавчої влади, наявність фінансового забезпечення на проведення повторних виборів, законодавче регулювання порядку реалізації того чи іншого рішення, можливість фактично, а не тільки теоретично, здійснити відповідні дії.

91. Основним завданням для ЦВК у цій ситуації було віднайти баланс між зазначеними вище різноспрямованими факторами за відсутності відповідного регулювання у виборчому законодавстві.

92. За таких обставин слід констатувати, що оскільки законодавством не передбачений жодний варіант поведінки для ЦВК у ситуації, що склалася, то будь-яке її рішення у цьому питанні можна було б заздалегідь назвати незаконним як таке, що не основане і не могло б бути основане на конкретних приписах закону. Кожна зі сторін за такою логікою могла б, за умови невигідного для себе результату зазначати про те, що рішення ЦВК є незаконним. Але така логіка призвела б до того, що ЦВК не ухвалила б жодного рішення в цій ситуації взагалі, а встановлення результатів виборів було б відкладено на невизначений строк, і це був би найгірший варіант з урахуванням установленої законом мети виборів.

93. Разом із цим звертає на себе увагу те, що основною проблемою, з якою зіткнулися всі учасники виборчого процесу у цій справі, в тому числі ЦВК, є недосконалість виборчого законодавства, яка зумовила позбавлення частини виборців права на участь у виборчому процесі та права голосу. З огляду на положення статті 6 Конституції України та принцип дії органу влади тільки відповідно до Конституції та законів України ця проблема має і повинна бути вирішена ЦВК та суб`єктами законодавчої ініціативи шляхом ініціювання та внесення змін до законодавства щодо забезпечення прав усіх виборців на обрання представників до Верховної Ради України у випадку визнання недійсним голосування або виборів на окремих дільницях у подальшому та й, зокрема, забезпечення прав виборців на зазначених дільницях на участь у цих проміжних виборах.

94. У таких умовах ЦВК мала вирішити питання обґрунтованих сумнівів у результатах голосування на виборчому окрузі з урахуванням втрати (або, можливо, викрадення невстановленими особами) частини виборчих бюлетенів із шести виборчих дільниць, результати підрахунку в яких стали «токсичними» і при врахуванні яких у разі встановлення результатів виборів по округу зробили б «токсичними» результати виборів в окрузі загалом.

95. Слід зазначити, що саме ЦВК з урахуванням спеціального порядку її формування (за участю Президента України і парламенту), колегіальної процедури прийняття рішення, визначених законодавством завдань і є тим єдиним органом, що має компетенцію прийняти рішення у складній юридичній ситуації, що склалася, при цьому оцінюючи ці рішення з позицій верховенства права, доцільності, ефективності, можливості дійсної реалізації, дотримання найкращого балансу між правами виборців, правами кандидатів та необхідністю забезпечення громадян України працюючим у законному складі законодавчим органом.

96. ЦВК мала віднайти баланс у питаннях забезпечення активного виборчого права 148 446 виборців на виборчому окрузі, 49 266 виборців, які фактично проголосували на ньому, з одного боку, та 3 189 голосів виборців, які проголосували на шести «токсичних» виборчих дільницях, з іншого боку.

97. До того ж слід було взято до уваги й очікування громадян України на формування повноважного і повного складу Верховної Ради України в розумні строки.

98. У цій ситуації ЦВК прийняла одне із можливих рішень - визнати недійсними результати голосування на шести «токсичних» виборчих дільницях та не враховувати їх при встановленні результатів виборів. Таке рішення з упевненістю не можна назвати ідеальним, але ЦВК вважала його найкращим варіантом поведінки в умовах фактичної правової невизначеності за необхідності забезпечити мету проведення виборів та позбутися «токсичності» результатів підрахунку голосів на певних дільницях. В такому випадку ЦВК «відкинула» 2,17 % голосів виборців на виборчому окрузі, натомість врахувала всі інші голоси на цьому виборчому окрузі.

99. При цьому, Велика Палата вважає, що в даному випадку, відшукуючи баланс інтересів різних учасників виборчого процесу і суспільства, ЦВК прийняла пропорційне рішення, що відповідає меті проведення виборів - якнайшвидше формування повноважного складу органу законодавчої влади та забезпечення інтересів абсолютної більшості виборців на окрузі.

100. У контексті справи, що переглядається, варто зауважити, що зміст постанови суду першої інстанції зводиться до того, що єдиним можливим варіантом є проведення повторного голосування. Таким чином, суд втрутився у зазначені вище повноваження Комісії та не врахував її доводів, що реальна ситуація наразі не дозволяє діяти у такий спосіб.

101. У цій справі є дискусійним питання, чи діяла ЦВК у межах своїх дискреційних повноважень, адже такі повноваження законом чітко не передбачені. Однак у межах судового контролю суд має перевірити, чи не є висновки ЦВК явно свавільними.

102. У цьому випадку ЦВК обрала спосіб усунення розбіжностей, анулювавши результати на «токсичних» дільницях загалом стосовно всіх 14 кандидатів, що в принципі дозволяє встановити результати волевиявлення, не порушуючи балансу відданих за кожного з кандидатів голосів, тобто справедливо, наскільки це можливо.

103. Також необхідно звернути увагу на те, що у подібній ситуації, яка врегульована Законом України «Про вибори народних депутатів України», у випадку визнання дільничною виборчою комісією недійсним голосування на виборчій дільниці усі бюлетені, які виявлені у виборчих скриньках на цій виборчій дільниці, вважаються такими, що не підлягають врахуванню (частина третя статті 92 цього Закону).

104. У такому випадку окружна виборча комісія зобов`язана встановити підсумки голосування в одномандатному окрузі незалежно від кількості виборчих дільниць, на яких голосування було визнано недійсним. Визнання голосування недійсним в одномандатному окрузі не допускається (частини одинадцята та дванадцята статті 95 указаного Закону).

105. При цьому законодавство, за яким проводилися вибори не містить граничної кількості виборців, голоси яких не бралися до підрахунку при встановленні результатів голосування у зв`язку з визнанням недійсним голосування на відповідних виборчих дільницях.

106. З урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, наведених у постанові від 1 травня 2021 року та ухвалі від 14 травня 2021 року, немає підстав вважати дії ЦВК явно свавільними або такими, що суперечать принципу верховенства права.

107. Така ситуація обумовлена дефектами в законодавстві, вимагає якнайшвидшого врегулювання на законодавчому рівні і не може бути усталеною. Втім за конкретних обставин цієї справи, коли оперативно вирішити питання недосконалості нормативно-правового регулювання спірних правовідносин неможливо в силу принципу незворотності дії закону в часі, ЦВК на виконання постанови Великої Палати Верховного Суду виходила з наявних реальних можливостей та обрала той варіант встановлення результатів, який загалом дозволяє справедливо визначити переможця виборів.

108. Після прийняття ЦВК оскаржуваних у цій справі рішень профільні громадські організації, які переймаються прозорістю та законністю виборів, прямо зазначили про те, що найдемократичнішим способом розв`язання проблеми могло б стати політико-правове рішення про проведення повторних виборів, відповідальність за яке на себе повинен взяти український парламент. Усі інші варіанти не дозволяють переконливо визначити дійсне волевиявлення громадян і не забезпечують належну суспільну довіру до результатів голосування. Варіант проведення повторного голосування був розцінений громадськістю як такий, що міг би створити ризики для демократичного характеру виборів (див., наприклад, заяву Громадянської мережі «Опора» від 19 травня 2021 року).

109. Подібні ситуації в історії України вже траплялися і врегульовувалися саме шляхом прийняття парламентом відповідних законів. Прикладом цього є закони України «Про особливості застосування Закону України «Про вибори Президента України» при повторному голосуванні 26 грудня 2004 року», «Про повторні вибори народних депутатів України в одномандатних виборчих округах №№ 94, 132, 194, 197, 223», «Про особливості проведення голосування на чергових виборах депутатів Красноармійської міської ради, Красноармійського міського голови (Донецька область) та депутатів Маріупольської міської ради, Маріупольського міського голови (Донецька область) 25 жовтня 2015 року».

110. З огляду на викладене не можна визнати незаконними у цій справі дії ЦВК, оскільки Комісія діяла в умовах відсутності чітких механізмів правового розв`язання безпрецедентної ситуації в ОВО № 87.

111. З приводу наведених в апеляційній скарзі ПП «Слуга Народу» доводів щодо розгляду цієї справи з порушенням визначених КАС правил підсудності та об`єднання позовних вимог Велика Палата Верховного Суду зазначає таке.

112. Європейський суд з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року дійшов висновку про те, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод спрямований на гарантування того, що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом. У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини наголосив, що згаданий термін поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

113. Велика Палата зазначає, що для правильного вирішення питання інстанційної юрисдикції цієї справи варто виходити із системного аналізу положень частин другої, четвертої статті 22, а також частини третьої статті 273 КАС.

114. За змістом наведених правових норм апеляційному адміністративному суду в апеляційному окрузі, що включає місто Київ, як суду першої інстанції підсудні справи щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності ЦВК (окрім визначених частиною четвертою цієї статті), дій кандидатів на пост Президента України, їх довірених осіб (частина друга статті 22 КАС).

115. Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення ЦВК результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою (частина четверта статті 22 КАС).

116. Рішення, дії або бездіяльність ЦВК щодо встановлення нею результатів виборів чи всеукраїнського референдуму оскаржуються до Верховного Суду. Усі інші рішення, дії або бездіяльність ЦВК, члена цієї комісії, прийняті у межах виборчого процесу, оскаржуються до апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає місто Київ (частина третя статті 273 КАС).

117. Системний аналіз наведених правових норм свідчить про те, що апеляційному адміністративному суду в апеляційному окрузі, що включає місто Київ, як суду першої інстанції підсудні справи щодо оскарження, зокрема, рішень, дій та бездіяльності ЦВК за винятком тих, які відповідно до частини четвертої статті 22 КАС підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції. До таких, зокрема, віднесені справи щодо встановлення ЦВК результатів виборів.

118. Зазначене нормативне положення конкретизоване у частині третій статті 273 КАС, за якою рішення, дії або бездіяльність ЦВК щодо встановлення нею результатів виборів оскаржуються до Верховного Суду.

119. Відповідно до частини п`ятої статті 172 КАС не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

120. Так, у цій справі позивач оскаржує дії ЦВК щодо встановлення результатів виборів народного депутата України в ОВО № 87, протокол ЦВК про встановлення результатів цих виборів, а також пункти 1, 2 постанови ЦВК від 19 травня 2021 року № 214 «Про виконання постанови Великої Палати Верховного Суду від 1 травня 2021 року в справі № 9901/114/21», якими визнано недійсним голосування на виборчих дільницях № 260019, 260025, 260028, 260536, 261029, 261030 з проміжних виборів народного депутата України 28 березня 2021 року в ОВО № 87 та визначено, що результати проміжних виборів народного депутата України на цьому ОВО встановлюватимуться на підставі відповідного протоколу без урахування відомостей про результати голосування на виборчих дільницях № 260019, 260025, 260028, 260536, 261029, 261030.

121. Твердження про те, що розгляд справи суд попередньої інстанції здійснив з порушенням правил інстанційної юрисдикції та об`єднання позовних вимог, ґрунтується на тому, що згадана постанова ЦВК від 19 травня 2021 року № 214 не стосується встановлення результатів виборів.

122. Із цього приводу Велика Палата Верховного Суду зауважує, що підставою, з якої ЦВК прийняла цю постанову, стало визнання судом у справі № 9901/114/21 протиправними її дій щодо встановлення результатів виборів народного депутата України в ОВО № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року та скасування протоколу ЦВК від 22 квітня 2021 року про результати цих виборів.

123. У цьому контексті важливим є те, що стадія виборчого процесу не змінилася.

124. Отже, згадана постанова ЦВК наразі безпосередньо стосується правовідносин щодо встановлення результатів виборів. Зокрема, нею визначено особливі умови встановлення ЦВК результатів виборів з урахуванням висновків суду у справі № 9901/114/21, а тому її судове оскарження має здійснюватися в одному провадженні з оскарженням дій та рішення ЦВК щодо встановлення результатів виборів як невід`ємної складової цих правовідносин.

125. З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду вважає помилковими доводи про підсудність частини позовних вимог Шостому апеляційному адміністративному суду.

126. Застосовуючи принцип переваги змісту над формою, суд також не бере до уваги доводи позивача про те, що ЦВК помилково зазначила у назві протоколу ЦВК про результати виборів народних депутатів України в ОВО № 87 про те, що цей протокол є «Уточненим», хоча на цьому етапі виборчого процесу протокол не може мати таку назву.

127. Клопотання представника позивача про закриття апеляційного провадження в частині апеляційної скарги політичної партії «Слуга народу» у зв`язку з тим, що рішенням суду не вирішено питання про права, свободи чи інтереси політичної партії «Слуга народу», не підлягає задоволенню з огляду на особливості розгляду справ у виборчому процесі і право на оскарження рішень виборчої комісії, які передбачені положеннями частини першої статті 273 КАС для всіх учасників виборчого процесу.

Висновки за результатами розгляду апеляційних скарг

128. Положеннями статті 315 КАС визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення; скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у визначених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; у визначених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-5 частини першої цієї статті.

129. Відповідно до частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Висновки щодо розподілу судових витрат

130. Відповідно до частини дев`ятої статті 273 КАС суд приймає позовну заяву щодо рішення, дії чи бездіяльності виборчої комісії, комісії з референдуму або члена відповідної комісії до розгляду незалежно від сплати судового збору. У разі несплати судового збору на момент вирішення справи суд одночасно вирішує питання про стягнення судового збору відповідно до правил розподілу судових витрат, встановлених цим Кодексом.

131. Положеннями частини шостої статті 139 КАС визначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

132. Оскільки при поданні позовної заяви в цій справі позивачем судовий збір не сплачено, а рішення суду першої інстанції, в якому суд відповідно до приписів частини дев`ятої статті 273 КАС вирішив питання про розподіл судових витрат, підлягає скасуванню, Велика Палата Верховного Суду, здійснюючи розподіл судових витрат, виходить з таких міркувань.

133. Згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

134. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць станом на 1 січня 2021 року - 2 270,00 грн.

135. Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908,00 грн).

136. Згідно з підпунктом 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

137. Абзацом другим частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що в разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

138. З матеріалів справи встановлено, що позивач є фізичною особою, звернувся до суду у 2021 році та заявив п`ять позовних вимог немайнового характеру, а тому сума судового збору, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, становила 4 540,00 грн (908,00 грн х 5 вимог), а за подання апеляційних скарг сплаті підлягає судовий збір у сумі 20 430,00 грн (4 540,00 грн х 150 % х 3).

139. Оскільки за результатами розгляду цієї справи суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, то судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень КАС, покладаються на позивача у розмірі 24 970,00 грн.

Керуючись статтями 278, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційні скарги кандидата в народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року ОСОБА_2 , Центральної виборчої комісії та Політичної партії «Слуга Народу» задовольнити.

2. Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23 травня 2021 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову кандидата в народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії, третя особа - кандидат в народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі № 87 на проміжних виборах народного депутата України 28 березня 2021 року ОСОБА_2 , про скасування протоколу, визнання дій та рішень протиправними, зобов`язання вчинити дії.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Державної судової адміністрації України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; ; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA6026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 24 970 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот сімдесят) гривень 00 копійок.

4. Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2021 року у справі № 9901/173/21.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. С. Князєв
Суддя-доповідач О. С. Золотніков
Судді:
Т. О. Анцупова Л. М. Лобойко
В. В. Британчук К. М. Пільков
Ю. Л. Власов О. Б. Прокопенко
І. В. Григор`єва В. В. Пророк
М. І. Гриців Л. І. Рогач
Д. А. Гудима О. М. Ситнік
В. І. Данішевська В. М. Сімоненко
Ж. М. Єленіна І. В. Ткач
Л. Й. Катеринчук С. П. Штелик
Г. Р. Крет